Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1561/15-ц

11 травня 2016 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Битківського Л.М.,

з участю секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, неповнолітні ОСОБА_3, ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3І, ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Заявлені вимоги представник позивачів у судовому засіданні мотивувала тим, що позивачка є власником ? частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по вул. Шевченка, 4 в с. Забережжя Богородчанського району Івано-Франківської області. Інша ? частина домоволодіння належать неповнолітнім ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Обоє дітей частку у майні успадкували після смерті їх покійного батька ОСОБА_8, який помер 16.01.2012 року. Крім позивачів, як власників домоволодіння у ньому також зареєстрований ОСОБА_4, рідний брат покійного чоловіка та члени його сімї дружина і діти. З 1999 року відповідачі у господарстві не проживають і житловою площею там не користуються. Фактично у 1999 році відповідач ОСОБА_4 виїхав на заробітки за кордон, а дружина ОСОБА_5 з дітьми повернулась проживати до своїх батьків. З батьками дружини проживали діти і в той час, коли ОСОБА_5 також виїжджала на заробітки за межі країни. З 2003 року усі відповідачі фактично проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1. Реєстрація відповідачів в її будинку створює певні незручності. Оскільки відповідачі житловою площею забезпечені, не є членами їх сімї, житлом у згаданому домоволодінні фактично не користувались з 1999 року, то підстав бути зареєстрованим в їх житлі немає. Добровільно вирішити це питання та знятись з реєстрації відповідачі не бажали. Тому просили вирішити питання про втрату права ними на користування житом в судовому порядку.

Відповідачі в судове засідання не зявилися повторно, про слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку. У звязку з цим судом постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку заочного провадження.

Заслухавши пояснення позивача, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником ?, а ОСОБА_12 та ОСОБА_3 по ? частині житлового будинку в с. Забережжя по вул. Шевченка, 4, Богородчанського району Іван-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на домоволодіння, яке видане 16.08.2012 року державним нотаріусом Богородчанської районної державної нотаріальної контори та зареєстроване 19.09.2012 року Івано-Франківським ОБТІ (а.с.8-13). Згідно інформації Богородчанського РС управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області відповідачі ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно вимог ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до пояснень позивача та свідків ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_11 та відповідно до інформації Заберезької сільської ради відповідачі не проживають у господарстві по вул. Шевченка, 4 у с. Забережжя з 1999 року. Таким чином, судом встановлено, що вони втратили право користування цим житлом. Підстав для подальшої їх реєстрації у даному домоволодіння всупереч волі власників житлового будинку немає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити. Визнати ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими, що втратили право на користування житловим будинком, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і знаходиться в с.Забережжя по вул. Шевченка, 4, Богородчанського району Івано-Франківської області.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у солідарному порядку на користь ОСОБА_1 487,20 грн. понесених нею витрат на сплату судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий Битківський Л.М.