пр. № 2-о/759/301/16
ун. № 759/5992/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 року суддя Святошинського районного суду м.Києва Чала А.П., розглянувши в м.Києві матеріали заяви

ОСОБА_1,

Заінтересована особа: Відділ РАЦС Святошинського РУЮ у м.Києві

про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із даною заявою в порядку окремого провадження.

Вивчивши зміст заяви і додані до неї документи, суддя вважає необхідним відмовити у відкритті провадження у справі в порядку окремого провадження, виходячи з наступного.

Так, згідно частини 1 ст.234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження або відсутність юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частина 1 ст.256 ЦПК України містить перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1, вона має назву «про встановлення фактів, що мають юридичне значення», але її прохальна частина не містить вимог окремого провадження, в тому числі й про встановлення юридичних фактів, натомість заява містить вимоги про встановлення неправильності актових записів і зобов*язання Відділу РАЦС Святошинського РУЮ у м.Києві внести зміни в актові записи та видати нові свідоцтва про реєстрацію актів цивільного стану, тобто, такі вимоги за своєю суттю не є вимогами окремого провадження про встановлення юридичних фактів.

При цьому, відповідно до частини 1 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв*язку з здійсненням суб*єктом владних повноважень владних управлінських функцій…

В пункті 1) частини 2 цієї ж процесуальної норми передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб*єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

З доданих до заяви матеріалів вбачається, що 12.01.2016р. Відділ РАЦС Святошинського РУЮ у м.Києві прийняв рішення у вигляді Висновку про відмову ОСОБА_1 у внесенні змін до актового запису цивільного стану, в якому вказано про можливість його судового оскарження і таке оскарження, з врахуванням суті правовідносин, повинно відбуватися за правилами КАС України.

Враховуючи наведене, суддя вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в цивільній справі за даною заявою в порядку окремого провадження у зв*язку із тим, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства на підставі пункту 1) частини 2 ст.122 ЦПК України.

Крім цього, відповідно до пункту 2) частини 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Тобто, поверненню підлягає саме сума сплаченого судового збору, а не платіжний документ безпосередньо і дане питання вирішується судом одночасно з винесенням ухвали суду про повернення заяви або скарги.

Відповідно до вимог даної норми права, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 1 103 грн. та зазначити в ухвалі суду про залишення в матеріалах справи оригіналу квитанції для запобігання втрати оригіналу платіжного документу при пересилці.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

На даний час такий порядок встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», відповідно до якого сплачена та повернута відповідно до ухвали суду сума судового збору повертається органами Державної казначейської служби України.

Відповідно до п.6 даного Порядку, у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:

- заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв*язку, якщо зазначений рахунок відсутній;

- судове рішення про стягнення коштів (ухвала суду про повернення судового збору);

- оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Тобто, для отримання заявником ОСОБА_1 у органах Державної казначейської служби України повернутого йому судового збору, достатнім є надання копії цієї ухвали і копії платіжного документу про сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 122, 234-235, 256-258, 209, 210 ЦПК України, суддя, -

У х в а л и в :

ОСОБА_1 відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за його заявою, заінтересована особа:Відділ РАЦС Святошинського РУЮ у м.Києві про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Роз*яснити заявнику про те, що для вирішення постановленого в заяві питання він має право звернення з адміністративним позовом до адміністративного суду в загальному порядку.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що мешкає в АДРЕСА_1, повернути судовий збір в сумі 1 103 (одна тисяча сто три) грн., сплачений ним 25.04.2016р. згідно квитанції №3622, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п*яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: