Справа № 500/466/16-ц
Провадження № 2/500/1428/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

за участю представника Яжук Т.Є.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

про

розподіл майна подружжя

В С Т А Н О В И В:

Позивач та її представник пояснили, що свідоцтвом серії НОМЕР_1, виданим Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області на підставі актового запису за № 09 від 18 листопада 2000 року підтверджена реєстрація шлюбу між сторонами. Разом із тим за договором купівлі-продажу від 25 грудня 2003 року за відповідачем визнано право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1. Також пояснили, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 лютого 2016 року шлюб між сторонами розірвано, а будинок було придбано для спільного проживання, у зв'язку із чим просять:

●визнати житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя;

●провести розподіл майна, за яким виділити ОСОБА_2 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1;

●визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1;

Відповідач безумовно визнав позовні вимоги та обставини, за якими вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя.

Вислухавши пояснення сторін, думку захисту, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають часткового задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 60, 131 ЦПК України.

Свідоцтвом серії НОМЕР_1, виданим Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області на підставі актового запису за № 09 від 18 листопада 2000 року підтверджена реєстрація шлюбу між сторонами.

Разом із тим за договором купівлі-продажу від 25 грудня 2003 року за відповідачем визнано право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1.

Окрім того, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 лютого 2016 року шлюб між сторонами розірвано.

У відповідності до вимог ст. 60 СК України майна, набуте подружжям за час шлюбу. належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо0 самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до роз'яснень п. 24 ч.3 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідач безумовно визнав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя, у зв'язку із чим у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя у відповідності до вимог ст. 70 ч.1 СК України через відсутність домовленості між сторонами та шлюбного договору, частки майна сторін є рівними.

Між тим, у відповідності до вимог ст. 71 ч.1 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. діляться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Розподіл в натурі житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 визначає наявність технічної документації з варіантами розподілу, що у свою чергу передбачає визнання за сторонами права на користування конкретними приміщеннями та спорудами.

Разом із тим позовні вимоги в частині виділу ОСОБА_2 1/2 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 не підтверджені технічним варіантом між сторонами, що у свою чергу унеможливлює прийняття судом рішення про розподіл в натурі з виділом 1/2 частини.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Керуючись ст. 209-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1

У задоволенні позовних вимог про виділ ОСОБА_2 1/2 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 відмовити.

Скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.М.Жигулін