Справа №469/1570/15-ц 29.06.2016 29.06.2016 29.06.2016
Провадження №22-ц/784/1513/16
Справа номер 469/1570/15-ц
Провадження номер 22-ц/784/1513/16 Головуючий суду першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 44 Доповідач суду апеляційної інстанції ОСОБА_2
РІ Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Мурлигіної О.Я.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

за участю представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на заочне рішення Березанського районного суду Миколаївської області

від 11 травня 2016 року

за позовом

ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про позбавлення права користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_5 предявила зазначений позов до ОСОБА_6, який обґрунтовувала наступним.

Позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок по вул.Одеській, 21 в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області.

08 червня 2007 року за її згодою за проханням відповідача було здійснено його реєстрацію до вказаного будинку.

01 грудня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який в подальшому було розірвано рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2014 року.

ОСОБА_5 вказувала, що вищезазначеним судовим рішенням було встановлено, що сторони з літа 2014 року разом не проживають.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 не є членом її сімї, а факт його реєстрації заважає позивачці розпоряджатись своєю власністю, ОСОБА_5 просила позбавити ОСОБА_6 права користування вищезазначеним житловим будинком.

Заочним рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 11 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач подала на це рішення апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що вони є недоведеними.

Проте, з таким висновком суду не можна погодитися, з огляду на таке.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України. Власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно з ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач по справі з 25 жовтня 2002 року на підставі договору купівлі-продажу є власником житлового будинку №21 по вул.Одеській в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області (а.с.25).

08 червня 2007 року у вказаному будинку був зареєстрований ОСОБА_6, з яким 01 грудня 2007 року позивачка уклала шлюб (а.с.8, 9, 14).

Згідно з рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2014 року, яке набрало чинності 03 листопада 2014 року, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розірвано. Вказаним судовим рішенням встановлено, що з 15 січня 2014 року подружжя разом не проживало. Влітку вказаного року намагалося зберегти сімю, однак безрезультатно. Після чого сторони проживають окремо.

Згідно з заявою відповідача від 11 березня 2016 року він за місцем реєстрації не проживає. Адресою його проживання є м.Одеса, вул.Троїцька, 23 (а.с.42).

За змістом ст.ст.401 та 402 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом, який може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Члени сімї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, а житлове приміщення, яке вони мають право займати визначається його власником. Не проживання у жилому приміщенні понад один рік дає підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили право користування ним (ст.405 ЦК України).

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_5 не відповідає обставинам справи та вимогам вищевикладеного законодавства.

Оскільки відповідач більш ніж один рік не проживає за спірною адресою, то він втратив право користування вищезазначеним будинком.

За такого, рішення суду першої інстанції на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про задоволення позову ОСОБА_5

Враховуючи, що рішення суду скасоване, то відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції у сумі 1 093 грн.52 коп.

Керуючись ст.ст.303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Заочне рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 11 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим будинком по вул.Одеській, 21 у с.Коблеве Березанського району Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі 1 093 грн.52 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді