У Х В А Л А

Іменем УКкраїни

"21" червня 2016 р. м.Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Масендич В.В. вивчивши заяву позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання недійсним договору довічного утримання,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання недійсним договору довічного утримання.

Позивач подала заяву про забезпечення позову, мотивуючи свою заяву тим, що предметом судового спору є квартира АДРЕСА_1. Нещодавно їй стало відомо, що відповідач по справі приводить у дану квартиру сторонніх осіб, яким показує помешкання та має намір його відчужити, шляхом продажу. Крім цього зі слів сусідів у дану квартиру приходять особи, які називають себе «маклерами» та оглядають помешкання. Є віс підстави вважати, що відповідач має намір продати спірну квартиру. Оскільки при житті покійний брат позивачки неодноразово оскаржував договір довічного утримання та мав намір його розірвати, позивач вважає, що підписання даного договору відбулось поза волею її покійного брата. Просить забезпечити позов шляхо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення відповідачів та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч.3 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» у заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Згідно з ч.1 ст.151 ЦПК України суд за згодою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи для забезпечення позову.

Згідно з п.1,2 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається із позовної заяви позивач звернулася до суду із позовними вимогами до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання недійсним договору довічного утримання.

В заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом судового спору.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду, а тому заява позивача про забезпечення позову є такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву про забезпечення позову задовольнити повністю.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_4