У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Сокальжитлокомунсервіс», третя особа - директор комунального підприємства «Сокальжитлокомунсервіс» Мочульський Роман Васильович, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою комунального підприємства «Сокальжитлокомунсервіс»на рішення апеляційного суду Львівської області від 13 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, просила визнати незаконним та скасувати наказ комунального підприємства «Сокальжитлокомунсервіс» (далі - КП «Сокальжитлокомунсервіс») № 395-к від 31 грудня 2014 року про звільнення її з роботи за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, поновити її на посаді бухгалтера 1 категорії КП «Сокальжитлокомунсервіс», стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди у розмірі 4 000 грн та витрати на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона близько 30 років пропрацювала бухгалтером у КП «Сокальжитлокомунсервіс», з 7 липня 2004 року - на посаді бухгалтера 1 категорії.

30 жовтня 2014 року на підприємстві було видано наказ № 318-к «Про скорочення штату працівників», відповідно до якого з 31 грудня 2014 року скорочувалась одна штатна посада бухгалтера 1 категорії. Того ж дня її було попереджено про зміну істотних умов праці.

Наказом КП «Сокальжитлокомунсервіс» № 395-к від 31 грудня 2014 року її було звільнено з роботи за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату працівників.

Проте насправді на підприємстві не відбулись зміни в організації виробництва і праці; її не було попереджено про наступне звільнення та не було запропоновано вакантних посад на підприємстві.

Крім того, на посаді бухгалтера 1 категорії залишили працювати дружину керівника підприємства - ОСОБА_3, яка має менший стаж роботи та нижчу кваліфікацію.

Незаконним звільненням їй також завдано моральної шкоди, розмір якої з урахуванням глибини душевних страждань нею оцінено в 4 000 грн.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 4 червня 2015 року в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 13 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову частково. Визнано незаконним та скасовано наказ КП «Сокальжитлокомунсервіс» № 395-к від 31 грудня 2014 року про звільнення ОСОБА_1 у зв'язку із скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді бухгалтера 1 категорії КП «Сокальжитлокомунсервіс» із 1 січня 2015 року. Стягнуто з КП «Сокальжитлокомунсервіс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 28 321 грн 92 коп. за період із 1 січня 2015 року до 13 листопада 2015 року без урахування податків та інших обов'язкових платежів, 500 грн моральної шкоди, а також 2 000 грн витрат на правову допомогу. В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі КП «Сокальжитлокомунсервіс» просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування рішення апеляційного суду відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі скорочення штату працівників.

Частиною 1 статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Згідно із ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 40, ч. 1 ст. 42, ч. ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України дають підстави для висновку про те, що у разі звільнення особи у зв'язку із скороченням штату, роботодавцем має бути дотримано встановлений КЗпП України порядок звільнення, а саме: не пізніше ніж за два місяці до звільнення особу має бути персонально попереджено про звільнення у зв'язку з таким скороченням штату із пропонуванням іншої роботи на тому самому підприємстві, в установі, організації. У разі скорочення однієї з декількох рівнозначних посад, право на залишення на роботі має бути надано працівникам із більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив із того, що позивача було звільнено з дотриманням порядку, визначеного КЗпП України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про те, що роботодавцем не було дотримано порядку звільнення позивача за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, оскільки їй не було запропоновано посад на підприємстві, які на час звільнення вважались вакантними та які вона могла виконувати. Крім того, комісією роботодавця, яку було створено для визначення переважного права залишення на роботі одного із двох бухгалтерів 1 категорії на КП «Сокальжитлокомунсервіс», не враховано, що ОСОБА_1 має більший загальний бухгалтерський стаж роботи, більший стаж роботи бухгалтером 1 категорії на КП «Сокальжитлокомунсервіс», а порівняння посадових обов'язків ОСОБА_1 та ОСОБА_3 дало підстави для висновку про значно менше навантаження на останню у порівнянні із ОСОБА_1

Такі висновки апеляційного суду відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Доводи касаційної скарги КП «Сокальжитлокомунсервіс» не спростовують висновків апеляційного суду, які ґрунтуються на належним чином досліджених доказах, про більш високу кваліфікацію і продуктивність праці бухгалтера 1 категорії ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом апеляційної інстанції не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу комунального підприємства «Сокальжитлокомунсервіс» відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 13 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук