Придніпровський районний суд м.Черкаси
РІШЕННЯ
Справа № 711/2994/16-ц
Номер провадження2/711/1129/16
Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючий суддя: Дунаєв С.О.
при секретарі Нарадько Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом управління охорони використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Черкаській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
Позивач звернувся до суду 28.03.2016р. з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму коштів в розмірі 1530грн із зарахуванням їх до спеціального фонду охорони навколишнього середовища м. Черкаси. в якості відшкодування збитків. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач здійснював незаконний вилов риби та виловив свіжу риби судак в кількості трьох штук, чим завдав шкоди водним біоресурсам держави, а тому має відшкодувати розмір завданих збитків.
Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Судовий виклик направлявся відповідачеві за зареєстрованим місцем проживання, разом з тим адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресата за зазначеною адресою та його неявкою до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції, що в контексті положень ч.5 ст.74 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідача належним чином. Таким чином, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не з'явився у судові засідання 19.04.2016р. та 11.05.2016р. без поважних причин.
Представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, наполягав на задоволенні позову та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідно до ст.224 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
В добровільному порядку відповідач не здійснив відшкодування шкоди, завданої водним природним біоресурсам держави, а тому позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.
Тож спір між сторонами виник з відносин про відшкодування шкоди і регулюється нормами глави 82 Цивільного кодексу України (далі ЦК), положеннями Закону України від 13.12.2001р. №2894-ІІІ «Про тваринний світ», Закону України від 08.07.2011р. №3677-VI «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів».
Дикі тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, інші об'єкти тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону і які перебувають у державній власності, а також об'єкти тваринного світу, що у встановленому законодавством порядку набуті у комунальну або приватну власність і визнані об'єктами загальнодержавного значення, належать до природних ресурсів загальнодержавного значення. Об'єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об'єктами права власності Українського народу і знаходяться під охороною держави (ст.ст.4, 5 ЗУ №2894-ІІІ).
Статтею 27 ЗУ №2894-ІІІ передбачено, що у порядку загального використання об'єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об'єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. Зазначені правила рибальства встановлюються Порядком здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого постановою КМУ від 18.07.1998р. №1126 (далі Порядок), та Правилами любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999р. №19 (далі Правила).
Встановленими нормативно-правовими актами забороняється лов водних живих ресурсів колючими знаряддями лову способом багріння (пп.14 п.11 Порядку, п.3.15 Правил). Таким чином, відповідач, здійснюючи вилов риби у заборонений законом спосіб, завдав шкоди державі.
Згідно п.15 Порядку, п.6.2 Правил шкода, заподіяна внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011р. №1209. Додатком №1 до постанови КМУ від 21.11.2011р. №1209 передбачається, що розмір збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення одного екземпляра судака незалежно від розміру та ваги, становить 510грн. Тож, враховуючи, що відповідач здійснив вилов трьох екземплярів судака, то розмір завданих його діями збитків складає 1530грн.
Відповідно до а.4 ч.2 ст.10 ЗУ №2894-ІІІ громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
Статтею 10 ЗУ №3677-VI передбачено, що посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають право, зокрема, подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до п.7 ч.3 ст.29, п.4 ч.1 ст.691 Бюджетного кодексу України грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, є джерелом формування спеціальних фондів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, отже стягувані кошти підлягають зарахуванню до спеціального фонду охорони навколишнього середовища. Разом з тим, суд зауважує, що порядок стягнення коштів і перерахування їх на відповідні рахунки не є предметом судового розгляду і не залежить від існування зобовязання боржника з відшкодування збитків, а отже збитки підлягають стягненню на користь держави.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що сплата судового збору по справі відстрочена судом до ухвалення рішення, а тому відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в повному обсязі, що відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», складає 1378грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224 Цивільно-процесуального кодекс України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави суму коштів в розмірі 1530 (одна тисяча пятсот тридцять) гривень в якості відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги чи заяви відповідача про його перегляд, якщо апеляційну скаргу чи заяву не було подано.

Головуючий: ОСОБА_2