Справа № 367/3581/15-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

01 лютого 2016року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Кухленко Д. С.

за участю секретаря: Токач М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що з відповідачем він перебував у шлюбі, який було розірвано рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 02.07.2013р. Під час шлюбу було набуте майно у вигляді квартири, що знаходиться за адресою м. Ірпінь, вул. В. Інтернаціоналістів, 18д/85.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04.06.2014р. вказана квартира була визнана спільною власністю по ? частині кожному. Позивачем було зареєстровано право власності на свою частку.

Починаючи з червня 2012 року позивач проживає окремо від відповідача, але всі особові рахунки по комунальним послугам оформлені на нього. Відповідач комунальні послуги не сплачує, у звязку з чим виникла заборгованість. Натомість вона користується всією квартирою, а позивач не має можливості користуватися своєю частиною квартири.

Домовитись з відповідачем щодо користування квартирою не виявилося можливим, а тому позивач звернувся до суду та просив встановити порядок користування спільною з відповідачем квартирою. Виділити позивачу у володіння та користування житлову кімнату №7 площею 16,2 м2. Виділити відповідачу у володіння та користування житлову кімнату №6 і №8 площею 12,1 м2 та 11,4 м2. Підсобні приміщення: кухня №4, ванна №2, туалет №3, коридор №1, їдальня №5, балкон залишити в спільному користуванні.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. До суду надійшла заява від представника позивача з проханням слухати справу у їх відсутність, позов підтримали в повному обсязі, просять його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що в матеріалах справи містяться зворотні повідомлення про отримання судових повісток, причину неявки суду не повідомила, а тому суд, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та керуючись статтею 224 ЦПК України, постановити заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить ? частка квартири за адресою м. Ірпінь, вул. В. Інтернаціоналістів, 18д/85, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с.14)

Співвласником іншої ? частки даної квартири є відповідач по справі ОСОБА_2, що підтверджується копією рішення Ірпінського міського суду Київської області від 04.06.2014р. (а.с.4-13).

Згідно технічного паспорту, загальна площа квартири складає 72,5 кв.м., житлова площа складає 39,7 кв.м. (а.с.15-17)

Позивач просив виділити йому у володіння та користування житлову кімнату №7 площею 16,2 м2, відповідачу виділити у володіння та користування житлову кімнату №6 і №8 площею 12,1 м2 та 11,4 м2. Підсобні приміщення: кухня №4, ванна №2, туалет №3, коридор №1, їдальня №5, балкон залишити в спільному користуванні.

Встановлено, що відповідач не допускає позивача в житло та чинить перешкоди в користуванні спільною квартирою.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, є спільною частковою власністю.

Згідно із ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Пунктом 14 Постанови Пленуму ВСУ №20 від 22.12.1995 р. визначено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

На підставі встановлених судом обставин, частка позивача в жилій площі квартири АДРЕСА_1 становить 19,85 кв. м., а житлова площа кімнати, яку він просить виділити в користування становить 16,2 кв. м.

Інші житлові кімнати: площею 12,1 м2 та 11,4 м2 залишити в користуванні відповідача, а підсобні приміщення залишити в спільному користуванні сторін по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому у звязку із задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не зявилися, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 356, 358, 382, 383, 386, 391 Цивільного кодексу України, статтями 6-8, 10, 15, 30, 57, 60, 64, 88, 179, 197, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-227 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Встановити порядок користування квартирою №85 в будинку №18д по вул. В. Інтернаціоналістів в м. Ірпінь Київської області виділивши ОСОБА_1 в користування жилу кімнату №7 площею 16,2 кв.м., а ОСОБА_2 виділити в користування жилі кімнати №6 площею 12,1 кв. м. та №8 площею 11,4 кв. м. залишивши підсобні приміщення: №1 коридор, №2 ванна, №3 туалет, №4 кухня, №5 їдальня та балкон в загальному спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом 10 (десяти) днів з дня отримання відповідачем його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_3