Справа № 645/3295/16-ц
Провадження № 2/645/2025/16
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2016 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Шарка О.П.,
при секретарі судового засідання Христенко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернуся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, в якому просить суд про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою 3, в будинку 7, по вул.Дізельній, 7, у м.Харкові
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. За даною адресою зареєстровані його дружина ОСОБА_2, зареєстрована в квартирі з 12.05.1998 року, фактично не проживає в квартирі з травня 1999 року по теперішній час, син ОСОБА_3, зареєстрований в квартирі з 12.05.1998 року, однак, фактично не проживає у вказаній квартирі з серпня 2015 року по теперішній час, донька ОСОБА_5, зареєстрована в кватирі з 12.05.1998 року, однак, фактично не проживає у вказаній квартирі з серпня 2015 року по теперішній час, онук ОСОБА_4 зареєстрований в квартирі з 19.10.2012 року, однак, фактично не проживає у вказаній квартирі з серпня 2015 року по теперішній час. Позивач не звертався до відповідачів з проханням добровільно знятися з реєстрації в належній йому квартирі, оскільки йому не відомо їх місце проживання.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним вище, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, були повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду справи.
Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідачі не з'явилися у судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином .
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.
Представник Департаменту реєстрації Харківської міської ради у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Допитані у судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 кожен окремо пояснили, що відповідачі дружина позивача його син, донька та онук протягом тривалого часу (більше року) не проживають в квартирі позивача, місцезнаходження їх не відоме.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Договором купівлі-продажу №Н34-7819 від 29.10.1997 року, укладеного на Харківській Товарній Біржі «Слобода».
Як вбачається з довідки з місця проживання, виданої 21.06.2016 року дільницею №55 КП «Жилкомсервіс», за адресою: м.Харків, вул.Дизельна, 7 зареєстровані, окрім власника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, також його дружина ОСОБА_2, з 12.05.1998 року, син ОСОБА_3, зареєстрований в квартирі з 12.05.1998 року, донька ОСОБА_5, зареєстрована в кватирі з 12.05.1998 року, онук ОСОБА_4 зареєстрований в квартирі з 19.10.2012 року.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.
Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні позивачем квартирою № 3, буд. № 7 по вул. Дизельній, у м. Харкові шляхом визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5такими, що втратили право користування квартирою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218, 224 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі №3, по вул. Дизельна, у м.Харкові
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Головуючий суддя: