Провадження № 22-ц/783/3470/16 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю представника ПАТ «Кредобанк», ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» - Проценка М.М., представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Львіввікнопласт», Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», треті особи - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Петрушко Ростислав Степанович, Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, про припинення іпотеки та визнання договорів недійсними,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_3 звернувся з позовом до ТзОВ «БК «Львіввікнопласт», ПАТ «Кредобанк», ТзОВ «ФК «Приватні Інвестиції» за участю третіх осіб - приватного нотаріуса ЛМНО Білиця О.З., приватного нотаріуса КМНО Петрушко Р.С., Реєстраційної служби ЛМУЮ, в якому просив визнати припиненою з 14 грудня 2011 року іпотеку, яка виникла на підставі договору іпотеки від 28 травня 2008 року, укладеного між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Білицею О.З., та зареєстрованого в реєстрі за номером 965. Зобов`язати Реєстраційну службу ЛМУЮ вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек записи про обтяження іпотекою нерухомого майна, зазначеного у вказаному договорі іпотеки. Визнати припиненою з 14 грудня 2011 року іпотеку, яка виникла на підставі договору іпотеки від 30 липня 2008 року, укладеного між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Білицею О.З., та зареєстрованого в реєстрі за номером 1702. Зобов`язати Реєстраційну службу ЛМУЮ вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек записи про обтяження іпотекою нерухомого майна, зазначеного у вказаному договорі іпотеки. Визнати недійсним з моменту укладення договір про відступлення прав за іпотечним договором від 25 квітня 2013 року, укладений між ПАТ «Кредобанк» та ТзОВ ФК «Приватні Інвестиції», посвідчений приватним нотаріусом КМНО Петрушком Р.С., та зареєстрованого в реєстрі за номером 1080. Зобов`язати Реєстраційну службу ЛМУЮ вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек записи про обтяження іпотекою нерухомого майна, зазначеного у вказаному договорі. Визнати недійсним з моменту укладення договір про відступлення прав за іпотечним договором від 25 квітня 2013 року, укладений між ПАТ «Кредобанк» та ТзОВ ФК «Приватні Інвестиції», посвідчений приватним нотаріусом КМНО Петрушком Р.С., та зареєстрованого в реєстрі за номером 1081. Зобов`язати Реєстраційну службу ЛМУЮ вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек записи про обтяження іпотекою нерухомого майна, зазначеного у вказаному договорі про відступлення прав. Стягнути солідарно з відповідачів 114,70 грн. сплаченого судового збору.

В обґрунтування позову посилався на те, що 28 травня 2008 року та 30 липня 2008 року між ВАТ «Кредобанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк») та ТзОВ «БК «Львіввікнопласт» було укладено кредитні договори №125 та №158, за якими ТзОВ «БК «Львіввікнопласт» отримало кредит. На забезпечення виконання кредитних зобовязань ТзОВ «БК «Львіввікнопласт» перед ВАТ «Кредобанк» за вказаними вище кредитними договорами, між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_3 укладено договори іпотеки від 28 травня 2008 року та від 30 липня 2008 року, посвідчені приватним нотаріусом ЛМНО Білицею О.З. та зареєстровані в реєстрі за № 965 та №1702 відповідно, за якими ОСОБА_3 передав в іпотеку навчально-виробничі майстерні, позначені на плані літерами «Б-2» загальною площею 2483,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. 29 листопада 2011 року між ПАТ «Кредобанк» та ТзОВ «ФК «Приватні інвестиції» укладено Договір факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги, відповідно до умов якого, ПАТ «Кредобанк» продав та відступив ТзОВ «ФК «Приватні інвестиції», а останній прийняв права вимоги по вищезазначених Кредитних договорах №125 від 28 травня 2008 року та №158 від 30 липня 2008 року, укладених між ВАТ «Кредобанк» та ТзОВ «БК «Львіввікнопласт». Згодом, 25 квітня 2013 року, між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» укладено Договори про відступлення прав за іпотечними договорами, посвідчені приватним нотаріусом КМНО Петрушком Р.С. та зареєстровані в реєстрі за № 1080 та №1081, згідно з якими ПАТ «Кредобанк» відступив ТзОВ «ФК «Приватні інвестиції» права за договорами іпотеки від 28 травня 2008 року та 30 липня 2008 року, укладеними між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_3, посвідченими приватним нотаріусом ЛМНО Білицею О.З. та зареєстрованими в реєстрі за №965 та №1702 відповідно. Посилаючись на відповідні норми законів вважає, що з укладенням договору факторингу між ПАТ «Кредобанк» та ТзОВ «ФК «Приватні інвестиції» 29 листопада 2011 року та, відповідно, переходом до ТзОВ «ФК «Приватні інвестиції» всіх прав кредитора за кредитними договорами, кредитні зобов'язання між ПАТ «Кредобанк» та ТзОВ «БК «Львіввікнопласт» припинились, отже, припинилась і іпотека, якою ці кредитні зобов'язання були забезпечені. Відтак, укладення 25 квітня 2013 року договорів про відступлення прав за іпотечними договорами не відповідає вимогам закону, оскільки на момент вчинення таких правочинів ПАТ «Кредобанк» не був наділений необхідним обсягом повноважень.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2013 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18 лютого 2014 року апеляційну скаргу представника ТзОВ «ФК «Приватні інвестиції» - Федорука І.О. відхилено. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року касаційну скаргу ТзОВ «ФК «Приватні інвестиції» задоволено. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 18 лютого 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18 березня 2016 року позов задоволено частково. Визнано припиненою з 14 грудня 2011 року іпотеку, яка виникла на підставі Договору іпотеки від 28 травня 2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_3, посвідченого Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Білицею О.З. та зареєстрованого в реєстрі за № 965. Визнано припиненою з 14 грудня 2011 року іпотеку, яка виникла на підставі Договору іпотеки від 30 липня 2008 року укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_3, посвідченого Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Білицею О.З. та зареєстрованого в реєстрі за № 1702. Визнано недійсними з моменту укладення Договір про відступлення прав за іпотечним договором від 25 квітня 2013 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петрушком Р.С. та зареєстрований в реєстрі за номером № 1080. Визнано недійсними з моменту укладення Договір про відступлення прав за іпотечним договором від 25 квітня 2013 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петрушком Р.С. та зареєстрований в реєстрі за номером № 1081. Стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна корпорація «Львіввікнопласт» на користь ОСОБА_3 114,70 грн. сплаченого судового збору. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржило ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції». В апеляційній скарзі посилається на те, що рішення є незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального права, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи. Стверджує, що суд дійшов неправильного висновку щодо припинення основного зобов'язання та іпотеки, чим порушив ст.ст. 512, 513, 514, 593 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про іпотеку». Зазначає, що заміна кредитора в зобов'язанні не є підставою для припинення зобов'язань як за основним договором, так і за договором, який укладено на його забезпечення, оскільки змінюється лише суб'єктний склад сторін зобов'язання. Не погоджується з висновком суду про те, що договори про відступлення прав за іпотечними договорами, посвідчені приватним нотаріусом та зареєстровані в реєстрі за номерами №1080 та №1081 від 25.04.2013 року, згідно з якими ПАТ «Кредобанк» відступив «ФК «Приватні інвестиції» права за Договорами іпотеки від 30 липня 2008 року та 28 травня 2008 року, укладеними між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_3 суперечать нормам ЦК України та укладені ПАТ «Кредобанк» за відсутності у нього необхідного обсягу цивільної дієздатності для укладення таких правочинів, і є недійсними на підставі ст. 203 ЦК України. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ «Кредобанк», ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» - Проценка М.М. на підтримання апеляційної скарги, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено такі обставини.

28 травня 2008 року та 30 липня 2008 року між ВАТ «Кредобанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк») та ТзОВ «БК «Львіввікнопласт», було укладено кредитні договори №125 та 158.

На забезпечення виконання зобов'язань ТзОВ «БК «Львіввікнопласт» перед ВАТ «Кредобанк» за кредитними договорами між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_3 28 травня 2008 року та 30 липня 2008 року укладено договори іпотеки, предметом яких є навчально-виробничі майстерні, позначені на плані літерами «Б-2» загальною площею 2483,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Також встановлено, що 29 листопада 2011 року між ПАТ «Кредобанк» та ТзОВ «ФК «Приватні інвестиції» укладено договір факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги, згідно якого, ПАТ «Кредобанк» продав та відступив ТзОВ «ФК «Приватні інвестиції» (Новому Кредитору), а останній прийняв права вимоги по вищезазначених кредитних договорах. При цьому, як вбачається з повідомлень №1198 та 1199 від 14 грудня 2011 року вих. №23-14090/11, ПАТ «Кредобанк» повідомив позивача про відступлення права вимоги за грошовими зобов'язаннями на підставі кредитних договорів, а також зазначив, що зобов'язання за вказаними кредитними договорами та договорами іпотеки повинні виконуватися на користь нового кредитора.

25 квітня 2013 року, між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» укладено договори про відступлення прав за іпотечними договорами, згідно з яким - ПАТ «Кредобанк» відступив ТзОВ «ФК «Приватні інвестиції» права іпотекодержателя за договорами іпотеки.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що іпотека припинилась внаслідок припинення кредитних відносин між ПАТ «Кредобанк» та ТзОВ «БК «Львіввіконопласт» після укладення договору факторингу й передачі прав вимоги ТзОВ ФК «Приватні Інвестиції». При цьому суд зазначив, що договір факторингу щодо передання права вимоги за договорами іпотеки є недійсним, оскільки він був укладений після припинення цієї іпотеки як наслідок припинення кредитних зобов'язань первинних сторін кредитних договорів.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки судом порушено норми матеріального і процесуального права.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Відповідно до частини п'ятої статті 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 17 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що сам факт закінчення строку дії кредитного договору за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником.

Також, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 515 ЦК України заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора.

На підставі укладеного банком з ТзОВ ФК «Приватні Інвестиції» договору відступлення права вимоги за кредитними договорами відбулася заміна особи у зобов'язаннях, які виникли з кредитних договорів, а не сторін кредитного договору.

А відтак, суд у порушення ст. 214 ЦПК України не врахував, що при укладенні договору факторингу відбувається заміна сторони в зобов'язанні, а сутність цього зобов'язання залишається незмінною, тобто всі права від первісного кредитора переходять до нового в обсязі і на умовах, що існували на момент такого переходу, та дійшов до помилкового висновку про те, що іпотека припинилась внаслідок відступлення банком права вимоги за кредитними договорами ТзОВ ФК «Приватні Інвестиції» відповідно до договору факторингу.

Крім того, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення його сторонами вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України (ст. 215 ЦК України).

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання недійсними іпотечних договорів, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 25.04.2013 року ПАТ «Кредобанк» не був кредитором ТзОВ «БК «Львіввікнопласт», та, що порушено п.3.7 і п.7.3 договору факторингу.

Однак поза увагою суду залишилось те, що відсутні будь-які правові підстави вважати припиненою іпотеку, а відтак відсутні правові підстави для визнання іпотечних договорів недійсними.

Крім того, відповідно до позовної заяви (т.1, а.с.5 та 5-зворот) позивач не посилався як на підставу позову, на порушення п.3.7 і п.7.3 договору факторингу, в зв»язку з чим судом порушено ст.31 ЦПК України, щодо виняткового права позивача змінювати підставу позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання про помилковість висновку суду щодо наявності підстав для визнання договорів іпотеки недійсними.

В зв'язку з викладеним колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права, що є безумовною підставною для скасування рішення відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги не стосуються частини позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено судом, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні правові підстави для скасування рішення в повному об»ємі, а тому апеляційну скаргу слід задоволити частково і в решті рішення залишити без змін.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, ст.316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» задоволити частково.

Скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 березня 2016 року в частині визнання припиненою з 14 грудня 2011 року іпотеки, яка виникла на підставі Договору іпотеки від 28 травня 2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_3, посвідченого Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Білицею О.З. та зареєстрованого в реєстрі за № 965, визнання припиненою з 14 грудня 2011 року іпотеки, яка виникла на підставі Договору іпотеки від 30 липня 2008 року укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_3, посвідченого Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Білицею О.З. та зареєстрованого в реєстрі за № 1702, визнання недійсними з моменту укладення Договору про відступлення прав за іпотечним договором від 25 квітня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петрушком Р.С. та зареєстрований в реєстрі за номером № 1080, визнання недійсним з моменту укладення Договору про відступлення прав за іпотечним договором від 25 квітня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петрушком Р.С. та зареєстрований в реєстрі за номером № 1081, стягнення солідарно з Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна корпорація «Львіввікнопласт» на користь ОСОБА_3 114,70 грн. сплаченого судового збору, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог. В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді:

Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.