Справа № 289/302/16-ц
Номер провадження 2/289/344/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2016 року м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі :

Головуючого судді Сіренко Н.С.,

при секретарі Галькевич Ю.В.,

за участі позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши позовну заяву за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_3, про повернення або компенсацію безпідставно набутого майна та грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь позивачів гроші за незаконно забране майно в сумі 41000 грн. та неправомірно одержані гроші на поховання в сумі 3500 грн. посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_6, який проживав з позивачем ОСОБА_1, відповідач забрала майно : машинки швейні 2 шт., Державні акти на землю , вози кінні 2 шт., велосипед, редуктор, кінь, упряжку, плуг, тіски, а всього на суму 41000 грн. Крім того, відповідач отримала гроші на поховання, хоча хоронили ОСОБА_6 позивачі.

07.04.2016 року відповідач надала свої заперечення проти заявлених вимог, в яких зазначила, що вона являється рідною дочкою померлого ОСОБА_6, який ще за життя склав заповіт, за яким все своє мано заповів своєму внуку ОСОБА_3 Зазначила, що отримані гроші на поховання витратила на виготовлення памятника батькові, а розрахунок вартості майна, який наданий позивачами суду не відповідає дійсності, вказані суми не обґрунтовані та нічим не підтверджуються.

Позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, її інтереси представляв за довіреністю ОСОБА_3, проти позовних вимог заперечував за їх необґрунтованістю.

Третя особа ОСОБА_3 та його представник проти заявлених вимог заперечували, та просять відмовити в їх задоволенні за безпідставністю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що позивач ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_6 однією сімєю, піклувалися та допомагали один одному. Також розповіла, що вона була свідком того, як після смерті ОСОБА_6 приїхав чоловік відповідача і забрав деяке майно з двору ОСОБА_1, це майно вона віддала добровільно, але в той час вона знаходилася в тяжкому моральному стані.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

У відповідності до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів.

Судом встановлено, що 08.04.2014 року ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, згідно якого все своє майно, з чого б воно не складалося і все що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_3 (а.с.32).

ОСОБА_6 помер 07.08.2014 року, після смерті якого відкрилася спадщина. У встановлений законом строк 09.09.2014 року спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини (а.с.33).

Згідно розписки без зазначеної дати, ОСОБА_1 передала в присутності свідків ОСОБА_5 спадщину після смерті батька ОСОБА_6, а саме : машинки швейні 2 шт., Державні акти на землю, віз кінний 2 шт., велосипед, редуктор, кінь та упряжка, плуг, тіски (а.с.7).

Як вбачається із виданої виконкомом Гуто-Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області довідки від 28.08.2015 року ОСОБА_6, який помер 07.08.2014 року був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, а дійсно проживав з жителькою ОСОБА_1 в будинку 78 по вул. Ленінській в с. Гуто-Потіївка Радомишльського району Житомирської області з 1999 року по день смерті, вели спільне господарство, похорон, ритуальні послуги та обід проводила ОСОБА_1 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_6 його дочка ОСОБА_5 отримала допомогу на поховання ОСОБА_6 в сумі 2596,58 грн. (а.с.49).

Відповідно ч. 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця позивачем на поховання спадкодавця.

В той же час позивачами не надано суду розрахунку витрат на поховання ОСОБА_6

Положеннями ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» дано визначення термінів, в тому числі: поховання померлого це є комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству; предмети ритуальної належності - вироби, що є атрибутами поховання та облаштування могили (колумбарної ніші).

Оскільки встановлення надмогильного пам'ятника і є облаштуванням та утриманням місця поховання, то твердження відповідача, що отримані нею кошти в сумі 2596,58 грн. на поховання ОСОБА_6 витрачені на виготовлення памятника, являються підставними і підтверджені наданими квитанціями.

З огляду на те, що позивачем не надано жодних доказів щодо документально підтвердженого розміру витрат позивачів на поховання ОСОБА_6, вказана вимога про повернення одержаних грошей на поховання в розмірі 3500 грн. є недоведеною та задоволенню не підлягає.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивачі в судовому засіданні не довели суду яким чином відповідачем порушено їх права, свободи чи інтереси.

Отже, у справі, яка розглядається, суд враховуючи наведені вище норми та встановлені судом обставини справи дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3,10, 60, 88, 169, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 625 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_3, про повернення або компенсацію безпідставно набутого майна та грошових коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С.Сіренко