Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/3764/16-ц Головуючий у 1-й інст. Слюсарчук Н. Ф.
Категорія 81 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Богунського районного суду м.Житомира від 14 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції Карплюк Є.В. Вимоги скарги обґрунтовані тим, що на початку березня 2016 року на адресу його місця роботи надійшли документи з ВДВС про примусове стягнення штрафу за порушення ним Правил дорожнього руху. До вказаної дати він не отримував офіційних документів про сплату штрафів в установлені законом строки від органів ДАІ. Також він не отримував від ВДВС постанову про відкриття виконавчого провадження. Вважає, що постанова державного виконавця не підлягає до виконання, оскільки її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, так як це передбачено ст.303 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалою судді Богунського районного суду м.Житомира від 14 березня 2016 року відмовлено ОСОБА_1 в поновленні строку звернення до суду. Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на безпідставність ухвали судді, просить її скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Залишаючи скаргу ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції постановив ухвалу в порядку цивільного судочинства.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні державного виконавця ВДВС Житомирського РУЮ Карплюк Є.В. знаходилась на примусовому виконанні постанова №041553 видана 04.10.2012 року ВДАІ.

Постановою державного виконавця ВДВС Житомирського РУЮ від 28.05.2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаної постанови ВДАІ.

Постановою старшого державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського управління юстиції від 19.02.2016 року звернуто стягнення із заробітної плати ОСОБА_1

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суду першої інстанції, перш за все треба було з'ясувати юрисдикційність спору суду загальної юрисдикції.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що до юрисдикції загальних та господарських судів віднесені тільки ті справи по оскарженню рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, які чітко визначені законом, а у всіх інших випадках справу слід розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Заявником подано скаргу на дії державного виконавця щодо виконання постанови ВДАІ від 04.10.2012 року, а тому справа не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, визначених у статті 7 Закону про виконавче провадження, мають право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого згідно із вимогами ЦПК, доповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина четверта а статті і 82 Закону про виконавче провадження).

Не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб). У тому числі й під час виконання виконавчих написів нотаріуса. Такі скарги подаються до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина п'ята статті 82 Закону про виконавче провадження).

У зв'язку із цим у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК України.

Враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права, постановлена ухвала судді підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 310, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді Богунського районного суду м.Житомира від 14 березня 2016 року скасувати, а провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції, закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді