Єдиний унікальний номер 243/1189/16-ц Номер провадження 22-ц/775/957/2016
Єдиний унікальний номер 243/1189/16-ц Головуючий у 1 інстанції Профатило П.І.
Номер провадження 22-ц/775/957/2016 Доповідач Дундар І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дундар І.О.

суддів Будулуци М.С., Корчистої О.І.

за участю секретаря Чуряєва В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Райгородоцької селищної ради Слов'янського району Донецької області про визнання власності в порядку спадкування за заповітом.

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Райгородоцької селищної ради Слов'янського району Донецької області про визнання власності в порядку спадкування за заповітом відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення та ухвалите нове, оскільки суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення по справі, порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Так, суд не взяв до уваги, що він звертався до нотаріуса та отримав відмову, оскільки не надано правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця. Суд не звернув увагу на те, що діючим законодавством не передбачена необхідність вносити зміни до договорів купівлі-продажу нерухомості в зв'язку зі зміною прізвища сторін. Отримати дублікати свідоцтва про одруження на померлу особу він не має можливості. Також суд помилково послався на норми матеріального права, а саме ст.25, 27, 31, 61 ЦК України, які не підлягали застосуванню до даних правовідносин.

В судове засідання сторони не з'явились.

Позивач ОСОБА_1 та представник Райгородоцької селищної ради надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом першої інстанції при розгляді справи було встановлено, що ОСОБА_2 є власницею будинку АДРЕСА_1, 24 березня 1977 року ОСОБА_2 розірвала шлюб з ОСОБА_3, змінила прізвище на «ОСОБА_2», 18 вересня 2014 року ОСОБА_2 склала заповіт на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 померла, 19 січня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на жилий будинок на ім'я спадкодавця.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що позивачем дотриманий нотаріальний порядок оформлення спадкових справ, наявний спір про право, тобто позовні вимоги заявлені передчасно.

Такі висновки суду в повній мірі відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.

На підставі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, ст.1233 - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

З матеріалів справи вбачається, що 18 вересня 2014 року ОСОБА_2 склала заповіт - все належне їй майно та все те, на що по закону буде мати право заповіла ОСОБА_1 (арк..спр.13).

З інформації по спадковій справі (арк..спр.50-56), вбачається, що 15 січня 2016 року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини.

На підставі ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Виходячи з положень п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

19 січня 2016 року державним нотаріусом Другої Слов'янської державної нотаріальної контори Донецької області винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії на підставі п.1 глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст.49 Закону України «Про нотаріат» у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на жилий будинок на ім'я померлої (арк..спр.11).

В той же час в матеріалах справи наявні правовстановлюючі документи на будинок - договір від 15 квітня 1974 року, за яким ОСОБА_2 придбала ? частину жилого будинку АДРЕСА_1 (арк..спр.5-6) та договір купівлі-продажу від 4 серпня 1980 року, за яким ОСОБА_2 придбала ? частину жилого будинку АДРЕСА_1; п.8 договору - прізвище «ОСОБА_2» змінено на прізвище «ОСОБА_2» (арк..спр.7), а зі свідоцтва про розірвання шлюбу від 15 жовтня 2010 року виходить, що 24 березня 1977 року розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище їй ОСОБА_2 (арк..спр.16), 26 квітня 1983 року зроблено запис про розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище їй ОСОБА_2 (арк..спр.17).

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відсутній спір про право власності.

Крім того, на підставі ч.1 ст.46 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII "Про нотаріат" нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Аналогічне право нотаріуса передбачено частиною 1 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що звернення до суду з позовом про визнання права власності є передчасним - обгрунтовані.

За загальним правилом кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.10 ЦПК України).

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В матеріалах справи відсутні докази щодо оскарження дій нотаріуса щодо відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, що передбачено ст.50 Закону України "Про нотаріат", тобто доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи безпідставні.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи і дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про неналежну оцінку судом першої інстанції показань свідків не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

За своєю формою рішення суду відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України.

Згідно ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Виходячи з вказаної норми закону, до компетенції суду апеляційної інстанції не входять повноваження щодо переоцінки доказів, досліджених судом першої інстанції з додержанням встановленого порядку.

За вказаних обставин доводи позивача про неправильну оцінку досліджених судом першої інстанції доказів є необґрунтованими. Нових доказів, які б давали підстави для задоволенні позовних вимог, у дослідженні яких судом першої інстанції було неправомірно відмовлено або їх неподання було зумовлено поважними причинами, позивачем не надано.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд безпідставно вказав в рішенні суду норми ст.25, 27, 31, 61 ЦК України, які не мають відношення до справи, не можуть бути підставою для скасування рішення суду , оскільки відповідно до ч.3 ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Крім того, згідно з ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення. Нові докази не досліджувались апеляційним судом.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційний суд на підставі ст.308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308, 315 ЦПК України апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: