14.03.2016 Єдиний унікальний номер 205/5970/15-ц
Справа №2/205/1528/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Шавули В.С.

при секретарі Перцевій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 14 серпня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2-5).

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 27 липня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №8/2006-840К/1145-А, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 8 940,59 доларів США, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 10% річних, строком користування кредитом до 20.07.2011 року.

В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором, ОСОБА_2 поручилась перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають із кредитного договору №8/2006-840К/1145-А від 27.07.2006 року.

Позивач зазначив, що в порушення взятих на себе зобовязань ОСОБА_1 не виконує умови кредитного договору щодо своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів у порядку і на умовах встановлених кредитним договором, у звязку із чим, станом на 27.07.2015 року має заборгованість в сумі 9 063,08 доларів США, та 887 924,12 грн., з якої: заборгованість за сумою кредиту 5 485,88 доларів США; заборгованість по процентам 3 577,20 доларів США; заборгованість по сплаті комісії 37 852,78 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 830 336,29 грн.; штраф за порушення умов договору 19 735,05 грн.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути солідарно із ОСОБА_1, ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором №8/2006-840К/1145-А від 27.07.2006 року розмірі 9 063,08 доларів США та 887 924,12 грн.

Заочним рішенням суду від 30 листопада 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» задоволено у повному обсязі (а.с.60-62).

Не погодившись із заочним розглядом справи відповідачка ОСОБА_2 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення (а.с.77-79).

Ухвалою суду від 17 лютого 2016 року заочне рішення суду від 30.11.2015 року скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку (а.с.87-88).

Позивач, в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_3, в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.32).

Відповідачка - ОСОБА_2 в особі свого представника за договором адвоката ОСОБА_4, в судове засідання не зявилася. Про день, час та місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку. Представник до суду надав письмову заяву, в якій просив застосувати строки позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості із поручителя (а.с.103).

Співвідповідач - ОСОБА_1, в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності до суду не надсилав. Крім того, до суду повернувся конверт з відправленням, що направлявся відповідачу із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання», в матеріалах справи (а.с.34-59,84-101).

Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у звязку із порушенням його виконання.

За змістом ст. 14 ЦК України, цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обовязків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї.

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому, якщо кожна із сторін у зобовязанні має одночасно і права, і обовязки, вона вважається боржником у тому, що вона зобовязана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Суд, зясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду справи встановлено, що 27 липня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №8/2006-840К/1145-А, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 8 940,59 доларів США, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 10% річних, строком користування до 20.07.2011 року, на придбання автотранспортного засобу (а.с.13-14).

27 липня 2006 року між ПАТ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №1145-А/1, відповідно до умов якого остання поручилась перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають із даного кредитного договору. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, кредит позичальнику надав, про що свідчить заява на видачу готівки №111 від 27.07.2006 року (а.с.16).

Але, в порушення умов кредитного договору №8/2006-840К/1145-А від 27.07.2006 року за ОСОБА_1 утворилась заборгованість, яка станом на 27.07.2015 року становить 9 063,08 доларів США, та 887 924,12 грн., з якої: заборгованість за сумою кредиту 5 485,88 доларів США; заборгованість по процентам 3 577,20 доларів США; заборгованість по сплаті комісії 37 852,78 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 830 336,29 грн.; штраф за порушення умов договору 19 735,05 грн. (а.с. 9-10).

У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором.

Згідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання.

У відповідності до вимог ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно із п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК).

Так, відповідно до п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Суд, враховуючи клопотання представника відповідачки ОСОБА_2, про застосування строків позовної давності, вважає що порука ОСОБА_2 припинена, у зв'язку із пропуском позивачем строків позовної давності щодо вимоги про стягнення із заборгованості за кредитним договором як поручителя.

Заяв про поновлення строку позовної давності позивачем не заявлено.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, законними, доведеними з його боку та підлягають частковому задоволенню, внаслідок чого слід стягнути із ОСОБА_1 на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №8/2006/840-К/1145-А від 27.07.2006 року в сумі 9 063,08 доларів США та 887 924,12 грн.

Крім того, вирішуючи питання щодо судових витрат, згідно статті 88 ЦПК України, суд враховуючи, що на момент подачі позову позивач був звільнений від оплати судового збору, та те, що Законом України «Про судовий збір» (в редакції на момент ухвалення рішення) ставка судового збору за подання позову майнового характеру юридичною особою становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, а тому із ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір у сумі 16 565,90 грн. (із розрахунку: 887 924,12 грн. + 9 063,08 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.11.2015 року становить 216 468,5481 грн. = 1 104 392,6681 грн. * 1,5% = 16 565,90 грн.).

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, ст.ст. 252, 527, 530, 554, 559, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 197, 209, 212, 213-215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1, РНОКПП:НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №8/2006/840-К/1145-А від 27.07.2006 року в сумі 9 063,08 доларів США (дев'ять тисяч шістдесят три долари США 08 центів) та 887 924,12 грн. (вісімсот вісімдесят сім тисяч девятсот двадцять чотири грн.. 12 коп.), в тому числі: заборгованість за сумою кредиту 5 485,88 доларів США; заборгованість по процентам 3 577,20 доларів США; заборгованість по сплаті комісії 37 852,78 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 830 336,29 грн.; штраф за порушення умов договору 19 735,05 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1, РНОКПП:НОМЕР_1, на користь держави, судовий збір в сумі 16 565,90 грн. (шістнадцять тисяч пятсот шістдесят пять грн. 90 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Шавула