Справа № 426/5109/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

07 листопада 2016 року , Сватівський районний суд

Луганської області

У складі головуючого судді Половинки В.О.

при секретарі Фурсовій Н.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні зала суду міста Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення частки та визнання права власності в сумісній власності

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визначення частки та визнання права власності в спільній сумісній власності, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина на земельний пай та грошові рахунки в Ощадбанку. При житті спадкодавець засвідчив заповіт, яким заповідав свій земельний пай позивачці. 17 вересня 2015 року позивачкою було отримано свідоцтво про право на спадщину на цей земельний пай. Інше спадкове майно, а саме грошову кошти на рахунках підлягають спадкуванню за законом. І на підставі цього позивач має право на 1/ 2 частину грошових вкладів.

В судовому засіданні представник позивач наполягає на задоволенні позову.

Відповідач позов не визнала, вважає, що відсутні підстави для його задоволення.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Ч.1 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню не підлягають.

Судом встановлено, що рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 15 квітня 2015 року встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 однією сім'єю спільно із ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 в домобудівлі АДРЕСА_1, в період з квітня 1995 року та по день смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішення набрало чинності (а.с.6).

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Норми ст. 70 Сімейного кодексу України встановлюють, що в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спільно прожили однією сім'єю близько двадцяти років. Їх об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія та інші доходи, одержані одним із подружжя. Оскільки при житті спадкодавця не була визначена розмір частки спільної сумісної власності між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд вважає, що в даному випадку, частки їх майна є рівними, тобто по 1/2 частки.

Оскільки об'єктом спадщини за законом залишилися лише грошові вклади, і спадкоємцями щодо цих вкладів є позивач і відповідач у справі, то розмір частки грошових вкладів кожного спадкоємця складає 1/2.

Позивач в позовній заяві прохає суд визнати за ним право власності 1/2 частку грошових рахунків з належними відсотками НОМЕР_1; НОМЕР_2 та НОМЕР_3. Оскільки довідкою Державного ощадного банку України підтверджено лише наявність грошових рахунків з належними відсотками НОМЕР_1; НОМЕР_2, а наявність грошового рахунку НОМЕР_3 позивачем не підтверджено, то позовні вимого про визнання за позивачем право власності 1/2 частку грошових рахунків з належними відсотками НОМЕР_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.368 ЦК України,

ст. ст. 3, 61, 70,74 Сімейного кодексу України;

ст. 10, 11, 60, 61, 88,158,174, 213-215 ЦПК України,

ухвалив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення частки та визнання права власності в сумісній власності- задовольнити частково.

Визначити за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, частку в спільній сумісній власності, а саме в грошових рахунках та визнати право власності на ? частину грошових рахунків з належними відсотками по рахункам НОМЕР_1, НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_4, які знаходяться в територіальному окремому без балансовому відділені №10012/058 1-А типу державного ощадного банку України.

В іншій частині позовних вимог відмовити через необгрунтованність.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Луганської області через Сватівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено та підписано 08.11.2016 року.

Суддя Сватівського

районного суду В.О. Половинка