Справа № 758/3057/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М. ,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 р. позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчатися, в розмірі 1/4 від усіх відповідача доходів (заробітку) починаючи з 13 січня 2016 року до досягнення сина 23 років, мотивуючи тим, що з 19.09.1997 року по 17.01.2005 рік позивачка перебувала в шлюбних відносинах з відповідачем. Внаслідок фактичного проживання однією сім'єю сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. До досягнення сином вісімнадцятирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 року з Відповідача відбувалось примусове стягнення аліментів на підставі виконавчого листа виданого Оболонським районним судом м. Києва. ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_3 виповнилось 18 років, наразі він навчається на денній формі навчання (бюджет) у Київському вищому професійному училищі водного транспорту імені гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного, згідно довідки № 48 від 10.02.2016 року. Наразі повнолітнійОСОБА_3 потребує надання матеріальної допомоги з боку батьків. Позивачка не змозі самостійно матеріально забезпечити спільну дитину, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною-інвалідом ІІ групи. Згоди щодо сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто, а тому змушена звернутись до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та надала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, вказавши, що для забезпечення утримання дитини після досягнення ним повноліття відповідач не приймає ніяких мір, при цьому має можливість, оскільки є працездатним, здоровим за станом здоров'я. Вона не працює, оскільки має на утриманні дитину-інваліда ІІ групи. ЇЇ доходи становлять пенсія на дитину інвалід в розмірі 1350 грн. та допомога як матері-одиначки в розмірі 700 грн.

В судовому засіданні залучена третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 позов підтримав, додав, що немає можливості матеріально забезпечувати себе, оскільки навчається на стаціонарі, а на утриманні матері знаходиться дитина-інвалід ІІ групи.

Відповідач у судове засіданні позов не визнав, просив відмовити у позові, подав до суду письмові заперечення проти позову, свою позицію обґрунтував таким. Спільний з позивачкою син ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання (бюджет), отримує стипендію, навчання завершується 30.06.2016 р. Відповідач стверджує, що перебуває у шлюбі, де має двох неповнолітніх дітей 2012 р.н. та 2015 р.н. Також на його утриманні знаходиться батько, 1940 р.н., який переніс складу операцію та як наслідок потребує постійного догляду. З урахуванням виконанням відповідачем службових обов'язків (відрядження до зони АТО з 2014 р.) він не має можливості в повній мірі забезпечувати свою дружину, дітей та батька, а тому не змозі надавати матеріальну допомогу позивачці. Додав, що він офіційно працює та його зарплата становить приблизно 6 тис.грн. на місяць.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків.

Встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На час розгляду справи ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є повнолітнім.

Як вбачається з наданих документів, ОСОБА_3 на момент розгляду справи проживає разом з матір'ю - позивачкою по справі ОСОБА_1 в Подільському районі м.Києва за адресою: АДРЕСА_1, кімн.1, є студентом Київського вищого професійного училища водного транспорту імені гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного, денного відділення (бюджет), термін закінчення навчання - 30.06.2016 р., отримує стипендію в розмірі 311,0 грн.

Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється з випадку припинення навчання.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України позивачка, як мати, з якою проживає повнолітня дочка, що продовжує навчання, реалізувала своє право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 р. судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як вбачається з наданих документів, позивачка працювала у Салоні краси «Софія» з 19.10.2004 року по 03.04.3016 рік, звільнена з посади за власним бажанням, однак дохід її за січень, лютий та березень 2016 р. складає 0,00 грн, оскільки знаходилася в декретній відпустці.

Як вбачається з наданих документів, відповідач по справі є особою працездатного віку, ІНФОРМАЦІЯ_5, здоровий за станом здоров'я, офіційно працює, маючи заробітну плату, мешкає окремо від позивачки та повнолітнього сина. Наданими відповідачем документами підтверджено, що з 09.08.2009 р. перебуває у повторному шлюбі, від якого на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 Крім того, утриманцем відповідача на час розгляду справи є також його дружина ОСОБА_7 як така, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною 2015 року народження до досягненням ним 3-річного віку.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача в частині перебування на його утриманні батька ОСОБА_8, 1940 року народження, оскільки батько мешкає окремо, отримує пенсію у встановленому законом розмірі, аліменти на своє утримання з відповідача, як сина, ОСОБА_8 не стягував.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що повнолітній ОСОБА_3 в зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, позивач не може надати йому такої допомоги, а відповідач частково має можливість сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує в зв'язку з цим матеріальної допомоги.

Частиною 1 ст.200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України відповідач має можливість надавати утримання сина, прожитковий мінімум на працездатних осіб, до яких відноситься повнолітній син сторін, що встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» з 01.01.2016 р. становить 1378,0 грн., з 01.05.2016 р. - 1450 грн. Тому, з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України, вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/8 частки його заробітку. Саме вказаний розмір є доцільним, відповідає інтересам сторін та чинному законодавству.

Перевіряючи період стягнення аліментів, суд вважає необхідним їх задовольнити частково, оскільки відповідно зі ст.191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тому вимоги про стягнення аліментів з 13.01.2016 р. не засновані на законі, а вимоги про стягнення аліментів до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку також не засновані на законі, оскільки навчання останнього закінчується 30.06.2016 р.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі в розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 10 березня 2016 р. та до закінчення ОСОБА_3 навчання в Київському вищому професійному училищі водного транспорту імені гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного, тобто до 30.06.2016 р.

Окрім того, з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в доход держави у встановленому на день подачі позову розмірі 551,2 грн.

На підставі ст.367 п.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, ст.ст.182, 184, 191, 199, 200 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214-215, 367 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 до ОСОБА_2про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) аліменти на навчання повнолітнього ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 10 березня 2016 р. та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2016 р.

В решті частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) в дохід бюджету судовий збір в розмірі 551, 2 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна грн. 20 коп.).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова