Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., при секретарі Вертелецькому М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3,яка діє також в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 Сахіл кизи,ІНФОРМАЦІЯ_1,ОСОБА_4 Таджири Сахіл кизи,ІНФОРМАЦІЯ_2,третя особа ОСОБА_1,Шевченківський відділ у м.Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області,про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 р. ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом ,в якому зазначає, що він та його син ОСОБА_6 є власниками квартири АДРЕСА_1.

В серпні 2012 р.за його та сина згодою в якості члена сім*ї у вказаному будинку була зареєстрована відповідач ОСОБА_3 разом із її неповнолітніми дітьми.

У 2014 р. ОСОБА_3 разом із своїми дітьми виїхала за межі України до Туреччини, однак в добровільному порядку свою реєстрацію та реєстрацію дітей у належній позивачу на праві власності квартирі не припинила.

Посилаючись на те,що відповідач ОСОБА_3 та її діти лише формально зареєстровані належній йому на праві власності квартирі,фактично до квартири не вселялися,ніколи не проживали,речі ОСОБА_3 та дітей у будинку відсутні,проте добровільному порядку свою реєстрацію та реєстрацію дітей у належній позивачу на праві власності квартирі не припинила, ніяких комунальних платежів не сплачує,участі в інших витратах по утриманню житла не бере, реєстрація відповідача за адресою квартири порушує його майнові права та змушує нести додаткові витрати по утриманню житла з нарахуваннями на відповідача та її неповнолітніх дітей, просить суд усунути перешкоди у користуванні квартирою № 1 в буд.38-б по вул.Чарівній в м. Запоріжжі шляхом визнання ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 втратившими право на користування житловим приміщенням.

В судове засідання позивач не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

В судове засідання треті особи ОСОБА_1,Шевченківський відділ у м.Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області не з*явилися з невідомої суду причини, викликалися шляхом направлення судових повісток, причин свої неявки суду не повідомили.

Відповідач в судове засідання не з*явилася,викликався шляхом направлення судових повісток та розміщення оголошення.

Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження ,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив.

Відповідно до ст.74,76,77 ЦПК України відповідач вважається таким,що повідомлений належним чином та не з*явився в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

З матеріалів справи суд встановив,що квартира АДРЕСА_2 в м.ю Запоріжжя,на підставі свідоцтва про право власності від 08.02.2002 р.на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_5, ОСОБА_1,що було зареєстровано в ОП ЗМБТІ

Відповідно до довідки № 1777 від 19.10.2015 року,відповідач ОСОБА_3 та її діти ОСОБА_9, ОСОБА_8 зареєстровані постійно у вказаному житловому приміщенні як члени сім*ї власника.

Відповідно до акту від 29.09.2015 року в результаті обстеження вищезазначеної квартири встановлено, що ОСОБА_3 та її діти ОСОБА_9, ОСОБА_8 за адресою реєстрації не мешкають з квітня 2014 року.

Відповідно до ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Таким чином,за відповідачем та її дітьми як членів сім*ї позивача зберігається право на користування жилим приміщенням у спірній квартирі нарівні з її власниками ,оскільки доказів про наявність іншої угоди між сторонами про порядок користування квартирою суду не надано.

Ст.47 Конституції України гарантує кожному право на житло.

Ст.9 ЖК України передбачає,що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення,або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку,передбачених законом.

Позивач при зверненні до суду підставами позову визначив ст.150 ЖК України,проте оскільки спірне житлове приміщення є власністю позивача,до спірних правовідносин суд застосовує норми ст.405 ЦК України.

Як передбачено ст.405 ч.2 ЦК України,член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік,якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Відповідно до довідки № 1777 від 19.10.2015 року виданої Центром обслуговування абонентів Єдиної абонентської служби Запорізької Міської ради та акту від 29.09.2015 року, ОСОБА_3 та її діти ОСОБА_9, ОСОБА_8 не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3,що підтверджують сусіди.

З наведеного суд встановив,що відповідач ОСОБА_3 та її діти ОСОБА_9, ОСОБА_8 хоча і зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_3,проте своє право на користування цим житлом не реалізовувують,цього житла не потребувють,участі у його утриманні не брали,перешкод для проживання у будинку позивач їм не створювали.

За обставинами справи суд встановив,що відповідач та неповнолітні діти відсутні у спірному житловому приміщенні понад встановлені законом строки без поважних причин,тому наявні передбачені законом підстави для визнання їх такими,що втратили право на користування ним.

Керуючись ст.47 Конституції України,ст.ст.405 ЦК України, ст.9,156 ЖК України ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60,61,208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3,яка діє також в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 Сахіл кизи,ІНФОРМАЦІЯ_1,ОСОБА_4 Таджири Сахіл кизи,ІНФОРМАЦІЯ_2,третя особа ОСОБА_1,Шевченківський відділ у м.Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області,про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття з реєстрації-задовольнити.

Визнати ОСОБА_3ОСОБА_4 Сахіл кизи,ІНФОРМАЦІЯ_6,ОСОБА_4 Таджиру Сахіл кизи,ІНФОРМАЦІЯ_7,втратившими право користування житловим приміщенням квартирою № 1 в буд. 38-б по вул. Чарівній в м.Запоріжжі.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А. Галущенко