У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоГвоздика П.О.,
суддів: Євтушенко О.І., Попович О.В.,
Остапчука Д.О., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та виділення у натурі Ѕ частини майна, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 21 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що з 25 травня 1996 року по 11 серпня 2014 року вона та ОСОБА_7 перебували у шлюбі, у якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_9. З травня 1998 року по червень 2014 року сторони проживали у квартирі АДРЕСА_1.

Будинок перейшов у власність відповідача на підставі рішення виконкому Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області від 29 листопада 2004 року № 70 у рахунок належного йому майнового паю. На підставі вказаного рішення Судилківська сільська рада Шепетівського району Хмельницької області видала свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 13 грудня 2004 року.

Вказувала, що у 1998 році спірна квартира була приміщенням контори одного із підрозділів СТОВ «Врожай», непридатним для проживання. Сторони провели великий обсяг роботи з його переобладнання та приведення у житловий стан, а саме: побудували груби та провели водяне опалення, постелили дерев'яну підлогу, вставили двері та вікна, поклеїли шпалери. У 1999 році побудували веранду площею 7,3 кв. м, позначену на плані за № 1, та перекрили дах будинку шифером. У 2000 році побудували цегляну літню кухню з сараєм та банею площею 50,2 кв. м та огородили земельну ділянку навколо будинку плоским шифером та дерев'яними штахетами і встановили залізні ворота для в'їзду на подвір'я. У 2002 році провели капітальний ремонт будинку: викинули частину внутрішніх перегородок та перепланували розташування приміщень, створивши таким чином 4 житлові кімнати, коридор та кухню; підбили стелю гіпсокартоном, замінили всі міжкімнатні двері на більш дорожчі лаковані, встановили 6 металопластикових вікон, замінили підлогу у двох кімнатах, постеливши там ДСП, встановили вхідні броньовані двері; у веранді поклали плитку на підлогу, стіни оббили вагонкою. У 2006 році вступили в кооператив по проведенню газу, а у 2007 році провели до будинку газопровід та переробили в будинку всю систему опалення під використання газу. У 2008 році побудували цегляний гараж площею 22,5 кв. м. Упродовж 2010 року утеплили будинок зовні пінопластом, фронтони оббили вагонкою. На початку 2014 року змінили частину огорожі навколо будинку на металопрофіль загальною довжиною близько 18 погонних метрів.

Усі вказані роботи по ремонту та будівництву домоволодіння здійснювалися за їхні з відповідачем кошти, тому просила визнати квартиру АДРЕСА_1 об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та виділити їй у натурі Ѕ частини нерухомого майна.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2015 року позов задоволено. Визнано квартиру АДРЕСА_1 об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 з належними до неї господарськими будівлями.

Іншу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 з належними до неї господарськими будівлями на праві власності залишено за ОСОБА_7

Проведено поділ квартири АДРЕСА_1 з належними до неї господарськими будівлями з незначним відступом від ідеальних часток. Виділено ОСОБА_6 приміщення у квартирі АДРЕСА_1:

− у житловому будинку «А-1»: частину коридору 1-1 площею 9 кв. м вартістю 42 274 грн; житлову кімнату 1-2 площею 14,6 кв. м вартістю 68 577 грн, житлову кімнату 1-3 площею 7,5 кв. м вартістю 35 228 грн, кухню 1-6 площею 7 кв. м вартістю 32 880 грн;

− надвірні будівлі: веранду «а» вартістю 25 930 грн, гараж «В» вартістю 43 601 грн, баню вартістю 88 007 грн, дворову вбиральну вартістю 10 358 грн. Залишити в сумісному користуванні: ворота вартістю 2 639 грн, хвіртку вартістю 1 706 грн, огорожу штахетну вартістю 2 637 грн, огорожу з азбестоцементних плоских листів вартістю 4 372 грн, огорожу з металопрофілю вартістю 9 002 грн, криницю вартістю 6 853 грн, всього на суму 374 058 грн, що становить 51/100 вартості майна.

Виділено ОСОБА_7 приміщення у квартирі АДРЕСА_1:

− у житловому будинку «А»: житлову кімнату 1-4 площею 20,6 кв. м вартістю 96 760 грн, житлову кімнату 1-5 площею 12,1 кв. м вартістю 56 834 грн, частину коридору 1-1 площею 3,4 кв. м вартістю 15 970 грн;

− надвірні будівлі: літня кухня «Б» вартістю 73 062 грн, сарай «Б» вартістю 64 544 грн, погріб «Д» вартістю 19 902 грн;

Залишено в сумісному користуванні: ворота вартістю 2 640 грн, хвіртку вартістю 1705 грн, огорожу штахетну вартістю 2 638 грн, огорожу з азбестоцементних плоских листів 4 372 грн, огорожу з металопрофилю вартістю 9 003 грн, криницю вартістю 6 852 грн, всього на суму 354 282 грн, що становить 49/100 вартості майна.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 9 888 грн грошової компенсації. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 21 грудня 2015 року рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2015 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що вона має бути задоволена частково.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказані вимоги апеляційним судом не дотримано.

Відмовляючи у позові, апеляційний суд керувався тим, що спірна квартира є особистою власністю відповідача, тому вона не може бути об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Доказів про те, що за рахунок спільних коштів істотно збільшилась вартість спірного майна з часу його набуття ОСОБА_7 у власність, позивачкою не надано.

З такими висновками погодитися не можна з огляду на таке.

Судами встановлено, що з 25 травня 1996 року по 11 серпня 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували у шлюбі (а. с. 23, т. 1).

Сторони проживали з 1998 року у квартирі АДРЕСА_1, що ними не заперечується.

Із копії витягу з протоколу № 1 зборів спілки громадян співвласників майнових паїв «Врожай» від 01 березня 2002 року вбачається, що квартира по АДРЕСА_1, в якій проживає ОСОБА_7 з сім'єю, передана йому у власність у рахунок належного йому майнового паю з наданням дирекції товариства права оформити договір купівлі-продажу (а. с. 14, т. 1).

На підставі договору міни від 30 грудня 2003 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Врожай» (далі - СТОВ «Врожай») (с. Судилків) у особі директора ОСОБА_10 та спілки громадян співвласників майнових паїв «Врожай» (с. Судилків) в особі голови комітету спілки ОСОБА_11 передало у власність ОСОБА_7 трикімнатну квартиру у двоквартирному житловому будинку з господарськими та побутовими будівлями по АДРЕСА_1 в обмін на майновий пай на суму 1 347 грн та майновий пай його матері на суму 2 738 грн. Згідно з договором право власності на квартиру у ОСОБА_7 наступало з моменту передачі квартири та акта приймання-передачі основних засобів (а. с. 70, т. 2).

Рішення Виконавчого комітету Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області від 29 листопада 2004 року № 70 визнано право власності ОСОБА_7 на квартиру № 1 по АДРЕСА_1 у рахунок належного йому майнового маю (а. с. 9, т. 1).

На підставі зазначеного рішення Судилківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області відповідачу видано свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 13 грудня 2004 року (а. с. 8, т. 1).

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, житлові й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

Частиною першою статті 25 КпШС України визначено, що якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя (аналогічні положення містить стаття 62 СК України).

Визначаючи правовий статус житла як спільної сумісної власності подружжя, суд має враховувати, що частка в такому майні визначається відповідно до розміру фактичного внеску кожної зі сторін.

Із матеріалів справи вбачається, що станом на травень 1998 року спірне нерухоме майно було будівлею контори, побудованої у 1963 році. За даними оціночного акта житлового будинку у с. Білокриниччя, затвердженого директором СТОВ «Врожай» ОСОБА_10, на момент передачі будинку його знос складав 78 % (а. с.10, т.1).

З 1998 по 2014 роки позивач і відповідач займалися переобладнанням, переплануванням, ремонтом, будівництвом спірної квартири та прибудов, господарських будівель до спірної квартири, що збільшило її вартість, у зв'язку із чим понесли свої трудові та грошові затрати.

Судом першої інстанції правильно взято до уваги висновок експерта № 6-100-14 судової будівельно-технічної експертизи від 22 січня 2015 року, що за період з 1998 по 2014 роки сторонами були виконанні наступні роботи з переобладнання колишньої контори у житловий будинок: побудовані груби з комином і димоходами; змонтоване водяне опалення із чавунних радіаторів і металевих труб; вимурувана піч з металевою ємкістю для опалення на твердому паливі, у зв'язку з підведенням газопостачання до будинку і встановленням котла опалювання на природному газу піч була демонтована; встановлення котла опалювання на природному газу з підключенням до мережі; влаштовано дві витяжки в будинку; зміна існуючих дерев'яних вікон на нові дерев'яні, а пізніше на металопластикові з пластиковою підвіконною дошкою і зливом; зміна існуючих дерев'яних дверей на нові дерев'яні, а пізніше на сучасні дерев'яні лаковані; встановлені металеві вхідні двері; замінена підлога із керамічної плитки в приміщеннях: 3, 4, 5 на плити ДСП; виконане фарбування всієї підлоги; демонтована цегляна перегородка в приміщенні 1; вимурувана перегородка з дверима між приміщеннями 2 і 3; виконана підшивка стелі у всіх приміщеннях плитами ДВП, а пізніше гіпокартоними плитами з наступним шпаклюванням і пофарбуванням водоемульсійними фарбами; оздоблення стелі в приміщенні 4 касатоновими плитками; виконане оздоблення стін шпалерами; встановлені нові електричні розетки і вимикачі з частковим ремонтом внутрішньої електромережі; проведена заміна азбестоцементних листів на інші азбестоцементні хвильові листи, що були у використанні, з настеленням руберойду; змонтовані водостічні ринви; виконане зовнішнє утеплення стін плитами ПСБ товщиною 50 мм з наступною штукатуркою по сітці; проведена зашивка фронтонів пластиковою вагонкою; виконане утеплення однієї стіни в приміщенні 3 плитами ПСБ; виконана газифікація житлового будинку та літньої кухні з влаштуванням зовнішніх підземних і надземних газових мереж; виконана зовнішня електромережа із двох дерев'яних стовпів з підключенням до вуличної мережі; виконане бетонне вимощення біля тильної стіни житлового будинку; прибудована цегляна веранда до житлового будинку; побудована цегляна літня кухня; побудований цегляний сарай; побудована цегляна баня; побудований цегляний гараж; побудовано декілька деревяних сараїв; побудована цегляна дворова вбиральня; побудована штахетна огорожа; побудована огорожа із листів плоского шиферу; змонтована огорожа із металопрофілю; змонтовані металеві ворота; змонтована металева хвіртка; виконане бетонне покриття криниці (а. с. 111, т. 1).

Залишкова вартість заміщення поліпшень (квартири № 1 житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами) з врахуванням фізичного зносу станом на час складання висновку склала 728 340 грн без ринкової вартості земельної ділянки (прав, пов'язаних із земельною ділянкою) під час її використання (а. с. 127, т. 1).

Сума, на яку збільшилась вартість квартиру № 1 по АДРЕСА_1, із врахуванням проведених поліпшень, склала 93 032 грн, де 22 037 грн - вартість об'єкта колишньої контори; 115 069 грн - вартість квартири № 1 житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами.

Довідкою Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області від 03 липня 2014 року № 1, виданою позивачці, підтверджено, що її сім'я була членом кооперативу по газифікації с. Білокриниччя з жовтня 2006 року. Для здійснення газифікації села членами сім'ї було внесено у кооператив грошові кошти у розмірі 2 570 грн (а. с. 6, т. 1).

Суд першої інстанції правильно визнав спірне майно спільною сумісною власністю подружжя та вирішив питання про його поділ з урахуванням засад рівності часток подружжя у спільному майні.

На вказані обставини апеляційний суд уваги не звернув, помилково скасував законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції. Тому рішення апеляційного суду має бути скасовано, а рішення суду першої інстанції - залишено в силі.

Керуючись статтями 333, 336, 339, 343, 334, 345, 347, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 21 грудня 2015 року скасувати, рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: П.О. Гвоздик
Судді: О.І. Євтушенко
Д.О. Остапчук
О.В. Попович
О.М. Ситнік