УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., ЗакропивногоО.В., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний дім ім. Горького», третя особа - відділ Держземагенства у Сахновщинському районі Харківської області, про визначення строку дії договору оренди земельної ділянки за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 26 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний дім ім. Горького» (далі - ТОВ «Аграрний дім ім. Горького», третя особа - відділ Держземагенства у Сахновщинському районі Харківської області про визначення строку дії договору оренди земельної ділянки.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є власником земельної ділянки, наданої їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,62 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Лебедівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області. Вищевказана земельна ділянка знаходиться в оренді ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» згідно договору оренди земельної ділянки від 17 травня 2005 року, зареєстрованого Сахновщинським РВ ХРВ Центр ДЗК у Харківській області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 1 квітня 2008 року, укладеного строком на 10 років з відповідачем. Відповідно до п. 11.1 спірного договору оренди земельної ділянки, договір оренди набрав чинності після його державної реєстрації. Незважаючи на те, що державна реєстрація договору здійснена 1 квітня 2008 року, вказана земельна ділянка фактично була передана відповідачу 17 травня 2005 року. Вважаючи, що фактично моментом укладення договору - є момент, підписання спірного договору, а саме 17 травня 2005 рік, то його строк дії відповідно закінчився 17 травня 2015 року, тому після цієї дати вказаний договір оренди земельної ділянки припинив свою дію, тому просила суд її позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 9 листопада 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Визначено строк дії договору оренди земельної ділянки від 17 травня 2005 року, зареєстрованого Сахновщинським РВ ХРВ Центр ДЗК у Харківській області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 1 квітня 2008 року, укладеного між ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» та ОСОБА_4 строком на 10 років, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,62 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Лебедівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, з 17 травня 2005 року по 17 травня 2015, та вважати вищевказаний договір оренди земельної ділянки припиненим з 18 травня 2015 року. Зобов'язано ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» повернути ОСОБА_4 зайняту земельну ділянку загальною площею 5,62 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Лебедівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 225 від 28 грудня 2002 року. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про судовий збір.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26 січня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваного судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що у відповідності до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

За змістом ст. ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір.

Разом із тим, цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_4 та ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» дійшли згоди щодо істотних умов договору оренди земельної ділянки, скріпивши 17 травня 2005 року договір своїми підписами, що і є моментом укладення договору.

Пунктом 3.1 договору оренди земельної ділянки передбачено, що земельна ділянка надається в оренду строком на 10 років, починаючи з моменту державної реєстрації цього договору (а.с. 6). Державна реєстрація спірного договору відбулась 1 квітня 2008 року.

Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову, обґрунтовано виходив із безпідставності позовних вимог, оскільки сторони у п. 3.1 визначили строк дії спірного договору оренди.

На підставі вказаного колегія суддів дійшла висновку, що апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, у результаті чого ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

О.В.Закропивний

Т.О.Писана