Ухвала

іменем україни

11 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Євтушенко О.І., Гвоздика П.О., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_2, про визнання кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки недійсними, зобовʼязання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», в якому просив визнати недійсним кредитний договір від 18 жовтня 2007 року № DNQ0GA00000193 та зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» перевести валюту кредитування в гривню за курсом НБУ на час підписання договору.

У квітні 2015 року ОСОБА_1 змінив позовні вимоги та просив визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту від 18 жовтня 2007 року № DNQ0GA00000193, укладений між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1; визнати недійсним іпотечний договір від 18 жовтня 2007 року, укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1; визнати недійсним договір поруки від 18 жовтня 2007 року, укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2; виключити із реєстру обтяжень та заборон відчуження запис про обтяження та заборону відчуження нерухомого майна за іпотечним договором від 18 жовтня 2007 року - квартири АДРЕСА_1; зобов'язати ОСОБА_1 повернути ПАТ КБ «ПриватБанк» у натурі все, що він отримав на виконання угод за договором про надання споживчого кредиту від 18 жовтня 2007 року № DNQ0GA00000193 та за іпотечним договором від 18 жовтня 2007 року; зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_1 у натурі все, що банк отримав на виконання угод за договором по надання споживчого кредиту від 18 жовтня 2007 року № DNQ0GA00000193 та за іпотечним договором від 18 жовтня 2007 року.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про визнання кредитного договору недійсним.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 18 жовтня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № DNQ0GA00000193, за умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 15 тис. доларів США у вигляді непоновлювальної кредитної лінії на цілі споживача, а також 2 625 доларів США на сплату страхових платежів, з терміном повернення кредиту та коштів за користування до 18 жовтня 2022 року.

На забезпечення належного виконання кредитного договору 18 жовтня 2007 року між сторонами укладено договір іпотеки квартири АДРЕСА_1 та договір поруки між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що позивачем не доведено порушення відповідачем вимог чинного законодавства при укладанні договорів.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

П.О.Гвоздик

О.М.Ситнік