№ 207/2205/15-ц
№ 2/207/28/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді -Тюлюнової В.Г.

при секретарі - Куцевол Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську справу за позовом :

ОСОБА_1 і інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору згідно Закону України «Про захист прав споживачів».

ВСТАНОВИВ:

25.05.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний ОСОБА_3 «ПриватБанк», в якій посилається на те, що у 2010 між ОСОБА_2 і ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір у вигляді анкети заяви на отримання кредитної картки з кредитним лімітом. Кредитний договір, між сторонами не складався і не підписувався. ПАТ КБ «ПриватБанк» лише надав анкету заяву на отримання платіжної картки №350404, у якій зазначено, що надається платіжна картка, валюта гривня, тип кредитного ліміту та сума кредитного ліміту не вказана. Базова процентна ставка не вказана, строк дії картки не вказаний. 06.02.2015 року ОСОБА_2 подзвонили з номеру НОМЕР_1 та представились представниками ПАТ КБ «ПриватБанк» Самі надавали позивачці інформацію про номер її кредитної картки, строк її дії, кредитний ліміт. При перевірці надходжень грошових сум, ОСОБА_2 зясувала несанкціоноване зняття з її картки 06.02.2015 року 10509 грн. та 08 лютого 2015 року ще 1055 грн. Позивачка подзвонила на номер 3700 до ПАТ «ПриватБанк» і зясувала, що це була оплата замовлення через інтернет, але позивачка нічого не замовляла та не намагалася платити за це замовлення. Позивачка звернулася в органи внутрішніх справ, у ЄРДР зареєстрований номер 0000263 від 08.02.2015 року. Реєстраційний номер 1825. Картку позивачка нікому не передавала, таємний пін-код нікому не повідомляла. Висловлює впевненість у тому, що до викрадення грошей причетні працівники банку, які на її думку, мають можливість виготовити дублікат пластикової картки та зясувати таємний пін-код без користувача картки. В судовому засіданні представник позивачки за довіреністю ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Просив визнати недійсним кредитний договір без номеру щодо платіжної картки №350404, укладений між ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 Застосувати наслідки недійсності правочину. ОСОБА_4 відшкодувати матеріальну шкоду, а саме повернути грошові кошти у сумі 11160 грн., незаконно вилучені на платіжну картку.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав, надав суду заперечення, які підтримав в судовому засіданні, посилаючись на те, що в діях ПАТ КБ «ПриватБанк» відсутня вина, відсутній взаємний зв'язок між діями банку та наслідками, що настали для позивачки.

Суд, вислухавши представника позивача ОСОБА_1, позивачку ОСОБА_2, представника ПАТ КБ «ПриватБанк», дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами статей 10,60 ЦПК України щодо засад змагальності сторін у цивільному судочинстві на позивача покладені обовязки доводити обставини, на які він посилається як на підстави своїх вимог.

Відповідно до положень ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст.59 ЦПК України, встановлена вимога щодо допустимості доказів, на які посилаються сторони. Положеннями ч.2 ст.59 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З приводу подій, які мали місце 06.02.2015 року та 08.02.2015 року щодо несанкціонованого зняття з карткового рахунку ОСОБА_2 грошових коштів Дніпродзержинським МУ у Дніпропетровській області 08.02.2015 року зареєстровано кримінальне провадження № 0000263.

Позивачка посилається на припущення, що грошові кошти з її рахунку викрадені. Встановити або спростувати твердження про крадіжку грошових коштів мають правоохоронні органи, які відповідно до положень кримінально процесуального Кодексу України налічені такими повноваженнями. Але обвинувачений вирок щодо винних осіб відсутній.

Якщо щодо позивачки вчинено злочин, то відшкодувати шкоду, що завдана злочином, має винна особа, а не ОСОБА_4, який діяв в межах окреслених йому Цивільним Кодексом України, Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та договором, який був між Банком і позивачкою.

Відповідно до ст..1166 ЦК України майнова шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На момент звернення позивачки до Банку з заявою про блокування операції за її карткою 06.02.2015 року та 08.02.2015 року переказ коштів вже був завершений. Це підтверджується випискою по рахунку. Як визначено у статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Згідно положень глави 72 Банківський рахунок Цивільного кодексу України ОСОБА_4 не може за власною ініціативою обмежувати власників рахунків у користуванні коштами, що знаходяться на їх рахунках.

Ст.1074 Цивільного Кодексу України посилається на те, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом. При зверненні до суду позивачка згідно з Законом України "Про захист прав споживачів" була звільнена від сплати судового збору, тому відмовляючи їй в задоволенні позовних вимог, суд вважає за можливе судовий збір, від якого вона була звільнена при подачі позовної заяви згідно з Законом України «Про захист прав споживачів, покласти на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.1166 ЦК України, ст.ст. 10,60 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору згідно Закону України «Про захист прав споживачів».

Судовий збір, від якого позивачка звільнена при подачі позовної заяви згідно з Законом України «Про захист прав споживачів», покласти на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Головуючий суддя В.Г.Тюлюнова