АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Остапчук Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2016 року в справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Саміт Моторз Україна» про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, визнання права власності на автомобіль та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А

У квітні 2016 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, визнання права власності на автомобіль та зобов'язання вчинити певні дії.

20 липня 2016 року ОСОБА_3 подав заяву про забезпечення позову, в якій вказав, що 31 липня 2014 року він придбав у дилерському центрі в м. Києві автомобіль Toyota Land Cruiser 200, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

24.03.2016 року даний автомобіль, що знаходився на паркувальному місці біля будинку АДРЕСА_1 було вилучено поліцією на підставі заяви ОСОБА_2 про незаконне заволодіння цим транспортним засобом.

Від працівників поліції йому стало відомо, що на спірний автомобіль ОСОБА_2 отримала в сервісному центрі МВС свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та новий реєстраційний номер НОМЕР_3.

Вважає, що співробітники МРЕВ Києво-Святошинського району Київської області УДАІ УМВС України 18.11.2015 року склали та видали ОСОБА_2, яка начебто придбала у ОСОБА_4 автомобіль, неправдивий документ - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Toyota Land Cruiser 200, реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2.

Крім того, йому стало відомо, що 05.05.2016 року ОСОБА_2 без його згоди та відома зняла спірний автомобіль з обліку, після чого провела його відчуження шляхом укладення договору купівлі-продажу з ОСОБА_6, яка поставила його на облік 07.05.2016 року та отримала новий реєстраційний номер НОМЕР_4.

Таким чином, не вжиття заходів щодо арешту даного автомобіля може утруднити або зробити неможливим виконання рішення по справі, оскільки відповідач не визнає його право власності на вищезгадане майно та вчинила без його відома неправомірне відчуження на користь третіх осіб.

З урахуванням наведеного просив суд з накласти арешт на автомобіль Toyota Land Cruiser 200, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_2.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2016 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Саміт Моторз Україна» про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, визнання права власності на автомобіль та зобов'язання вчинити певні дії задоволено.

Накладено арешт на автомобіль Toyota Land Cruiser 200, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_4, який належить на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_6, заборонивши у будь-який спосіб його відчужувати, в тому числі продавати, обмінювати, дарувати, іншим способом відчужувати, передавати у заставу до розгляду справи по суті.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, судові витрати покласти на позивача.

Зазначає, що ОСОБА_6 не є відповідачем по справі, а отже, на її майно, а саме, спірний автомобіль, не може бути накладено арешт.

Вказує, що позивачем не виконано вимоги ст. 151 ЦПК України та не зазначено в заяві жодних причин, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, а також обґрунтування необхідності застосування того чи іншого виду забезпечення позову, зокрема, накладення арешту на автомобіль.

Крім того, в ухвалі суду не зазначено обставини, які б підтверджували, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволенні позову.

Як вбачається з виділених матеріалів, ОСОБА_3 у позовній заяві (доповненій), яка подана 20.07.2016 року представником ОСОБА_7, просить, зокрема:

1) визнати договір купівлі-продажу №0801/07/14, укладений 29.07.2014 року між ТОВ «Саміт Моторз Україна» та ОСОБА_4, предметом якого є автомобільToyota Land Cruiser 200, чорного кольору, 2014 року випуску, VIN: НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1, удаваним у частині зазначення покупцем ОСОБА_4 з моменту його укладення;

2) визнати покупцем за договором купівлі-продажу №0801/07/14, предметом якого є автомобіль Toyota Land Cruiser 200, 2014 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2, ОСОБА_3;

3) визнати автомобіль Toyota Land Cruiser 200, 2014 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2, приватною власністю ОСОБА_3;

4) витребувати у відповідача ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 автомобільToyota Land Cruiser 200, 2014 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2, та технічну документацію на нього шляхом передачі їх в натурі ОСОБА_3 (а.с. 46-52)

У доповненій позовній заяві відповідачами зазначені ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ТОВ «Саміт Моторз Україна». (а.с. 46)

З журналу судового засідання від 20 липня 2016 року вбачається, що дана позовна заява прийнята судом. (а.с. 53-54)

Зазначеним вище спростовуються доводи апелянта, що ОСОБА_6 не є відповідачем по справі, а тому на спірний автомобіль не може бути накладено арешт.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Toyota Land Cruiser 200, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_4, який належить на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_6, заборонивши у будь-який спосіб його відчужувати, в тому числі продавати, обмінювати, дарувати, іншим способом відчужувати, передавати у заставу до розгляду справи по суті, оскільки між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ТОВ «Саміт Моторз Україна» виник спір щодо права власності на автомобіль Toyota Land Cruiser 200, 2014 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2, і в разі задоволення позову можуть виникнути труднощі щодо виконання рішення суду.

Обраний позивачем вид забезпечення позову відповідає вимогам ст. 152 ЦПК України, є співмірним із заявленими позивачем вимогами та гарантує виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта, що в заяві ОСОБА_3 не зазначено жодних причин, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, а також обґрунтування необхідності застосування того чи іншого виду забезпечення позову, оскільки в заяві позивач зазначив, що спірний автомобіль неодноразово був відчужений, відповідач ОСОБА_2не визнає його право власності на автомобіль та вчинила без його відому неправомірне відчуження на користь третіх осіб. (а.с. 60-61)

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2016року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва