САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
У Х В А Л А

Справа № 206/2648/16-ц

13.05.2016 року Провадження № 2/206/730/16

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Зайченко С.В., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2016 року надійшла позовна заява, подана представником Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ціна позову визначена позивачем 15008,40 грн.

До позовної заяви додано письмове клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по справі, оскільки на підставі постанови Правління НБУ від 21.12.2015 №914 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.12.2015 року №234 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВБР" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації. Тому майновий стан ПАТ «ВБР» не дозволяє сплатити судовий збір.

Згідно змін, внесених з 01 вересня 2015 до статті 5 Закону України «Про судовий збір», передбачено вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, до якого Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не віднесено.

За змістом ч. 2 та ч. 3 ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках.

Майновий стан сторони у справі не можна розглядати як тотожне відсутності коштів на відповідні витрати в кошторисі суб'єкта владних повноважень, адже держава, приймаючи певні правові норми, взяла на себе зобов'язання щодо сплати судового збору при зверненні до суду таких суб'єктів, зокрема Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Окрім того, віднесення банківської установи до категорії неплатоспроможних не може вважатися поважною причиною для відстрочення сплати судового збору, оскільки в даному випадку стороною у справі є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка діє від імені Фонду та в межах повноважень, а не фінансова установа.

Тому у задоволенні клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору слід відмовити, залишити позовну заяву без руху, надати строк для усунення недоліків сплати судового збору у належній сумі.

Відповідно до п.1.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на день надходження до суду позовної заяви, за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати 1378 грн.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський банк розвитку» про відстрочення сплати судового збору.

Залишити без руху позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Надати позивачу строк для усунення недоліків пять днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання в строк вимог закону вказаних в ухвалі судді, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Розяснити, що за змістом ч.5 ст.121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: