АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/834/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 Таратін В. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоБородійчука В. Г.
суддівПодороги В. М., Демченка В. А.
при секретаріГончар Л. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог: головний державний виконавець ВДВС Золотоніського МУЮ Нечипоренко Вікторія Вікторівна про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони та їх представників, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

04 липня 2014 року ОСОБА_7 звернулась з позовом до ОСОБА_6 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Під час судового розгляду до участі в справі в якості третьої особи залучений державний виконавець Нечипоренко В.В.

Свої позовні вимоги ОСОБА_7 мотивувала тим, що 07 червня 2002 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_6, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Золотоніського МУЮ, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 07 червня 2002 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 12 листопада 2005 року.

У зв'язку із тим, що відповідач протягом подружнього життя не виконував своїх обов'язків з утримання дочки в добровільному порядку, позивачка звернулася до суду із позовом про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини та 13 листопада 2006 року за рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_10 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з 24 жовтня 2006 року до досягнення дочкою повноліття.

16 листопада 2006 року судом видано виконавчий лист № 2-1467/2006, а 22 листопада 2006 року за постановою державного виконавця ДВС у м. Золотоноша та Золотоніському районі відкрито виконавче провадження.

Також, 07 жовтня 2010 року за рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати разом із позивачкою.

Дочка хворіє на кардіоцатію (серцеве захворювання), хронічний некомпенсований тонзиліт, часто хворіє на простудні захворювання, у 2012 році перенесла операцію - двобічну тонзилектомію, внаслідок чого позивачка вимушена постійно витрачати кошти на медичні обстеження та огляди, придбання медичних лікарських препаратів, оздоровлення, санаторно-курортне та клінічне лікування дитини.

Однак, не дивлячись на викладені обставини та проблеми зі здоровим дитини, відповідач аліменти на утримання неповнолітньої дочки сплачував не регулярно.

Заборгованість відповідача утворилася з вересня 2008 року та на даний час залишається не погашеною, отже розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів розрахований позивачкою за формулою: сума заборгованості х ставка пені, у відсотках за день прострочення х кількість днів прострочення та становить відповідно 216 334,44 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник надали уточнений розрахунок неустойки, з урахуванням останніх відомостей ВДВС щодо здійснення аліментних платежів за виконавчим провадженням № 2542687 по виконавчому листу № 2-1467/2006.

Сума пені визначена як 166 867,03 грн., але наполягали на стягненні неустойки в первинно заявленому обсязі - 216 334,44 грн.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2016 року позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 166 867 грн. 03 коп. неустойки за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дочки ОСОБА_9.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 2 163 грн. 34 коп. судового збору за подачу позову та 121 грн. 80 коп. судового збору за подачу заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову залишено в силі до виконання зобов'язань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2016 року як незаконне та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивачки та скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою місцевого суду щодо арешту житлового будинку відповідача.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, судове рішення скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог з слідуючих підстав.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, дане рішення суду вказаним вимогам не відповідає.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 листопада 2006 року (а.с. 8) з ОСОБА_6 стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 24 жовтня 2006 року і до досягнення дочкою повноліття.

На виконання зазначеного судового рішення 16 листопада 2006 року видано виконавчий лист (а.с. 9), на підставі якого 22 листопада 2006 року постановою державного виконавця Стороженка Ю.О. (а.с. 10) державної виконавчої служби у м. Золотоноша та Золотоніському р-ні відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду від 13 листопада 2006 року.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 жовтня 2010 року (а.с. 11) шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_6 розірвано. Після розірвання шлюбу, відповідачці ОСОБА_6 залишено дошлюбне прізвище ОСОБА_6Також, судом встановлено і сторони та їх представники не заперечили тієї обставини, що ОСОБА_6 допустив заборгованість по сплаті щомісячних сум аліментів.

Відповідно до ст. 74 ЗУ «про виконавче провадження» державний виконавець обчислює розмір зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Згідно довідки № 381 від 05 травня 2014 року, виданої відділом ДВС Золотоніського МУЮ, розраховано заборгованість ОСОБА_6 по сплаті аліментів на утримання дитини, яка станом на 01 травня 2014 року становить 19 997,80 грн. (а.с. 19).

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ст. 18 «Конвенції про права дитини» батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Отже, утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є природним обов'язком батьків.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно, несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобов'язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Звертаючись до суду з позовом (а.с. 2-4), ОСОБА_7 мотивувала свої вимоги тим, що відповідач допустив порушення у вигляді прострочення сплати аліментів, має заборгованість зі сплати аліментів, а тому законом передбачено, що вона має право на стягнення неустойки за вказане прострочення. Суду першої інстанції надала розрахунок, відповідно до якого сума пені становить 216 334,44 грн., які й просила стягнути на свою користь за період з вересня 2008 року по квітень 2014 року. Також, просила стягнути судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 2 163,34 грн. та оплату правової допомоги, підтвердження якої вона зобов'язувалася надати районному суду під час розгляду справи.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_7 надала суду пояснення та новий розрахунок відповідно до якого сума пені становить 166 867,03 грн., які вона просила стягнути з вересня 2008 року та по час подання нового розрахунку - грудень 2015 року.

Розглядаючи справу та ухвалюючи по ній рішення (а.с. 169-171), суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що з вини відповідача утворилася заборгованість зі сплати аліментів, на час ухвалення рішення залишається непогашеною, тому позивачка має право на захист свого порушеного права шляхом пред'явлення позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Стягуючи розмір неустойки, районний суд керувався наявними в матеріалах справи розрахунками та розраховував пеню за формулою: сума заборгованості х ставка пені, у відсотках за день прострочення х кількість днів прострочення. Також, у відповідності до ст. 88 ЦПК стягнув суму судового збору, сплаченою позивачем при розгляді справи.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою (а.с. 175-183) ОСОБА_6 обґрунтовував вимоги своєї скарги тим, що суд в своєму рішенні не навів конкретний розрахунок неустойки, з якого він виходив при обчисленні її розміру та не перевірив грошовий розрахунок, наданий ОСОБА_7 до заяви про уточнення заборгованості за аліментними платежами. Крім того, ОСОБА_6 вказав, що розмір неустойки за аліментними платежами розраховано позивачем в наростаючому порядку від сум несплачених аліментів, починаючи з моменту виникнення прострочення та до моменту подання позову та при цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувалися. Вважає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не правильно врахував висновки ВСУ з даного приводу та не застосував до спірних правовідносин позицію ВСУ, висловлену ним в постанові від 01 липня 2015 року за наслідками розгляду цивільної справи № 6-94цс15.

Перевіряючи обгрунтованість доводів апеляційної скарги, пояснень, наданих сторонами та їх представниками, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства, а доводи апеляційної скарги дають підстави для його скасування з постановленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та часткове задоволення вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, наявність заборгованості у ОСОБА_6 з виплати аліментів, права позивачки на захист свого права щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів, проте неправильно застосовано роз'яснення та позиції ВСУ, як суду вищої інстанції щодо вирішення даних спірних правовідносин.

Колегія суддів, дійсно, погоджується з доводами апелянта про те, що районним судом помилково не застосовано роз'яснення ВСУ, викладені в правовому висновку в постанові від 01 липня 2015 року за наслідками розгляду цивільної справи № 6-94цс15, а зроблений ними висновок не відповідає наданим ВСУ роз'ясненням щодо вирішення таких спорів.

Чинним законодавством, а саме частиною першою статті 196 СК України визначено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

На час розгляду справи та ухвалення 09 лютого 2016 року рішення судом першої інстанції та ухвалення рішення апеляційного суду за наслідками перегляду справи в суді апеляційної інстанції 13 травня 2016 року, ВСУ вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції норм матеріального права з питань вирішення спорів про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів 01 липня 2015 року у своїй постанові виклав правову позицію в справі № 6-94цс15, згідно якої зазначив, що з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Крім того, при розгляді справи № 6-2022цс15 ВСУ в своїй постанові від 25 листопада 2015 року висловив ще одну правову позицію відповідно до якої, правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов'язань.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, та приходить до висновку, що враховуючи приведений порядок нарахування неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та розрахунку наданого позивачем на суму 166 867 грн. 03 коп. за несвоєчасну сплату аліментів пред'явлена для стягнення з відповідача та задоволена судом не вірно.

Враховуючи висновки ВСУ, при обчисленні пені колегія суддів виходить з того, що, оскільки сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались, то неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць), що відповідає положенням ст.196 СК України та вищевказаним правовим позиціям ВСУ.

За загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 57-60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215 ЦПК України, визначено обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються задоволення грошових вимог, зокрема пені (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру пені, наявності доказів, що їх підтверджують).

Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

Рішення суду першої інстанції, всупереч вищезазначеним вимогам закону, не містить розрахунків щодо обчислення розміру пені від суми несплачених аліментів.

Зважаючи на те, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегії суддів сторонами та їх представниками було надано кілька розрахунків для визначення пені, колегією суддів було зобов'язано відділ ДВС Золотоніського МУЮ надати уточнену довідку-розрахунок заборгованості ОСОБА_6

Державним виконавцем ВДВС Золотоніського МУЮ Нечипоренко В.В. надано суду довідку-розрахунок № 526 від 04 травня 2016 року та уточнену довідку розрахунок № 546 від 11 травня 2016 року про перерахування заборгованості по аліментах ОСОБА_6 для огляду, вивчення та доручення до матеріалів справи.

Допитана в суді апеляційної інстанції державний виконавець ВДВС Золотоніського МУЮ Нечипоренко В.В. надала пояснення щодо наданих нею довідок-розрахунків та роз'яснила, що остаточний розмір заборгованості визначений у довідці-розрахунку № 546 від 11 травня 2016 року, який розрахований після отримання державним виконавцем достовірної інформації про джерела доходів боржника згідно довідки Золотоніської ОДПІ Головного управління мін доходів у Черкаській області № 4464/23-13-17-016 від 11 травня 2016 року. Сторонам така довідка-розрахунок направлялася державним виконавцем, в судовому засіданні і позивач і відповідач підтвердили про факт її отримання та ознайомлення, погодилися з наданим в ній перерахунком заборгованості та не заперечували, щоб нарахування пені було здійснено судом на підставі саме уточненої довідки-розрахунку № 546 від 11 травня 2016 року.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що сторони погодилися на проведення розрахунку пені відповідно по наданій державним виконавцем уточненій довідці-рахунку № 546 від 11 травня 2016 року, визнали її правильною, колегія суддів вважає за необхідне провести розрахунок пені по аліментах у відповідності до норм чинного законодавства, встановлених обставин та наданих по справі доказах із врахуванням вищезазначеної уточненої довідки-розрахунку № 546 від 11 травня 2016 року та провести перерахунок пені з вересня 2008 року по серпень 2015 року, з урахуванням наданих сторонами пояснень та погодженням між сторонами строків нарахування такої пені.

Так, неустойка (пеня) заборгованості аліментів ОСОБА_6 в 2008 році нараховується за (вересень-грудень) 2008 року:

вересень (30 днів) - 162,00 грн. (заборгованість) х 1 % х 30 днів = 48,60 грн.,

жовтень (31 день) - 67,10 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 20,80 грн.,

листопад (30 днів) - 167,10 грн. (заборгованість) х 1 % х 30 днів = 50,13 грн.,

грудень (31 день) - 167,10 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 51,80 грн..

Всього за 2008 рік неустойка (пеня) = 171,33 грн..

Неустойка (пеня) заборгованості аліментів ОСОБА_6 в 2009 році нараховується за (січень-грудень) 2009 року:

січень (31 день) - 189,60 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 58,77 грн.,

лютий (28 днів) - 189,60 грн. (заборгованість) х 1 % х 28 днів = 53,08 грн.,

березень (31 день) - 189,60 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 58,77 грн.,

квітень (30 днів) - 189,60 грн. (заборгованість) х 1 % х 30 днів = 56,88 грн.,

травень (31 день) - 89,60 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 27,77 грн.,

червень (30 днів) - 189,60 грн. (заборгованість) х 1 % х 30 днів = 56,88 грн.,

липень (31 день) - 189,60 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день =58,77 грн.,

серпень (31 день) - 39,60 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 12,27 грн.,

вересень (30 днів) - 39,60 грн. (заборгованість) х 1 % х 30 днів = 11,88 грн.,

жовтень (31 день) - 39,60 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 12,27 грн.,

листопад (30 днів) - 189,60 грн. (заборгованість) х 1 % х 30 днів = 56,88 грн.,

грудень (31 день) - 189,60 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 58,77 грн..

Всього за 2009 рік неустойка (пеня) = 522,99 грн..

Неустойка (пеня) заборгованості аліментів ОСОБА_6 в 2010 році нараховується за (січень-грудень) 2010 року:

січень (31 день) - 370,83 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 114,70 грн.,

лютий (28 днів) - 370,83 грн. (заборгованість) х 1 % х 28 днів = 103,83 грн.,

березень (31 день) - 370,83 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 114,70 грн.,

квітень (30 днів) - 520,83 грн. (заборгованість) х 1 % х 30 днів = 156,24 грн.,

травень (31 день) - 370,83 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 114,70 грн.,

червень (30 днів) - 370,83 грн. (заборгованість) х 1 % х 30 днів = 111,24 грн.,

липень (31 день) - 370,83 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 114,70 грн.,

серпень (31 день) - 362,83 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 112,47 грн.,

вересень (30 днів) - 520,83 грн. (заборгованість) х 1 % х 30 днів = 156,24 грн.,

жовтень (31 день) - 220,83 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 68,45 грн.,

листопад (30 днів) - 520,83 грн. (заборгованість) х 1 % х 30 днів = 156,24 грн.,

грудень (31 день) - 234,83 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 72,79 грн..

Всього за 2010 рік неустойка (пеня) = 1 399,30 грн..

Неустойка (пеня) заборгованості аліментів ОСОБА_6 в 2011 році нараховується за (січень-лютий, квітень, червень, серпень, листопад-грудень) 2011 року:

січень (31 день) - 7,10 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 2,20 грн.,

лютий (28 днів) - 293,10 грн. (заборгованість) х 1 % х 28 днів = 82,06 грн.,

березень - заборгованості по сплаті аліментів немає,

квітень (30 днів) - 299,10 грн. (заборгованість) х 1 % х 30 днів = 89,73 грн.,

травень - заборгованості по сплаті аліментів немає,

червень (30 днів) - 299,10 грн. (заборгованість) х 1 % х 30 днів = 89,73 грн.,

липень - заборгованості по сплаті аліментів немає,

серпень (31 день) - 299,10 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 92,72 грн.,

вересень - заборгованості по сплаті аліментів немає,

жовтень - заборгованості по сплаті аліментів немає,

листопад (30 днів) - 306,60 грн. (заборгованість) х 1 % х 30 днів = 91,98 грн.,

грудень (31 день) - 12,60 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 3,90 грн..

Всього за 2011 рік неустойка (пеня) = 452,32 грн..

Неустойка (пеня) заборгованості аліментів ОСОБА_6 в 2012 році нараховується за (січень-травень, липень, вересень, листопад) 2012 року:

січень (31 день) - 33,60 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 10,41 грн.,

лютий (29 днів) - 333,60 грн. (заборгованість) х 1 % х 29 днів = 96,74 грн.,

березень (31 день) - 33,60 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 10,41 грн.,

квітень (30 днів) - 40,20 грн. (заборгованість) х 1 % х 30 днів = 12,06 грн.,

травень (31 день) - 340,20 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 105,46 грн.,

червень - заборгованості по сплаті аліментів немає,

липень (31 день) - 343,20 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 106,39 грн.,

серпень - заборгованості по сплаті аліментів немає,

вересень (30 днів) - 343,20 грн. (заборгованість) х 1 % х 30 днів = 102,96 грн.,

жовтень - заборгованості по сплаті аліментів немає,

листопад (30 днів) - 348,30 грн. (заборгованість) х 1 % х 30 днів = 104,49 грн.,

грудень - заборгованості по сплаті аліментів немає.

Всього за 2012 рік неустойка (пеня) = 548,92 грн..

Неустойка (пеня) заборгованості аліментів ОСОБА_6 в 2013 році нараховується за (січень-березень, травень-червень, серпень, жовтень) 2013 року:

січень (31 день) - 23,00 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 7,13 грн.,

лютий (28 днів) - 363,00 грн. (заборгованість) х 1 % х 28 днів = 101,64 грн.,

березень (31 день) - 23,00 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 7,13 грн.,

квітень - заборгованості по сплаті аліментів немає,

травень (31 день) - 363,00 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 112,53 грн.,

червень (30 днів) - 363,00 грн. (заборгованість) х 1 % х 30 днів = 108,90 грн.,

липень - заборгованості по сплаті аліментів немає,

серпень (31 день) - 363,00 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 112,53 грн.,

вересень - заборгованості по сплаті аліментів немає,

жовтень (31 день) - 363,00 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 112,53 грн.,

листопад - заборгованості по сплаті аліментів немає,

грудень - заборгованості по сплаті аліментів немає.

Всього за 2013 рік неустойка (пеня) = 562,39 грн..

Неустойка (пеня) заборгованості аліментів ОСОБА_6 в 2014 році нараховується за (січень-вересень, грудень) 2014 року:

січень (31 день) - 385,80 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 119,59 грн.,

лютий (28 днів) - 385,80 грн. (заборгованість) х 1 % х 28 днів = 108,02 грн.,

березень (31 день) - 385,80 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 119,59 грн.,

квітень (30 днів) - 385,80 грн. (заборгованість) х 1 % х 30 днів = 115,74 грн.,

травень (31 день) - 385,80 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 119,59 грн.,

червень (30 днів) - 385,80 грн. (заборгованість) х 1 % х 30 днів = 115,74 грн.,

липень (31 день) - 385,80 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 119,59 грн.,

серпень (31 день) - 385,80 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 119,59 грн.,

вересень (30 днів) - 385,80 грн. (заборгованість) х 1 % х 30 днів = 115,74 грн.,

жовтень - заборгованості по сплаті аліментів немає,

листопад - заборгованості по сплаті аліментів немає,

грудень (31 день) - 385,80 грн. (заборгованість) х 1 % х 31 день = 119,59 грн..

Всього за 2014 рік неустойка (пеня) = 1 172,78 грн..

Неустойка (пеня) заборгованості аліментів ОСОБА_6 в 2015 році нараховується за (лютий) 2015 року:

січень - заборгованості по сплаті аліментів немає,

лютий (28 днів) - 385,80 грн. (заборгованість) х 1 % х 28 днів = 108,02 грн.,

березень - заборгованості по сплаті аліментів немає,

квітень - заборгованості по сплаті аліментів немає,

травень - заборгованості по сплаті аліментів немає,

червень - заборгованості по сплаті аліментів немає,

липень - заборгованості по сплаті аліментів немає,

серпень - заборгованості по сплаті аліментів немає.

Всього за 2015 рік неустойка (пеня) = 108,02 грн..

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що загальна сума заборгованості неустойки (пені) за аліментами ОСОБА_6 в період з вересня 2008 року по серпень 2015 року включно за виключенням тих місяців за вказані роки, в яких заборгованість по сплаті аліментів відсутня становить 4 938,05 грн. (171,33 грн. + 522,99 грн. + 1 399,30 грн. + 452,32 грн. + 548,92 грн. + 562,39 грн. + 1 172,78 грн. + 108,02 = 4 938,05 грн.).

Окрім цього, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Такі ж роз'яснення маються і в постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» згідно з п. 35 якої, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як роз'яснено у п.37 вищевказаної Постанови, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат згідно з правами, передбаченими статтею 88 ЦПК.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено частково в розмірі 4 938,05 грн., на її користь з відповідача підлягає до стягнення також і сума судового збору в розмірі 493,80 грн., що буде відповідати пропорційній частці задоволених вимог та вимогам ст. 88 ЦПК України.

Крім того, рішенням суду залишено в силі заходи забезпечення позову, накладені судовою ухвалою від 20 жовтня 2014 року до виконання боржником своїх зобов'язань.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині скасування залишених в силі заходів забезпечення позову до виконання зобов'язань, колегія суддів враховує те, що спір стосується сплати неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дочки сторін по справі - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка згідно з положенням ч.2 ст. 6 СК України на даний час має правовий статус малолітньої дитини. ЦПК України передбачено забезпечення захисту прав сторони у справі, в тому числі й накладенням арешту на нерухоме майно відповідача, якщо невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим в подальшому виконання рішення суду. Вжиття заходів забезпечення позову по даній справі є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів дитини та у подальшому забезпечить гарантування виконання судового рішення, що ухвалене по справі. Скасування забезпечення позову в даному випадку може утруднити виконання рішення суду, що потягне за собою порушення прав дитини, тому колегія суддів вважає, що в цій частині рішення суду необхідно залишити без змін, оскільки в подальшому, після виконання покладених рішенням суду на відповідача зобов'язань, він матиме право у визначеному законом порядку звернутися до суду з відповідною заявою про скасування заходів забезпечення позову.

За викладених обставин, наданих сторонами та їх представниками доказів, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими і вона підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування в частині вирішення питання про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, та з врахуванням заявлених позивачкою вимог про стягнення неустойки (пені) за період з вересня 2008 року по серпень 2015 року та погодженням між сторонами такого строку нарахування, ухвалити нове рішення в цій частині, а в іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог: головний державний виконавець ВДВС Золотоніського МУЮ Нечипоренко Вікторія Вікторівна в частині стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 4 938 грн. 05 коп. неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дочки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, за період з вересня 2008 року по серпень 2015 року включно.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 судові витрати в розмірі 493 грн. 80 коп., понесених нею під час розгляду справи.

Рішення суду в частині вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову до виконання зобов'язань залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :