Справа № 520/5196/16-ц
Провадження № 2/520/3196/16
Київський районний суд міста Одеси у складі:
судді Чаплицького В.В.
за участю секретаря Буланової А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 пред'явила до суду позов з вимогою визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим та зняти його з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.
Представник позивача просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував, про що склав відповідну заяву.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не відомі.
Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
За договором купівлі-продажу від 05 липня 2013 року ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до довідки (з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію) № 432 від 18 лютого 2016 року ОСОБА_2, у якості піднаймача, зареєстрований у зазначеній вище квартирі з 10 грудня 2013 року.
Вказані обставини також підтверджуються відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 13 травня 2016 року.
При вирішені справи, судом враховується, що відповідач самостійно з обліку не знімається, при цьому, як стверджує позивач, не проживає у вказаній квартирі з 2013 року, та своєю бездіяльністю створює позивачу перешкоди в реалізації в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів, як власнику квартири.
За положеннями, встановленими ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Після спливу цього строку, відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, особа, може бути визнана в судовому порядку такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Пунктом 3.1 «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», передбачена можливість здійснити зняття з реєстрації місця проживання особи на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Отже, суд вважає, що ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, за адресою: АДРЕСА_1.
Одночасно, суд критично ставиться до позовної вимоги ОСОБА_1 в частині зняття ОСОБА_2 з реєстрації виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК України, статті 3 і 4 ЦПК України). При цьому неправильно обраний спосіб захисту права власності може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Згідно з ч.20 ст.4 положення про Державну міграційну службу України реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб є виключною функцією Державної міграційної служби України.
Таким чином, зняття особи з реєстраційного обліку не входить до компетенції суду, однак суд може встановити порядок виконання рішення суду, визначивши, що при умові набрання рішенням, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, законної сили воно є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку.
Керуючись, ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 8, 11, 15, 31, 60, 61, 174, 209, 212-215, 217, 224-225, 294 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим та зняти його з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Встановити порядок виконання рішення суду, визначивши, що при умові набрання цим рішенням законної сили воно є підставою для зняття ОСОБА_2, з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до ст.ст. 223, 233 ЦПК України.

Суддя Чаплицький В. В.