АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/3292/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1213/16Головуючий у 1-й інстанції Даценко В.М. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів : Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк»

на заочне рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 лютого 2016 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної Марини Миколаївни до ОСОБА_4 (правонаступник ОСОБА_5) про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування,-

В С Т А Н О В И Л А :

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування

У позові зазначено, що 05 вересня 2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_5 укладено договір банківського обслуговування №ВІаЖГА00070085, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 6000 гривень, з терміном повернення 05.09.2014 року, з умовою сплати 15% річних за користування кредитними коштами та щомісячного здійснення кредитних платежів відповідно до графіку. Відповідач порушила свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 37065,29 гривень, до складу якої входять: кредит - 4287,58 гривень, відсотки 1900,85 гривень, комісія за РО - 2520 гривень, плата за пропуск платежів 28356,86 гривень.

А тому позивач просив стягнути з ОСОБА_5 на користь банку заборгованість за договором банківського обслуговування в сумі 37065,29 гривень.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду від 22 січня 2016 року по справі залучено в якості відповідача правонаступника померлої ОСОБА_5 спадкоємця ОСОБА_4

Заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 лютого 2016 року в задоволенні позову ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної М.М. до ОСОБА_4 (правонаступника ОСОБА_5.) про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування - відмовлено.

ПАТ «ВіЕйБі Банк»оскаржило рішення місцевого суду, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов банку повністю, оскільки вважає, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Представник ПАТ «ВіЕйБі Банк», будучи належним чином повідомлений по час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційної інстанції не з'явився, надав клопотання про проведення слухання справи за відсутності представника позивача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.09.2011 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_5 уклали договір банківського обслуговування ВІаЖГА00070085, згідно якого банк надав позичальнику кредит в сумі 6000 гривень у формі відкличної невідновлювальної кредитної лінії, терміном до 05 вересня 2014 року, з умовою сплати 15% річних та комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту.

При цьому погашення заборгованості за кредитом та процентами мало проводитись позичальником щомісяця відповідно до затвердженого графіку погашення заборгованості. Пунктами 4.2 та 4.3 договору передбачено відповідальність позичальника у виді штрафу в розмірі 25% від суми кредиту у випадку невиконання ним обов'язку щодо подання не пізніше 10 календарних днів з дати отримання письмової вимоги банку документального підтвердження отримуваного поточного доходу за останні півроку у випадку прострочення будь-яких боргових зобов'язань за договором, що перевищило 60 календарних днів, та пені в розмірі 0,50% від суми боргового зобов'язання за кожен день прострочення сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією актового запису про смерть №51, виданого органом ДРАЦС.

Після смерті ОСОБА_5 залишилась непогашена заборгованість за вищевказаним кредитним договором в сумі 37065,29 гривень, до складу якої входять: кредит - 4287,58 гривень, відсотки 1900,85 гривень, комісія за РО 2520 гривень, плата за пропуск платежів 28356,86 гривень.

Донька ОСОБА_5 - ОСОБА_4 05 лютого 2013 року подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 17 вересня 2014 року ОСОБА_4 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно яких прийняла спадщину після ОСОБА_5

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1218 ЦК України).

Згідно ч.ч.1, 4 ст.1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Пропуск встановленого ч.3 ст.1281 ЦК України річного строку (який є преклюзивним) припиняє права кредитора щодо пред'явлення вимоги до спадкоємців позичальника. Встановлені ст. 1281 ЦК України строки не призупиняються, не перериваються і не поновлюються, оскільки за своєю суттю не є строками позовної давності.

У постанові Верховного суду України від 08 квітня 2015 року у справі №6-33цс15, яка є обов'язковою для застосування відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України, викладена правова позиція, у якій зазначено, що оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредита включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Недотримання кредитором передбачених статтею 1281 ЦК України строків пред'явлення вимог, (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд, відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «ВіЕйБі Банк» вірно застосував положення ст. 1281 ЦК України та дійшов обґрунтованого висновку про те, що кредитор не дотримався строків пред'явлення вимог до спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті боржника за кредитним договором.

Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі ПАТ «ВіЕйБі Банк» на незастосування судом положень ч.5 ст. 1231 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки або шкоди за позовом спадкоємця, якщо вони є непомірно великими порівняно з вартістю рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ним у спадщину.

Так, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову банку про стягнення кредитної заборгованості з правонаступника боржника за договором з підстав недотримання строків пред'явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Разом з тим, застосування положень ч. 5 ст. 1231 ЦК України можливо, за наявності передбачених законом обставин та у разі підстав для задоволення позовних вимог.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги щодо невірності висновку місцевого суду про порушення банком строків пред'явлення вимог до спадкодавця, оскільки спадкоємець не повідомила позивача про смерть боржника та про відкриття спадщини, враховуючи наступне.

Стаття 1281 ЦК України визначає, що в будь-якому разі у випадку якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Оскільки позивач пропустив строки встановлені ч. 3 ст.1281 ЦК України суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позову.

Посилання в апеляційній скарзі на проведення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку не виключає застосування положень ч. 3 ст. 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину.

На підставі наведеного та враховуючи, що апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності рішення суду, які б були підставою для його скасування чи зміни, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнській Акціонерний Банк» - відхилити.

Заочне рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: С.Б. Бутенко

О.В. Прядкіна