У х в а л а

іменем україни

29 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Леванчука А.О., Ситнік О.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі − ПАТ «ПриватБанк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 23 липня 2007 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір № KRXRF811670036, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 6 488 грн 18 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Через невиконання умов договору станом на 29. квітня 2013 року виникла заборгованість у сумі 28 041 грн 58 коп., яку ПАТ «ПриватБанк» просив стягнути на свою користь з відповідача.

Заочним рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 вересня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року, позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивача суму заборгованості по кредитному договору 28 041 грн 58 коп., та витрати по справі судового збору в сумі 280 грн 42 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності факту невиконання боржником своїх зобов'язань за договором в частині своєчасного повернення кредиту, а тому наявні підстави передбачені ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України для стягнення заборгованості за кредитним договором.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Заочне рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

А.О.Леванчук

О.М.Ситнік