АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1197/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 23 Середа Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМіщенка С. В.
суддівСіренка Ю. В., Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечній М. М.

з участю представників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес" на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 березня 2016 року у справі за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес" до ОСОБА_8 про поновлення договору оренди земельної ділянки та відшкодуванні завданих збитків, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року СТОВ "Прогрес" звернулося з позовом до ОСОБА_8 про поновлення договору оренди земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовуючи тим, що 26 серпня 2009 року між СТОВ "Прогрес" та ОСОБА_8 було укладено договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,8059 га, що належить ОСОБА_8 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Золотоніською РДА 11.02.2002 року, строком на 5 років, враховуючи, що державна реєстрація договору оренди була здійснена 07 квітня 2010 року, закінчення терміну дії договору за підрахунками позивача - 31 грудня 2014 року.

Враховуючи, що відповідно до укладеного договору оренди позивач має переважне право на поновлення дії договору оренди, то у лютому 2015 року СТОВ "Прогрес" звернулось до ОСОБА_8 з пропозицією укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, оскільки протягом січня 2015 року до СТОВ "Прогрес" не надійшло від ОСОБА_8 заперечення щодо поновлення договору оренди, а СТОВ "Прогрес" продовжував користуватись земельною ділянкою після закінчення договору оренди.

Проте ОСОБА_8 у категоричній формі заперечує проти цього, що і змусило СТОВ "Прогрес" звернутись до суду з позовом.

СТОВ "Прогрес" просив суд:

- визнати за СТОВ «Прогрес" право на поновлення і продовження терміну дії договору оренди землі від 26.08.2009р. раніше укладеного між орендарем - СТОВ «Прогрес» та орендодавцем - ОСОБА_8 з питання строкового платного користування земельною ділянкою (кадастровий № НОМЕР_3) площею 2,8059 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Богуславецької сільської ради Золотоніського району Черкаської області, на той же 5-річний термін і на тих же умовах;

- визнати поновленим і продовженим термін дії договору оренди землі від 26.08.2009р., раніше укладеного між орендарем - СТОВ «Прогрес» та орендодавцем - ОСОБА_8 з питання строкового платного користування земельною ділянкою (кадастровий № НОМЕР_3) площею 2,8059 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Богуславецької сільської ради Золотоніського району Черкаської області, на той же 5-річний термін і на тих же умовах;

- визнати укладеною додаткову угоду від 02.02.2015р. договору оренди землі від 26.08.2009p. між орендарем: СТОВ «Прогрес» та орендодавцем: ОСОБА_8 з питання відновлення та продовження терміну користування земельною ділянкою (кадастровий № НОМЕР_3) площею 2,8059 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Богуславецької сільської ради Золотоніського району Черкаської області, на той же 5-річний термін;

- зобов'язати ОСОБА_8 підписати (укласти) і зареєструвати у встановленому порядку додаткову угоду від 02.02.2015 р. до договору оренди землі від 26.08.2009р. між орендарем - СТОВ «Прогрес» та орендодавцем - ОСОБА_8 з питання поновлення (продовження) терміну користування земельною ділянкою (кадастровий № НОМЕР_3) площею 2,8059 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Богуславецької сільської ради Золотоніського району Черкаської області, на той же 5-річний термін;

- стягнути з ОСОБА_8 на користь СТОВ «Прогрес» судові витрати.

У грудні 2015 року представник СТОВ «Прогрес» звернувся з заявою про збільшення позовних вимог /а.с. 76- 78/, а у січні 2016 року з заявою про уточнення позовних вимог /а.с.88-90/, вказавши, що оскільки позивачем були проведені роботи по підготовці земельної ділянки належної відповідачу до оранки на суму 7 029 грн., то ці кошти мають бути нею відшкодовані, а також до стягнення з відповідача підлягають кошти в сумі

87 920,60 грн. як упущена вигода (очікуваний дохід від використання даної земельної ділянки - вартість урожаю кукурудзи, яку мав намір посіяти позивач )

СТОВ «Прогрес» у зв'язку з вказаним просив суд:

- стягнути з ОСОБА_8 на користь СТОВ «Прогрес» суму матеріальних збитків 7 029,00 грн., а також упущену вигоду, що складає 87 920,60 грн., а разом 94 949,60 грн.;

- стягнути з ОСОБА_8 на користь СТОВ «Прогрес» судові витрати.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог СТОВ «Прогрес» відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції у квітні 2016 року СТОВ «Прогрес» звернулося з апеляційною скаргою.

Апеляційні вимоги обґрунтовуючи тим, що суд першої інстанції при ухвалені рішення неповно з'ясував обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, що судом було надано неналежну оцінку доказам по справі та порушено норми матеріально і процесуального права.

СТОВ «Прогрес» зазначає, що судом першої інстанції проігноровано як доказ наявність підстав для висновку про порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті З ЦК України, такі факти, а саме:

- продовження орендарем СТОВ «Прогрес» користування земельною ділянкою орендодавця ОСОБА_8 після закінчення строку дії договору оренди 31.12.2014р.;

- відсутність письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку дії договору.

Суд зазначив, що зі змісту наданих позивачем документів вбачається, що СТОВ «Прогрес» обробіток земельної ділянки ОСОБА_8 у січні та лютому 2015р. не проводив. З даним твердженням суду апелянт категорично погоджується, оскільки є загально відомим той факт, що у січні та лютому стоять від'ємні температури, ґрунти ще промерзлі та здійснювати їх обробіток іншим чином, ніж вказано в наданих документах неможливо. При цьому судом необґрунтовано відхилено пояснення представника СТОВ «Прогрес», які доводять факт користування земельною ділянкою ОСОБА_8 протягом серпня-жовтня 2014 року, а саме мульчування, дискування, внесення безводного аміаку, оранка вищевказаної земельної ділянки для здійснення ротації основної сівозміни. А також, що протягом січня-лютого 2015 року було здійснено об'їзд полів № 1 польової сівозміни, № 2 польової сівозміни, № 3 польової сівозміни, № 4 польової сівозміни та № 5 польової сівозміни на предмет виміру промерзання ґрунту на глибину, а також, виявлення мишоподібних шкідників, що й є підтвердженням факту використання товариством даної земельної ділянки після закінчення дії договору оренди. Але суд помилково визнав дані докази неналежними та не прийняв їх до уваги як докази, що підтверджують факт користування позивачем спірною земельною ділянкою у січні та лютому 2015 року, лише зазначивши при цьому, що з їх змісту не вбачається, що проводився обробіток земельної ділянки, оскільки автомобілем користувався лише водій, а інших осіб, які б проводили зазначений об'єм робіт, у подорожньому листі не зазначено.

При цьому суд помилково послався на недоліки оформлення подорожніх листів № 94 від 1-31 січня 2015 року - 20.01.2015 року та № 324 від 1-28 лютого 2015 року - 14.02.2015р. службового автомобіля ВАЗ-21043 д.н.з. НОМЕР_4, оскільки, на думку суду, у них відсутній підпис бухгалтера.

Апелянт наголошує на тому, що суд фактично звинуватив СТОВ «Прогрес» у підробці документів первинного обліку та не побажав упевнитися у їх справжності, зобов'язавши представника позивача надати диспетчерський журнал та документи бухгалтерського обліку та обліку робочого часу водія службового автомобіля, а також агронома, який безпосередньо виконував описані роботи, що є неприпустимим.

Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції не розрізнив поняття «поновлення договору оренди землі» та «продовження договору оренди землі».

На думку СТОВ «Прогрес» суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що ОСОБА_8 у січні-лютому 2015 року користувалася своєю земельною ділянкою, оскільки це не можливо, адже дані землі були передані єдиним масивом позивачу, а відповідач виділила земельну ділянку в натурі у березні 2015р.

Помилковим вважає позивач також висновки суду і в частині відмови у стягненні з ОСОБА_8 витрат на обробіток землі та втраченої вигоди, оскільки ці вимоги були доведені позивачем в ході розгляду.

СТОВ «Прогрес» просить суд скасувати рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31.03.2016 року та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги СТОВ «Прогрес» у повному обсязі.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. З ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка означає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору, тощо (ст. ст. 6, 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

З матеріалів справи вбачається, що 26 серпня 2009 року між СТОВ «Прогрес» та ОСОБА_8 був укладений договір оренди землі, за яким ОСОБА_8 надала в оренду СТОВ «Прогрес» земельну ділянку, яка належить їй на праві приватної власності, відповідно до державного акта НОМЕР_2, площею 2,8059 га, що розташована на території Богуславецької сільської ради /а.с. 13-14/.

Відповідно до п. 8 договору, термін дії договору визначений сторонами до 31 грудня 2014 року. /а.с.13/

Цим же пунктом договору оренди сторони погодили, що після закінчення терміну дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

Але у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. /а.с.13/

Пунктом 21 договору передбачено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому одержав її в оренду. /а.с.13/

Відповідно до пунктів 23-24 договору оренди здійснені орендарем без згоди орендодавця витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню. Поліпшення стану земельної ділянки, проведені орендарем за письмовою згодою з орендодавцем землі, не підлягають відшкодуванню. /а.с.13/

Питання щодо зміни умов договору і припинення його дії врегульовані в главі 12 договору оренди, п.39 якого зокрема передбачено, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. /а.с.14/

Відповідно до Акту приймання-здачі земельної ділянки земель с/г призначення від 26.08.2009р., який є невід'ємною частиною договору оренди, ОСОБА_8 передала, а СТОВ «Прогрес» прийняв без зауважень зазначену земельну ділянку у стані придатному для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с.15/.

27 червня 2014 року ОСОБА_8 направила повідомлення СТОВ «Прогрес» про те, що не має наміру продовжувати договір оренди землі площею 2,8059 га, у зв'язку з тим, що має намір сама обробляти вказану земельну ділянку /а.с.31/. Та реалізувала своє право як власника землі після настання сезону весняно-польових робіт 2015-го сільськогосподарського року, розпочавши самостійний обробіток належної їй земельної ділянки та відновивши її межі.

Що не заперечується позивачем та підтверджується актом поновлення меж від 18 березня 2015 року /а.с.121/.

У свою чергу, СТОВ «Прогрес», як це передбачено п.8 Договору оренди від 26 серпня 2009 року, за 30 днів до закінчення строку дії даного договору не повідомляв письмово орендодавця ОСОБА_8 про намір продовжити його дію.

Також зі сторони СТОВ «Прогрес» не направлялися пропозиції про поновлення дії договору з відповідним проектом Договору і після 31 грудня 2014 року.

Навпаки 23 березня 2015 року СТОВ «Прогрес» направив ОСОБА_8 вимогу про відшкодування витрат на підготовку земельної ділянки, яка була предметом Договору оренди в сумі 7 029,00 грн. /а.с. 18/, чим визнав, що договірні відносини оренди даної земельної ділянки між сторонами припинилися 31 грудня 2014 року, як це передбачено вимогами п.39 Договору оренди від 26 серпня 2009 року.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Правовою підставою набуття права орендного землекористування є укладення договору оренди земельної ділянки.

За договором оренди земельної ділянки кожна із сторін наділяється певними правами і водночас на неї покладаються певні обов'язки.

У статті 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено переважне право орендаря, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, на його поновлення після закінчення строку, на який було укладено договір.

Переважне право орендарів на поновлення договору оренди поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду.

Верховний Суд України у справі № 6-146цс16 висловив правову позицію, що частинами першою-п'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування частини першої статті 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушеним у разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право.

Тому, враховуючи, що сторони договору оренди землі не дотримались вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі» щодо поновлення цього договору, оскільки СТОВ «Прогрес» у встановлений договором строк не надіслало орендодавцю повідомлення про свій намір скористатися переважним правом щодо укладення договору на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди, а ОСОБА_8 після припинення дії договору скористалася своїм правом на самостійний обробіток своєї земельної ділянки, - то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в орендаря переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк. Оскільки не дотримано процедури такого поновлення, встановленої статтею 33 Закону України «Про оренду землі». Правомірно при цьому також відхиливши посилання СТОВ «Прогрес» на ту обставину, що товариство продовжило користування орендованою земельною ділянкою поза межами строку дії цього договору, враховуючи як недоведеність цього факту та наявність вимоги від СТОВ «Прогрес» про стягнення коштів після припинення дії договору оренди, так і наявність заперечень орендодавця і ту обставину, що ОСОБА_8 іншому орендареві свою земельну ділянку в користування не передавала, а здійснює її обробіток самостійно, оскільки за таких обставин право позивача на переважне поновлення договору оренди землі не порушено.

Тому рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог щодо визнання за СТОВ «Прогрес" права на поновлення і продовження терміну дії Договору оренди землі від 26.08.2009р., визнання поновленим і продовженим термін дії договору оренди землі від 26.08.2009р. та визнання укладеною додаткову угоду від 02.02.2015р. договору оренди землі від 26.08.2009p. між орендарем: СТОВ «Прогрес" та орендодавцем: ОСОБА_8 з зобов'язанням ОСОБА_8 підписати (укласти) і зареєструвати у встановленому порядку додаткову угоду від 02.02.2015 р. до договору оренди землі від 26.08.2009р. між орендарем - СТОВ «Прогрес" та орендодавцем - ОСОБА_8, - є законним і відповідає викладеним у постановах Верховного Суду України від 25 лютого у справі №6-219цс14, 18 березня у справі № 6-3цс15 та у справі за № 6-4цс15 і 9 вересня 2015 року у справі № 6-531цс15 висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норми ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Також з дотриманням норм матеріального і процесуального права було ухвалено судом і рішення в частині решти позовних вимог СТОВ «Прогрес» до ОСОБА_8 щодо стягнення 7 029 грн. за проведені роботи по підготовці земельної ділянки належної відповідачу до оранки та 87 920,60 грн. упущеної вигоди (очікуваний дохід від використання даної земельної ділянки - вартість урожаю кукурудзи, яку мав намір посіяти позивач), оскільки позивач не довів наявність у нього підстав для стягнення цих коштів з відповідача.

Ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Так, виходячи зокрема і з доказів наданих позивачем, суд правомірно дійшов до висновку, що роботи проведені по підготовці земельної ділянки на суму 7 029 грн. були спрямовані на поліпшення стану даної земельної ділянки, тому відповідно до вимог п.23-24 Договору оренди їх вартість не підлягає до відшкодування і цих висновків при розгляді справи апеляційним судом СТОВ «Прогрес» не спростував.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Тому, встановивши відсутність в діях відповідача протиправної поведінки та правомірність використання нею своєї земельної ділянки після припинення дії договору оренди від 26.08.2009р. і відповідно відсутність правових підстав на її використання у СТОВ «Прогрес», - суд, за встановлених обставин, дійшов до правильного висновку про недоведеність й вимог СТОВ «Прогрес» про стягнення 87 920,60 грн. як упущеної вигоди (очікуваний дохід від використання даної земельної ділянки - вартість урожаю кукурудзи, яку мав намір посіяти позивач на земельній ділянці відповідача) .

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду є законним, обґрунтованим, постановленим на зібраних по справі доказах, які надали суду сторони. Відповідає вимогам матеріального і процесуального законодавства, а доводи апеляційної скарги не є суттєвими, були предметом судового розгляду, суд дав їм належну оцінку і вони не дають підстав для його скасування чи зміни.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес" на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 березня 2016 року - відхилити.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 березня 2016 року у справі за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес" до ОСОБА_8 про поновлення договору оренди земельної ділянки та відшкодуванні завданих збитків - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в

касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :