Провадження №4-с/193/2/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

04 травня 2016 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді Шумської О. В.

при секретарі Палій Л. Г.

за участю, особи у

відношенні якої подано скаргу ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі сел. Софіївка скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця; особа рішення, якої оскаржується: старшого державного виконавця відділу ДВС Софіївського районного управління юстиції ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2016 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області звернулась ОСОБА_2 зі скаргою на дії державного виконавця відділу ДВС Софіївського районного управління юстиції ОСОБА_1, та просить суд визнати строк пропуску подання скарги на дії державного виконавця по поважним причинам та поновити його, та визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу ДВС Софіївського районного управління юстиції ОСОБА_1 від 17.02.2016 року ВП № 20511750 щодо відмови у прийнятті до провадження з примусового виконання по виконавчому листі за № 193/1728/13-ц від 01.02.2016 року. В обґрунтування скарги зазначає, що рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13.07.2015 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 визнано недійсним договір оренди землі № 31 від 01.09.2012 року та скасовано державну реєстрацію у відділі Держкомзему у Софіївському районі Дніпропетровської області по договору до первісного стану.

01.02.2016 року було видано виконавчий лист відповідно до якого було викладено зміст рішення, а саме: визнати недійсним договір оренди землі № 34 від 01.09.2012 року та скасувати державну реєстрацію у відділі Держкомзему у Софіївському районі Дніпропетровської області за № 02131 від 29.10.2012 року і повернути сторонам по договору до первісного стану.

Зазначений виконавчий лист було подано із відповідною заявою до відділу Софіївського ДВС 15.02.2016 року. Старший державний виконавець відділу ДВС Софіївського районного управління юстиції ОСОБА_1 17.02.2016 року виніс постанову про відмову у прийняття до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання. Підставою для відмови було наступне: відповідно до ст. 32 Закону України « Про виконавче провадження» заходом примусового виконання є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату ,доходи, пенсію; 3) вилучення у боржника і передача стягувачу певних предметів; 4) заходи зобовязального характеру. Тобто державний виконавець посилався, що відсутній спосіб виконання виконавчого листа від 13.08.2015 року. Також вона порекомендувала у постанові звернутись для врегулювання даного питання в центр надання адміністративних послуг.

Заявниця вважає, що старший державний виконавець Круглик А. М. 17.02.2016 року неправомірно винесла постанову про відмову у прийняття до провадження виконавчого листа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання, у звязку з тим, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження такі як відсутній захід примусового виконання визнати недійсним договір оренди землі № 34 від 01.09.2012 року, скасувати державну реєстрацію у відділі Держкомзему у Софіївському районі Дніпропетровської області за № 2131 від 29.10.2012 року і повернути стороні по договору до первісного стану.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» одним із заходів примусового виконання є заходи зобовязального характеру. Тобто заявниця зазначає, що державний виконавець Круглик В. М. могла зобовязати відділ Держкомзему Софіївського району скасувати державну реєстрацію договору оренди землі № 34 від 01.09.2012 року. Крім того, заявниця вказує, що рекомендуючи у постанові від 17.02.2016 року для врегулювання даного питання звернутись в центр надання порушила норми матеріального права, оскільки зазначена рекомендація суперечить ч. 2 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої примусове виконання рішень здійснюється державним виконавцем.

ОСОБА_2 зазначає, що про постанову від 17.02.2016 року їй стало відомо від її представника ОСОБА_3, яку 03.03.2016 року йому передав начальник ДВС Софіївського районного управління юстиції ОСОБА_4. Також її представник ніде не розписувався про отримання даної постанови, у звязку з чим вважає, що пропуск строку подання скарги на дії державного виконавця по поважним причинам та поновити його.

У судове засідання заявниця не зявилась, про час і місце розгляду скарги повідомлена належним чином.

Державний виконавець ДВС Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечували проти заявленої скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Виходячи із змісту ст. 385 ЦПК України, вбачається, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Встановлено, що рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13.07.2015 року по цивільній справі ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Росана», відділу Держземагенства у Софіївському районі Дніпропетровської області, третя особа: ОСОБА_5, про визнання договору оренди землі і його реєстрації недійсним, позовні вимоги було задоволено: визнати недійсним договір оренди землі № 34 від 01.09.2012 року та скасувати державну реєстрацію у відділі Держкомзему у Софіївському районі Дніпропетровської області за № 02131 від 29.10.2012 року і повернути стороні по договору до первісного стану.

На підставі рішення 01 лютого 2016 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист (а.с. 4).

Заяву про примусове виконання рішення було подано 16 лютого 2016 року, однак постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 від 17 лютого 2016 року ВП № 50211750 було відмовлено у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийняття до провадження виконавчого документу), згідно ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» . Тобто відсутність способу виконання виконавчого листа від 13.08.2015 року та запропоновано для врегулювання даного питання звернутись до центру адміністративних послуг. (а.с. 3). Відомостей щодо надсилання даної постанови заявниці суду не надано.

Відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

У відповідності до ч.1 ст.383 ЦПК України скаргу може бути подано до суду : у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як на поважність пропуску строку для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця заявниця посилається на те, що її представник отримав дану постанову 03 березня 2016 року, при цьому ніде не розписуючись за його отримання. Однак дана обставина заявницею не обґрунтована та не надано належних та допустимих доказів вважати, що дійсно постанова була отримана саме 03 березня 2016 року, у матеріалах справи також відсутні будь-які докази щодо отримання спірної постанови від 17.02.2016 року державного виконавця ДВС Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області про відмову у прийнятті до провадження виконавчого провадження, а тому суд позбавлений можливості встановлення обставин отримання постанови державного виконавця ДВС ОСОБА_1, та дати її отримання. Крім, того заявниця виданий виконавчий лист предявила до виконання до відділу державної виконавчої служби та могла дізнатись про хід виконавчого провадження, однак цього не зробила.

Виходячи із змісту обґрунтування скаржника причин пропуску строку звернення до суду із відповідною скаргою, суд враховує розяснення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», згідно яких вбачається, що при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Тому суд вважає, що заявниця пропустила строк звернення до суду зі скаргою без поважних причин та строк не може бути поновлено.

Згідно зі ст..72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Враховуючи, що судом не встановлено поважних причин для поновлення строку для звернення до суду, а тому у задоволенні вимоги про визнання поважності пропуску строку для подання скарги на дії державного виконавця та поновлення строку для її подання, слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст..ст.72, 383-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 про поновлення строку на подання скарги на дії державного виконавця ДВС Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області відмовити .

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О. В. Шумська