АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 683/825/15-ц
Провадження № 22-ц/792/638/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого судді Фанди В.П.,

суддів : Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

за участі : секретаря Лапка Ю.В.

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, як представника ОСОБА_4, ОСОБА_5, як представника ОСОБА_6 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 лютого 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про надання права на прийняття спадщини разом із спадкоємцями першої черги.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а

У квітні 2015 року позивачі звертаючись до суду з позовом, просили визнати за ними право на прийняття спадщини разом із спадкоємицею першої черги ОСОБА_7. Вказували, що у листопаді 2006 року помер ОСОБА_8, який був рідним братом позивачів, після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить 1/3 частина домоволодіння по вул. Шевченка, 43, в с. Грибенинка, Старокостянтинівського району та 1/3 частина земельної ділянки(паю), які належали померлому на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду від 11 квітня 2006 року. Померлий та ОСОБА_3 перебували в шлюбі, проте через ряд причин сімейне життя у них не склалося, внаслідок чого він переїхав жити до своєї матері та проживав із нею приблизно з девяностих років. Після смерті своєї матері ОСОБА_8К, проживав один, а в останні роки свого життя почав зловживати спиртними напоями, важко хворів, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, які здійснювали позивачі. За життя та після смерті їхньої матері ОСОБА_9 позивачі навідували брата, збиралися на усі святкування разом сімєю, купували необхідні йому ліки, продукти харчування, здійснювали прибирання будинку та прибудинкової території, в той час як його дружина ОСОБА_3 та рідна дочка відповідач догляду за своїм чоловіком та батьком не здійснювали, не навідувалися та не цікавилися його життям, знаючи в якому стані він перебуває. В листопаді 2006 року ОСОБА_8 було оголошено безвісно зниклим, після вжиття позивачами необхідних заходів по його розшуку та завдяки зусиллям працівників внутрішніх справ ОСОБА_8 було знайде мертвим, утопленим у річці Південний Буг. Організацію по проведенню судово-медичної експертизи, процедуру впізнання та поховання було здійснено позивачами

____________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10

Доповідач Фанда В.П. Категорія : 39

без допомоги дружини та доньки померлого.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 лютого 2016 року відмовлено в задоволені позову.

В апеляційній скарзі представники апелянтів з рішенням суду не погоджуються, посилаються на порушення норм матеріального та процесуального законодавства, просять його скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Зазначають, що судом не було взято до уваги покази свідків, не враховано, що померлим ОСОБА_8 було написано заяву про відмову в прийнятті спадщини на користь ОСОБА_4, довідку про поховання, протокол упізнання. Крім того, вказували, що в матеріалах справи знаходиться довіреність іноземної держави, яка не перекладена на державну мову. За даним дорученням представляти інтереси відповідача доручено її матері ОСОБА_3 інтереси ж якої представляє адвокат ОСОБА_11, яка для цього не має права.

На апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції представники апелянтів підтримали вимоги апеляційної скарги, вважають, що її слід задовольнити з підстав вказаних у апеляції.

ОСОБА_3, як представник ОСОБА_7 апеляційну скаргу не визнала вважає, що в її задоволені слід відмовити.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 24 листопада 2006 року помер ОСОБА_8, якому на день смерті було 48 років, він один проживав та був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкоємцями майна якого стали донька ОСОБА_7, яка подала відповідну заяву до нотаріальної контори та переживша дружина ОСОБА_3, яка відмовилася від прийняття спадщини.

Із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця до нотаріуса звернулась також сестра спадкодавця ОСОБА_4. Друга сестра ОСОБА_6 до нотаріуса у визначений законом строк не зверталась, однак також заявила позовні вимоги.

10 травня 2012 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори було видано ОСОБА_7 свідоцтво про право на спадщину за законом на належну померлому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,43 га, що розташована в с. Грибенинка поле №5 Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Статтями 202, 203 СК України встановлено обов'язок повнолітніх дітей утримувати своїх батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги, мають тяжкі хвороби, інвалідність або є безпомічними.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Спадкодавцеві на час смерті було 48 років, тому він не був особою похилого віку.

Позивачі не надали суду належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_8 хворів на тяжку хворобу або через каліцтво був у безпорадному стані. Не вбачається таких обставин і з матеріалів даної справи.

Відсутність одночасного настання наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності вказує на те, що спадкоємець не може бути усунений від спадкування.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності спадкодавцеві стороннього догляду, оскільки ні в силу віку, ні в силу стану здоровя він його не потребував, тому у відповідності із ст.ст.10,60 ЦПК України позивачі не довели ті обставини, на які вони посилалися як на підставу своїх вимог.

Позивач ОСОБА_6 до нотаріуса у визначений законом строк не зверталася з заявою про прийняття спадщини, відсутнє рішення суду щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини, тому вона не є особою, яка прийняла спадщину, відсутнє порушене її право, що є самостійною підставою для відмови їй в задоволенні позову. Така обставина залишилася поза увагою суду першої інстанції, однак таке не вплинуло на вирішення позову, оскільки цьому позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, на які посилаються представники апелянтів, не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис Судді: підпис

З оригіналом згідно : суддя Апеляційного суду В.П. Фанда