Справа № 456/1231/16-ц
Провадження № 2/456/1092/2016
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26 квітня 2016 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гулкевич О. В. , розглянувши позовну заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2В до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінолюб», Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийбудінвест» про захист прав споживача шляхом визнання недійсним інвестиційного договору та застосування наслідків недійсності, передбачених ст.ст.216, 230 ЦК України,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до відповідачів з позовом про захист прав споживача шляхом визнання недійсним інвестиційного договору від 11.02.2016р. укладеним між ним та відповідачами та застосування наслідків недійсності договору, передбачених ст.ст. 216, 230 ЦК України.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Стаття 15 ЦПК України встановлює, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Форма і зміст позовної заяви визначені ч.2 ст.119 ЦПК України, зокрема: позовна заява повинна містити: п.3 - зміст позовних вимог;п.5 - виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;п.6 - зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивач просить застосувати наслідки недійсності договору, передбачені ст.ст.216, 230 ЦК України. Норми згаданих статей регулюють правові наслідки недійсності правочину та правові наслідки вчинення правочину під впливом обману і передбачають можливості двосторонньої реституції, відшкодування завданих збитків та моральної шкоди, зокрема і в подвійному розмірі. Позивачем в позовній заяві не конкретизовано, які саме наслідки недійсності він просить застосувати.

Отже, позивачем не чітко зазначено зміст позовних вимог та не викладено обставин, якими він обґрунтовує ці позовні вимоги.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Частина 3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, які пов'язані з порушенням їхніх прав.

Однак, 01.09.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 484-19 від 22 травня 2015р.

Відповідно до преамбули згаданого Закону цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Статтю 5 цього Закону викладено в новій редакції, відповідно до якої споживачі, які звернулися до суду з позовами, що повязані із захистом їхніх прав, виключені з переліку осіб звільнених від сплати судового збору.

Під час вирішення питання, яка з однопредметних законодавчих норм рівної ієрархії підлягає застосуванню, перевагу слід надати тій з них, що прийнята пізніше. В даному випадку пізніше прийняті норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», які також є спеціальними, що безпосередньо регулюють правовідносини у сфері сплати судового збору.

Така ж позиція викладена в ухвалі судді ВСУ від 01.03.2016р. в справі №6/484ц16, номер судового рішення в ЄДРСР - 56221328.

Таким чином, є всі підстави вважати, що при поданні зазначеного позову позивач зобовязаний сплатити судовий збір.

Згідно з п.31 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 за № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" у справах про визнання правочину недійсним без застосування наслідків недійсності судовий збір сплачується як із немайнового спору; у справах про застосування наслідків недійсного (нікчемного) правочину судовий збір сплачується залежно від вартості відшукуваного майна, щодо якого заявляються вимоги; у справах про визнання правочину недійсним із застосуванням наслідків недійсності судовий збір сплачується відповідно до пункту 10 частини першої статті 80 ЦПК за загальною сумою всіх вимог.

В даній позовній заяві вбачаю ряд позовних вимог, за кожну з яких слід сплатити судовий збір:

-визнання недійсним інвестиційного договору (вимога немайнового характеру);

-застосування наслідків недійсності, передбачених ст.ст.216, 230 ЦК України (вимога майнового характеру).

Відповідно до п.3 ст.6 ЦПК України за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Неконкретність позовних вимог перешкоджає встановленню суми судового збору, яка підлягає сплаті позивачем.

Згідно із ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, передбачених у ст.120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи те, що позовна заява не відповідає вимогам ч.2 ст.119 ЦПК, а саме: позивачем не чітко зазначено зміст позовних вимог та не викладено обставин, якими він обґрунтовано ці позовні вимоги, у звязку з чим неможливо визначити правильність сплати судового збору; не сплачено судовий збір у визначеному розмірі, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

у х в а л и в :

позовну заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2В до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінолюб», Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийбудінвест» про захист прав споживача шляхом визнання недійсним інвестиційного договору та застосування наслідків недійсності, передбачених ст.ст. 216, 230 ЦК України залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання нею копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3