Справа № 577/1131/16-ц
Провадження № 2/369/1778/16
РІШЕННЯ

Іменем України

26.04.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючої судді: Дубас Т.В.,

при секретарі Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «КБ «Даніель» до ОСОБА_2 про визнання недійсним нікчемного договору,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «КБ «Даніель» звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим що, 16.01.2014 р. між гр. ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Даніель» в особі заступника голови правління ОСОБА_3, що діяла на підставі посвідченої нотаріусом довіреності від 12.12.13, укладено договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42710, за яким вклад розміщено з 16.01.14 р. по 15.02.14 р. сумі 193 300 грн. 00 коп.

В цей же день, а саме 16.01.2014 р., Постановою Правління Національного банку України від 16.01.2014 пр. № 14 ПАТ «Комерційний банк «Даніель» віднесено до категорії неплатоспроможних.

В свою чергу, Фонд своїм рішенням № 1 від 16.01.2014р. розпочав процедуру здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Даніель» і відповідно до пункту 3 цього рішення, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4

Договір що укладено від імені ПАТ «КБ «Даніель» заступником голови правління ОСОБА_3, яка діяла на підставі посвідченої нотаріусом довіреності від 12.12.13, у день, коли вона не мала повного обсягу цивільної дієздатності на вчинення відповідної дії, а саме: в цей день діяла уже тимчасова адміністрація, що є грубим порушенням ЦК України та визнання договору нікчемним.

Відповідно до витягу з програмного засобу операційний день «Б2», сертифікованого Національним банком України щодо операцій за вкладним рахунками здійснених 16 січня 2014 року в ПАТ «Комерційний банк «Даніель», датою ведення вказаної операції являється 16.01.2014, 20:34 год., після операційного часу.

Пунктом 3 Наказу «Щодо встановлення тривалості робочого часу та режиму роботи Банку» № 273-0 від 26.07.2013 року підписаного головою правління ПАТ «КБ «Даніель», чітко встановлено режим обслуговування клієнтів банку, режим дня та порядок подовження після операційного часу: початок операційного часу 9 год. 15 хв. кінець 16 год. 30 хв.; початок післяопераційного часу 16 год. 30 хв. кінець 17 год. 45 хв. (з понеділка по четвер включно).

Отже укладення даного договору відбулось післяопераційного часу.

Тому позивач просив винести рішення, яким задовільнити вимоги та визнати недійсним нікчемного Договору банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42710 від 16.01.2014 р., укладеного між ПАТ «КБ «Даніель» в особі заступника голови правління ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Стягнути з відповідача на користь позивач сплачений судовий збір.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримала, в подальшому направила до суду заяву про розгляд справи без її участі та просила позов задоволити.

Відповідач направив до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, просив позов задоволити. В судовому засіданні представник ОСОБА_2 позовні вимоги визнала.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 16.01.2014 р. між гр. ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Даніель» в особі заступника голови правління ОСОБА_3, що діяла на підставі посвідченої нотаріусом довіреності від 12.12.13, укладено договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42710, за яким вклад розміщено з 16.01.14 р. по 15.02.14 р. сумі 193 300 грн. 00 коп.

В цей же день, а саме 16.01.2014 р., Постановою Правління Національного банку України від 16.01.2014 пр. № 14 ПАТ «Комерційний банк «Даніель» віднесено до категорії неплатоспроможних.

В свою чергу, Фонд своїм рішенням № 1 від 16.01.2014р. розпочав процедуру здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Даніель» і відповідно до пункту 3 цього рішення, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4

Відповідно до витягу з програмного засобу операційний день «Б2», сертифікованого Національним банком України щодо операцій за вкладним рахунками здійснених 16 січня 2014 року в ПАТ «Комерційний банк «Даніель», датою ведення вказаної операції являється 16.01.2014, 20:34 год., після операційного часу.

Відповідно до ч.1 ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. За змістом ст.216 ЦК України та виходячи із загальних засад цивільного законодавства суд може застосувати з власної ініціативи реституцію як наслідок недійсності оспорюваного правочину. Інші наслідки недійсності оспорюваного правочину (відшкодування збитків, моральної шкоди тощо) суд застосовує відповідно до ст.11 ЦПК України. Судам необхідно враховувати, що виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. У разі якщо правочин ще не виконаний, він є таким, що не створює жодних юридичних наслідків.

Аналізуючи норми Цивільного кодексу України Вищий господарський суд України у постанові пленуму від 09.05.2013 року № 11 «Про деякі питання визнання правочинів недійсними» дійшов наступного висновку: «За змістом частини другої статті 215 ЦК України, нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Однак, це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину недійсним (п.2.5.2 постанови пленуму).

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 5 ст. 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Фонд здійснює регулювання діяльності банків шляхом: 1) прийняття в межах своїх повноважень нормативно-правових актів, обов'язкових до виконання банками; 2) здійснення контролю за виконанням зобов'язань банків у зв'язку з їх участю в системі гарантування вкладів фізичних осіб; 3) виведення неплатоспроможних банків з ринку; 4) в інших формах, передбачених цим Законом (ч. 1 ст. 30 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до ч. ч. 1 і 3 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються усі повноваження органів управління банку та органів контролю. Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Частинами 1, 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку.

Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно з ч. 3 вказаної статті правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно з ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що правом вимоги про встановлення нікчемності правочинів з передбачених ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав та застосування наслідків нікчемності правочинів, витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами, відшкодування збитків, спричинених їх укладенням має саме Фонд гарантування вкладів фізичних осіб або ОСОБА_1 особа Фонду, як самостійний суб'єкт правовідносин в межах здійснення регулятивної функції, а не банк, який знаходиться на стадії тимчасової адміністрації або ліквідації.

Виходячи з того, що Фонд 16.01.2014 року своїм рішенням № 1 розпочав процедуру здійснення тимчасової адміністрації В ПАТ «Комерційний банк «Даніель» та призначив уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, банк не мав права саме з цього часу 16.01.2014 року укладати будь які правочини в незалежності від дати коли уповноважена особа Фонду приступить до виконання своїх обов'язків чи дати оприлюднення інформації у пресі.

Доказів на підтвердження тому, що оспорюваний договір укладено сторонами в операційний час (або про продовження операційного часу відповідним наказом) та до початку процедури здійснення тимчасової адміністрації матеріали справи не містять.

За викладених обставин колегія суддів приходить до висновку, що станом на час укладення з ОСОБА_2 договору банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42710 від 16.01.2014 року заступник голови правління ПАТ «Комерційний банк «Даніель» ОСОБА_3 не мала повноважень на його укладення.

У даному випадку позивач заперечує дійсність Договору банківського вкладу "Швидкий прибуток" № Т-42710 від 16.01.14 року, що свідчить про існування між сторонами спору. В той же час відповідач визнає вимоги позивача в повному обсязі.

Тобто за наявності ознак нікчемного правочину, що суперечить частині третьої ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в розумінні частини першої статті 203 цивільного кодексу України у позивача виникло право звернути з цим позовом.

За наведених обставин позовні вимоги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Даніель» про визнання недійсним нікчемного правочину, підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, оцінюючи надані докази та досліджені в судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9, ст.ст. 3,4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати недійсним Договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т- 42710 від 16 січня 2014 року на суму 193 300,00 грн., укладений між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Даніель» в особі заступника ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) на користь ПАТ «КБ «Даніель» судовий збір в розмірі 1 378,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: Дубас Т.В.