АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа 2/761/739/2013 Головуючий у 1-ій інстанції - Голік Н.О.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4887/2016 Доповідач - Музичко С.Г.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого - Музичко С.Г.

Суддів - Заришняк Г.М., Мараєвої Н.Є.,

при секретарі - Матвійчуку І.Ю.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2013 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа: фізична особа підприємець ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2012 року ПАТ «Марфін Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №216/К від 01.11.2007 в сумі 338 458,95 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2013 року позов ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа: ФОП ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_4, ОСОБА_3, на користь ПАТ «Марфін Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 216/К від 01.11.2007 року у розмірі 338 458 гривень та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, вважаючи, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи, висновки суду не обґрунтовані і не відповідають обставинам справи.

Посилається на те, що відповідно до положень ст. 554 ЦК України, відповідачі, як поручителі не можуть нести солідарну відповідальність перед позивачем за боргами ФОП ОСОБА_3, оскільки відсутня їх спільна порука. Вказує, що позивачем пропущено строк пред'явлення вимоги до поручителів.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі є поручителями за кредитним договором, який не виконується боржником, а тому повинні нести солідарну відповідальність за його невиконання.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 01.11.2007 року між ВАТ «Морський транспортний Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №216/К, відповідно до якого, банк надав кредит у вигляді непоновлювальної кредитної лінії на суму 370 800,00 грн., з кінцевим терміном повернення до 01 листопада 2012 року включно, зі сплатою 17% річних, на купівлю автотранспортних засобів у сумі 312900,00 грн. та оплату страхових платежів у сумі 57 900,00 грн.

01.11.2007 року, в якості забезпечення кредитного договору №216/К від 01.11.2007 року, між ВАТ «Морський транспортний Банк», правонаступником якого з 12.11.2010 року є Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк», та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки №542-СК від 01.11.2007 р. та Додаткову угоду №1 від 25.09.2009 р. до Договору поруки №542-СК від 01.11.2007 р., згідно з яким поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за виконання ФОП ОСОБА_3 зобов'язання за Кредитним договором.

28.08.2008 року, в якості забезпечення кредитного договору №216/К від 01.11.2007 року, між ВАТ «Морський транспортний Банк», та ОСОБА_4 було укладено Договір поруки №873-СК від 28.08.2008 р., згідно якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за виконання ФОП ОСОБА_3 зобов'язань за Кредитним договором.

25 вересня 2009 року між ВАТ «Морський транспортний Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №216/К від 01.11.2007 р., відповідно до якої була зафіксована фактична заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором в сумі 205 332,00 грн., збільшено відсоткову ставку до 19% річних.

За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Отже, порука - строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

За змістом ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, а якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Передбачений цією нормою строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення суми боргу, визначеного періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Якщо кредитор змінює на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, - строк пред'явлення вимог до поручителя має обчислюватись з цієї дати.

Відповідно до п.2.1. договору поруки від 28.08.2008 року при невиконанні (частковому невиконанні) боржником зобов'язань перед банком за кредитним договором, поручитель зобов'язується здійснити виконання порушеного позичальником зобов'язання за кредитним договором протягом двох банківських днів із дня пред'явлення до нього вимоги кредитором або повідомлення боржника про неможливість сплатити визначених сум.

Пред'явивши 04.03.2010 року письмову вимогу від 18.02.2010 року відповідачам про дострокове погашення заборгованості за кредитом, відсотками та пені, протягом тридцяти днів з моменту отримання вимоги, кредитор змінив у передбаченому ч.2 ст.1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором з ФОП ОСОБА_3, у зв'язку з чим мав протягом шести місяців пред'явити позов до поручителя, як це передбачено ч.4 ст.559 ЦК України, починаючи відлік цього строку з 05.03.2010 року.

Оскільки в обумовлені законом і договором строки банк не пред'явив вимогу до поручителя, а звернувся до суду з позовом лише у травні 2012 року, порука ОСОБА_3 за договором від 28.08.2008 припинена на підставі ч.4 ст.559 ЦК України, у зв'язку з чим передбачених законом підстав для стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_3 немає.

На законні і обґрунтовані доводи відповідача ОСОБА_3 суд першої інстанції безпідставно не звернув уваги у зв'язку з його переглядом за заявою відповідача, не перевірив їх і не дав їм належної оцінки, у зв'язку з чим помилково дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог банку до поручителя. За таких обставин та відповідно до ст.309 ЦПК України оскаржуване рішення суду першої інстанції у справі підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог до поручителя, ОСОБА_3, з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову банку про солідарне стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_3

Відповідно до змісту ч.3 ст.554 ЦК України солідарно перед кредитором відповідають особи, які спільно (одним договором) дали поруку, внаслідок чого поручителі солідарно з боржником та солідарно між собою відповідають перед кредитором.

У разі, коли з кожним із поручителів укладено окремий договір поруки на виконання одного й того самого зобов'язання, підстав вважати, що вони спільно поручились за виконання зобов'язань боржником, немає, і підстави для застосування положень ч. 3 ст. 554 ЦК України відсутні. В даному випадку діє положення ч. 1 ст. 554 ЦК України, відповідно до якого солідарними боржниками перед кредитором виступають боржник і поручитель, а поручителі за кількома окремими договорами поруки не є солідарними між собою боржниками. Кредитор вправі пред'явити вимогу до кожного з поручителів, кожний з яких солідарно з боржником відповідає перед кредитором.

З огляду на викладене, суд першої інстанції в порушення ст. 554 ЦК України стягнув суму заборгованості за кредитним договором солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які як поручителі ФОП ОСОБА_3 за окремими договорами поруки не є солідарними між собою боржниками. Кожний з них має нести солідарну з боржником ФОП ОСОБА_3 відповідальність за невиконання останнім своїх зобов'язань за кредитним договором в межах повної суми боргу.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-318 ЦК України колегія суддів,

вирішила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2013 року в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_3 скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді