РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/1883/16-ц

Провадження № 2/643/2584/16

06.05.2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Малихіна О.Р.

при секретарі - Воловод К.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири за правом спільного майна подружжя,

встановив:

Позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частину трикімнатної АДРЕСА_1 за правом спільного сумісного майна подружжя.

Вказує, що він перебував у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_3 з 1969 року по 1981 рік. Під час шлюбу, в 1970 році, вони придбали кооперативну квартиру в ЖБК «Радіст» і внесли перший пайовий внесок в сумі 2824,00 карб., що склала майже половину вартості квартири. Членом кооперативу була дружина. У 1981 році вони розірвали шлюб і домовились, що половина вказаної квартири буде належати йому, оскільки повну вартість квартири в сумі 6207,29 карб. після розірвання шлюбу він вносив особисто із своїх коштів. У 2013 році колишня дружина оформила право власності на всю квартиру на себе, чім порушила його право на частку квартири. У 2013 році власниця квартири ОСОБА_3 померла і в квартирі на теперішній час мешкає відповідачка, її дочка, яка прийняла спадщину, оскільки звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому вона є відповідачем по справі.

Відповідачка проти позову не заперечувала.

В судовому засіданні встановлене наступне.

Спірною є АДРЕСА_1, яка розташована в будинку ЖБК «Радіст», яка належить на праві особистої приватної власності ОСОБА_3, відповідно до свідоцтва про право власності від 03.09.2013 року.

Відповідно до довідки ЖБК «Радіст» членом кооперативу на вказану квартиру була ОСОБА_3. Перший пайовий внесок в суму 2824,00 карб. внесені у 1970 році.

Позивач ОСОБА_1 і ОСОБА_3 знаходились в зареєстрованому шлюбу з 1969 року. Їх шлюб розірваний рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12.05.1981 року.

Відповідно до ст. 146 ЖК Української ССР, який діяв на час розірвання шлюбу у 1981 році, поділ квартири в будинку житлово-будівельного кооперативу між членом кооперативу і його дружиною допускається в разі розірвання шлюбу між ними, якщо пай є спільною власністю подружжя і якщо кожному з колишнього подружжя є можливість виділити ізольоване жиле приміщення в займаній ними квартирі. Поділ квартири провадиться за згодою між колишнім подружжям, а в разі відсутності згоди - за рішенням суду.

Як вбачається з рішення Московського районного суду м. Харкова від 12.05.1981 року із заявою про розірвання шлюбу звернувся ОСОБА_1. а дружина ОСОБА_3 подала зустрічний позов про розподіл майна, втому числі і вказаної спірної кооперативної квартири і паєнагромадження. Але, в ході судового розгляду подружжя уклали угоду про розділ майна, за якою ОСОБА_1 залишився у власність автомобіль «Жигулі», а він відмовився від розділу кооперативної квартири і паю, які залишились у власності ОСОБА_3, про що сторони подали до суду заяву. Рішенням суду від 12.05.1981 року зустрічна заява про розподіл майна, в тому числі і спірної кооперативної квартири і паю, у звязку з цим залишена без розгляду.

Таким чином, ще у 1981 році сторони добровільно розділили належне їм майно. Згідно цього розділу позивач ОСОБА_1 отримав у власність автомобіль «Жигулі», а паєнагромадження і квартира залишились у власності ОСОБА_3, а тому власником квартири є ОСОБА_3, а позивач немає права вимагати визнання за ним права власності на вказану квартиру.

25.11.2013 року ОСОБА_4 померла, спадкоємцем після неї за заповітом є ОСОБА_5, яка прийняла спадщину, оскільки звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_6 є спадкоємцем першої черги, оскільки вона є дочкою померлої ОСОБА_3.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Оскільки позивач не надав суду доказів того, що він має право на часту спірної квартири і предявив позов до неналежного відповідача, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 11, 60, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області особами які брали участь в судовому засіданні протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, а особами які не брали участь в судовому засіданні протягом того ж строку з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: