Справа № 229/2769/16-ц
Провадження № 2/229/1209/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 р. Дружківський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства,

третя особа - прокуратура Донецької області ,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з держави Україна , за рахунок державного бюджету, моральну шкоду в розмірі 300 000грн та витрати на правову допомогу в розмірі 6000грн, оскільки ухвалою Дружківського суду від 01 серпня 2016року кримінальне провадження за його обвинуваченням в скоєнні злочину , передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України закрито, у звязку з відмовою прокурора від обвинувачення.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги і просить їх задовольнити з підстав, викладених в позові.

Під час розгляду справи прокурор заявив клопотання про закриття провадження за частиною позовних вимог, а саме про стягнення 6000грн, витрат на правову допомогу у кримінальній справі. Обґрунтовують свої вимоги тим, що кожна особа має право в порядку встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями, чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Цим законом передбачено , що підлягають відшкодуванню суми, сплачені громадянином у звязку з поданням йому юридичної допомоги. Розмір відшкодованої шкоди, залежно від того, який орган проводив слідчі дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина, визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову .

У звязку з цим, вважають, що для вирішення питання про відшкодування витрат на правову допомогу у кримінальній справі ОСОБА_1 має звернутися до кримінального суду, який розглядав справу, з заявою про визначення розміру відшкодування. Перевірка підстав для відшкодування та визначення розміру витрат на правову допомогу у кримінальній справі віднесено до компетенції кримінального, а не цивільного суду.

Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.

Положеннями частин першої, другої, сьомої статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» №266/94-ВР , (далі Закон № 266/94) право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Згідно ст. 3 Закону № 266/94 наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій;

2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт;

3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином;

4) суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги;

5) моральна шкода.

Відповідно до вимог ст. 12 Закону №266/94 та п.п.11, 13 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» затвердженого наказом Міністерствам юстиції України, Генеральною прокуратурою України та Міністерством фінансів України від 04.03.1996 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 березня 1996 року за № 106/1131 (далі Положення) розмір відшкодування шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 Закону, залежно від того, який орган проводив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

У разі незгоди з винесеною постановою про відшкодування шкоди громадянин може оскаржити її до суду в порядку, встановленому для розгляду скарг на неправомірні дії органів державного управління і службових осіб, що обмежують права громадян. Оскарження до суду не позбавляє громадянина права звернутись зі скаргою до відповідного прокурора.

Тобто відповідно до положень Закону №266/94 та Положення громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутися про відшкодування (повернення) в тому числі і суми, сплачені у звязку з наданням йому юридичної допомоги і розмір відшкодування шкоди, зазначеної, зокрема, у п. 4 ст. 3 Закону (суми, сплачені громадянином у звязку з наданням йому юридичної допомоги), залежно від того, який орган проводив слідчі дії, в місячний термін з дня звернення громадянина витребує всі необхідні документи, що мають значення для визначення розміру завданої шкоди, і виносить відповідну постанову, яка може бути оскаржена до суду у разі незгоди з прийнятим рішенням.

ОСОБА_1 у визначений Законом спосіб про повернення понесених витрат, повязаних з розглядом кримінальної справи у відповідний орган не звертався, що не заперечується позивачем.

Таким чином, оскільки визначення суми, сплаченої у звязку з наданням ОСОБА_1 юридичної допомоги належить до компетенції інших органів, а не суду, суд вважає, що справа в частині вимог про відшкодування витрат за надання юридичної допомоги по кримінальній справі не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та підлягає закриттю в цій частині.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року (справа № 6-2089 цс15).

Керуючись ст. 205 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення суми, сплаченої у звязку наданням юридичної допомоги у кримінальній справі закрити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Т.Л. Панова