ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі: секретаря Соловей Ж.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, -

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2016 року заявник звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні ВП № 33800196, мотивуючи вимоги тим, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві перебуває постанова Фастівського міськрайонного суду Київської області у справі № 3-3830 від 03.12.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 340,00 грн. Заявником відповідно до даних з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень зясовано, що постановою старшого державного виконавця Сущенко О.В. 13.08.2012 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеної постанови та надано боржнику строк в 7 днів з моменти винесення постанови для добровільного виконання. 25.09.2013 року виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно боржника у межах суми звернення стягнення у розмірі 340,00 грн., копію якого направлено до УДАЇ ГУМВС України в м. Києві до виконання. 25.09.2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа в орган, що його видав у звязку з тим, що стягнути кошти виявилося неможливим, боржника не розшукано, інформація про джерела доходів боржника відсутні. Скаржник вважає такі дії державного виконавця державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві щодо винесення вказаних постанов неправомірними, оскільки він не був повідомлений і не брав участь у розгляді справи № 3-3830 та не отримував постанову суду від 03.12.2010 року, у звязку з чим не мав можливості її виконати, а також вважає, що у державного виконавця були відсутні правові підстави для відкриття виконавчого провадження у звязку із предявленням її до виконання із пропуском встановленого законом строку. Зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження йому не направлялася, у звязку з чим він був позбавлений права самостійно виконати рішення у семиденний строк, передбачений законом. Також йому не була направлена постанова про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, якою накладено арешт на його транспортний засіб, про що він дізнався з інформації, наданої органами ДАІ.

В судове засідання скаржник не зявився, повідомлений вчасно і належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд скарги в його відсутність.

Представник відділу ДВС Деснянського РУЮ у місті Києві в судове засідання не зявився, повідомлений вчасно і належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутністю не надходило.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Судом встановлено, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 13.08.2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови Фастівського міськрайонного суду у справі №3-3830 від 03.12.2010 року.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Положення п. 2 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» встановлюють, у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до статей 57 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення.

Таким чином, державний виконавець, починаючи примусове виконання рішення, обов'язково повинен пересвідчитися: по-перше, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження; по-друге, чи здійснені ним дії, спрямовані на його добровільне виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, у постанові про відкриття виконавчого провадження від 13.08.2012 року був наданий строк для самостійного виконання виконавчого документи у строк до семи днів з моменту винесення постанови.

Отже, обов'язок державного виконавця з'ясувати обставину отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження передує вчиненню будь-яких дій стосовно примусового виконання рішення.

Разом з тим, як зазначає позивач, постанова про відкриття виконавчого провадження ним не була отримана, а державним виконавцем таке посилання не спростоване належними та допустимий доказами, факт направлення постанови боржнику не підтверджений документально.

З наведеного виходить, що державний виконавець, не з'ясувавши факту отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, постановою від 25.09.2013 року наклав арешт на майно боржника, тобто розпочав процедуру примусового виконання рішення.

Таким чином, із зазначеного вище виходить, що державний виконавець не використав надані йому права у точній відповідності до закону, а тому суд вважає обґрунтованими доводи скаржника щодо порушення вимог чинного законодавства державним виконавцем в частині ненадання йому строку для добровільного виконання рішення.

Крім того, згідно ч. 5 ст.25 вказаного закону копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Згідно ч. 1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Посилання скаржника на порушення державним виконавцем положень Закону України «Про виконавче провадження» в частині не направлення постанов у виконавчому провадженні суд визнає доречними та обґрунтованими, оскільки будь-яких документів на спростування зазначеного надано не було.

Крім того, як вбачається з постанови від 13.08.2016 року, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови Фастівського міськрайонного суду у справі №3-3830 від 03.12.2010 року, заява про примусове виконання подана 09.08.2012 року.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: постанови судів у справах про адміністративні правопорушення - протягом трьох місяців.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

Однак державним виконавцем, в порушення зазначених вимог закону, після пропуску трьох місячного строку предявлення постанови Фастівського міськрайонного суду у справі №3-3830 від 03.12.2010 року до виконання, відкрито виконавче провадження, тобто рішення державним виконавцем прийнято всупереч положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Разом з тим, Відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві письмових пояснень з приводу заявленої скарги або будь-яких документів на підтвердження правомірності прийнятих рішень не подав, з огляду на це, суд вважає, що ВДВС не виконали вимог, встановлених ст. 10 ЦПК України, а тому вимоги скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 28, 41, 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.09.2013 року, винесену у виконавчому провадженні ВП № 33800196 з примусового виконання постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області у справі № 3-3830 від 03.12.2010 року.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Є.Ю.Чернишова