Ухвала

іменем україни

14 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора, про усунення від права на спадкування за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_5, третя особа - Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора, про усунення від права на спадкування, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід - ОСОБА_6, якому належала квартира АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на вказану квартиру. Спадкоємцем першої черги на спадкове майно за законом є він як внук

ОСОБА_6, але під час оформлення права на спадщину з'ясувалося, що існує заповіт на ім'я ОСОБА_5, на підставі якого остання отримала свідоцтво про право на спадщину.

ОСОБА_4 вважав, що ОСОБА_5, будучи сторонньою людиною для його діда та працюючи у будинку, в якому розташована квартира ОСОБА_6, використовуючи його хворобливий стан і похилий вік, обманним способом оформила заповіт у нотаріальній конторі під час оформлення довіреності на своє ім'я. Після того, як ОСОБА_6 дізнався про обман, він намагався скасувати заповіт, проте ОСОБА_5 йому в цьому перешкодила. ОСОБА_6 був інвалідом по зору та не міг пересуватися без сторонньої допомоги, а також знайомитися із текстами документів.

На той час він був неповнолітнім, після смерті діда йому стало відомо про наявність такого заповіту.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 8 квітня 2015 року позовну заява ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, усунення від права на спадкування в частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину залишено без розгляду.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 24 вересня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 грудня

2015 року вказане судове рішення змінено в частині обґрунтування підстав відмови в задоволенні позову ОСОБА_4 В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалені в справі судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд змінив підстави відмови в позові, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені

(ст. 212 ЦПК України), правильно виходячи з того, що позивач не довів, що відповідач перешкоджала померлому ОСОБА_6 за життя оспорити в суді чи скасувати складений ним 19 липня 2002 року заповіт на ім'я ОСОБА_5, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦК України). Отже, підстав для застосування ч. 2 ст. 1224 ЦК України немає.

При цьому суд також вірно врахував те, що преюдиційним судовим рішенням позивачу відмовлено у позові про визнання заповіту недійсним.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 24 вересня 2015 року в незміненій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І.Журавель

С.П.Штелик