Ухвала

іменем україни

11 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області про скасування наказів, за касаційною скаргою відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області на рішення апеляційного суду Луганської області від 06 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що 01 вересня 2012 року між нею та відділом освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області було укладено контракт, за умовами якого вона приймається на посаду директора Біловодської гімназії на строк з 01 вересня 2012 року по 31 серпня 2017 року.

Звертала увагу на те, що наказом начальника відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації у Луганській області від 19 грудня 2014 року № 253 їй оголошено догану за неналежне виконання посадових обов'язків щодо управління навчальним закладом, у зв'язку із чим наказом від 15 січня 2015 року № 7 її зобов'язано звітувати про свою діяльність за І півріччя 2014-2015 навчального року на загальних зборах трудового колективу навчального закладу 16 січня 2015 року.

Посилаючись на те, що будь-яких дисциплінарних проступків нею вчинено не було, просила визнати незаконним та скасувати наказ начальника відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації у Луганській області від 19 грудня 2014 року № 253 «Про оголошення догани» та, як наслідок, визнати незаконним та скасувати наказ від 15 січня 2015 року № 7, оскільки підставою дострокового та позапланового звітування є порушення трудової дисципліни.

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 18 травня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області від 19 грудня 2014 року № 253 «Про оголошення догани ОСОБА_3.» У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення суду першої інстанції змінено, в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо наказу начальника відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області від 15 січня 2015 року скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення.

Визнано незаконним та скасовано наказ начальника відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області від 15 січня 2015 року щодо надання звіту.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що 01 вересня 2012 року між відділом освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області та ОСОБА_3 було укладено контракт, за умовами якого остання приймається на посаду директора Біловодської гімназії на строк з 01 вересня 2012 року по 31 серпня 2017 року.

У п. 2.2 контракту зазначено, що директор навчального закладу зобов'язаний своєчасно подавати відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області встановлену статистичну звітність, а також інші необхідні відомості про роботу і стан навчально-виховного закладу.

Згідно з п. 2.3 вищезазначеного контракту відділ освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області має право вимагати від директора навчального закладу достроковий звіт про його дії, якщо останній допустив невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків.

Пунктом 4.3 контракту передбачені додаткові підстави для припинення контракту, зокрема, систематичне невиконання директором без поважних причин обов'язків, покладених на нього цим контрактом; в разі неодноразового звернення до відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області трудового колективу стосовно порушень директором своїх обов'язків, а також неподання директором до відділу освіти встановленої статистичної звітності.

Відповідно до п. 1.6 наказу директора Біловодської гімназії ОСОБА_3 від 02 вересня 2014 року № 114 «Про розподіл функціональних обов'язків та посадової відповідальності між адміністративними працівниками гімназії» директор гімназії складає річний та перспективний план роботи гімназії, видає накази, розпорядження та інші документи, які стосуються шкільного життя.

Наказом відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області від 19 грудня 2014 року № 253 ОСОБА_3 оголошено догану за неналежне виконання посадових обов'язків щодо управління навчальним закладом, координації та контролю дій педагогічних працівників.

15 січня 2015 року начальником відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області було видано наказ № 7 про надання звіту, яким зобов'язано ОСОБА_3 звітувати про свою діяльність за І півріччя 2014-2015 навчального року на загальних зборах трудового колективу навчального закладу 16 січня 2015 року.

Наказом начальника відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області від 19 січня 2015 року № 14 внесено зміни до наказу від 15 січня 2015 року № 7, а саме: змінено дату звітування ОСОБА_3 з 16 січня на 27 січня 2015 року, у зв'язку із перебуванням останньої на лікарняному, а наказом від 27 січня 2015 року № 22 дата звітування була змінена на 20 лютого 2015 року.

20 лютого 2015 року начальником відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області, посадовими особами відділу освіти та вчителями Біловодської гімназії було складено акт про ненадання ОСОБА_3 дострокового звіту на виконання наказу від 15 січня 2015 року № 7 зі змінами.

Згідно з наказом від 24 березня 2015 року № 49 ОСОБА_3 було звільнено з посади директора Біловодської гімназії на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України та відповідно до п. п. 2.2, 4.3, 4.4 вищевказаного контракту.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ начальника відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації у Луганській області від 19 грудня 2014 року № 253 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності виданий з порушенням вимог закону, оскільки не містить чіткого та конкретного формулювання як суті, так і обставин вчинення певного дисциплінарного проступку позивачем, дати його вчинення та не вказано, що саме свідчить про неналежне виконання директором гімназії посадових обов'язків щодо управління навчальним закладом та неналежним контролем і координацією дій педагогічних працівників.

При цьому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування наказу від 15 січня 2015 року № 7, оскільки ним передбачалось лише врегулювання внутрішніх взаємовідносин роботодавця з працівником та очолюваним ним трудовим колективом, та його видання не як не пов'язане із попереднім наказом про оголошення догани.

Змінюючи рішення районного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо скасування наказу від 15 січня 2015 року № 7 та ухвалюючи в цій частині нове рішення про задоволення вказаних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до п. 2.3 контракту відділ освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області має право вимагати від директора навчального закладу достроковий звіт про його дії лише за умови невиконання або неналежного виконання ним своїх обов'язків, а оскільки наказ про неналежне виконання позивачем посадових обов'язків скасовано, оскаржуваний наказ про позапланове звітування теж підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Вказаним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Під час перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом не дотримано вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не надано належну оцінку зібраним у справі доказам, як кожному окремо, так і у їх сукупності та не надано мотивування усім доводам сторін у справі, що є обов'язковим елементом справедливого судового розгляду (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зазначене вище свідчить про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що у свою чергу призвело до поверхового вирішення спору.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд належним чином не перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги. Свої висновки належним чином не мотивував.

За таких обставин ухвалене судом апеляційної інстанції рішення не може вважатися законним і обґрунтованим, у зв'язку із чим, відповідно до ст. 338 ЦПК України його слід скасувати з передачею справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділу освіти Біловодської районної державної адміністрації Луганської області задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Луганської області від 06 серпня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В.М.Колодійчук

І.М.Фаловська