Справа №705/3136/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Білик О. В.
за участю секретаря судового засідання Дехканбаєвої О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Уманський міський відділ державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2, яким просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь 3800 гривень 70 копійок неустойки (пені) у зв'язку із заборгованістю по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої доньки.
Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, якою позов підтримала повністю, просить такий задовольнити у заочному порядку.
Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, що стверджується повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, попередньо надавши заяву згідно. Якої при вирішенні доного питання покладаються на розсуд суду.
Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, в період з травня 2010 року по травень 2013 року, від спільного проживання мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради від 11 вересня 2014 року №22 визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 серпня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 серпня 2014 року до повноліття дитини.

Однак, відповідач належним чином не виконує свого законного обов'язку щодо утримання дитини та ухиляється від сплати аліментів.

З розрахунку заборгованості по аліментах наданого державним виконавцем Уманського МВ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції вбчається, що станом на 01.04.2016 за період з 01.08.2014 по 31.03.2016 внаслідок неналежного виконання встановленого рішенням суду обов'язку по сплаті аліментів, у відповідача наявна заборгованість перед позивачем в розмірі 12 481 гривня 75 копійок.

Згідно ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно представленого позивачем розрахунку несплачених аліментів, за період з з 01.08.2014 по 31.03.2016 ОСОБА_2 заборгував ОСОБА_1 12 481 гривня 75 копійок невиплачених аліментів; згідно розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати ОСОБА_2 аліментів за період з 2014 року по 2016 року, проведеного відповідно до вимог ст. 196 Сімейного кодексу України, така заборгованість становить 3800 гривень 70 копійок.

Статтею 60 ЦПК України, передбачено обов'язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Оскільки відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідача, а також відсутність інформації про його матеріальне та сімейне становище виключає можливість зменшити розмір обрахованої вище неустойки, суд приходить до висновку, що таку суму з відповідача слід стягнути в повному обсязі.

Згідно пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Оцінюючі зібрані по справі докази, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, обов'язок сплачувати аліменти виник у нього з моменту набуття рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, відповідач був обізнаний про свій обов'язок сплачувати аліменти та їх розмір. Підтвердженням відсутності вини відповідача можуть бути лише такі обставини, за яких заборгованість утворилася з незалежних від платника аліментів причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

Відповідач не надав суду доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України - розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Однак судом не встановлено, а відповідачем не надано суду жодних доказів, які б давали суду підстави для застосування ч. 2 ст. 196 СК України у відношенні відповідача.

Судом встановлено, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, однак допустив заборгованість по сплаті аліментів, що стверджується розрахунками заборгованості по аліментах, проведеними державним виконавцем.

Враховуючи вищенаведене, у зв'язку з виникненням з вини відповідача заборгованості по сплаті аліментів перед позивачем, вимога позивача щодо стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей за вказаний період у вказаному розмірі є підставною та підлягає до задоволення.

Судові витрати підлягають стягненню із відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 58, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 141, 196 Сімейного Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Уманський міський відділ державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 3800 (три тисячі вісімсот) гривень 70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 551 гривню 20 копійок судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя О.В.Білик