Справа № 461/2556/16-ц
Провадження № 4-с/461/31/16
УХВАЛА

13.05.2016 р. Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Радченка В.Є.,

при секретарі Домашовець М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Львова цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Львівгаз» на постанову державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження, заінтересовані особи ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

14.04.2016 року ПАТ «Львівгаз» звернулося до Галицького районного суду м. Львова зі скаргою постанову державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 02.02.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження. Свої вимоги ПАТ «Львівгаз» мотивує тим, що постановою державного виконавця від 02.02.2016 року у відкритті виконавчого провадження заявникові було відмовлено у звязку з невідповідністю виконавчого документа (судового наказу від 17.10.2014 року № 461/12227/14-ц) вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: відсутністю даних про боржника та стягувача, ідентифікаційного номеру субєкта господарської діяльності, індивідуального ідентифікаційного номеру стягувача та боржника. Заявник вважає дану постанову такою, що винесена державним виконавцем з порушенням норм закону та просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця, скасувати постанову та зобовязати державного виконавця прийняти виконавчий документ до виконання.

Представник ПАТ «Львівгаз» до суду не прибув. У скарзі просив справу слухати без його участі та вимоги задовольнити.

Галицький відділ ДВС ЛМУЮ свого представника до суду не направив, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, встановив наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), державний виконавець зобов'язаний відкрити виконавче провадження за умови, якщо виконавчий документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом.

У своїй скарзі представник ПАТ «Львівгаз» посилається на те, що у відкритті виконавчого провадження їм було відмовлено з причини відсутності у виконавчому документі ідентифікаційних номерів боржників. Однак, із постанови державного виконавця ВП № 50001338 від 02.02.2016 року встановлено, що державним виконавцем Галицького відділу ДВС відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу у звязку з тим, що судові накази про солідарне стягнення з боржників направляються до відділу ДВС окремо по кожному боржнику із заявами про примусове виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону, у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України . Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ПАТ «Львівгаз» не надав суду належних і допустимих доказів виконання вимоги ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та направлення на примусове виконання до відділу ДВС судових наказів у кількості, що відповідає кількості боржників з окремими заявами про відкриття виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про правомірність дій державного виконавця та його постанови від 02.02.2016 року про відмову у прийнятті виконавчого документа та відмовляє у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Львівгаз» на постанову державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Є. Радченко