Справа №568/151/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

В складі:

Головуючого судді Бірука В.О.

При секретарі Дмитришин О.С.

Представника відповідача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 14262 грн. 80 коп..

В обгрунтування позову посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 16.01.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Своїх зобовязань за вказаним кредитним договором відповідач належним чином не виконав, порушив порядок та періодичність внесення платежів у рахунок погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого станом на 31.01.2016 року утворилась заборгованість в сумі 18728 грн. 77 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 3997 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості за пенею та комісію.

Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 5621 грн. 34 коп., яка була задоволена судовим наказом Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10.02.2009 року і різниця становить 13107 грн. 43 коп..

Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг з відповідача також підлягає стягненню штраф (фіксована частина) - 500,00 грн. та штраф (процентна складова) 655 грн. 37 коп..

Загальна сума заборгованості становить 13107 грн. 43 коп. + 500,00 грн. + 655 грн. 37 коп. = 14262 грн. 80 коп..

Позивач просить стягнути зазначену суму заборгованості та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без участі представника ПАТ КБ «ПриватБанк». Позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 підтримав заяву відповідача ОСОБА_2 про застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Показав, що згідно поданої позивачем копії заяви на отримання кредиту вбачається, що термін дії картки був встановлений до 11 місяця 2011 року.

На час закінчення терміну дії картки за відповідачем рахувалась заборгованість, що у відповідності до умов та правил надання банківських послуг виключено можливість видачі йому нової картки для користування кредитом. З позовом до суду позивач звернувся в лютому 2016 року, тобто поза межами строку позовної давності. В задоволенні позову просив відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності.

Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 16.01.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за яким ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 4000 грн. на кредитну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Вказаний договір складається з заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою.

Свої зобов`язання перед позичальником згідно вказаного кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав у повному обсязі.

Відповідно до ст.526, 527, 530, 532 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, належними сторонами та у встановлений у зобов`язанні строк.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 своїх зобов`язань за вказаним договором належним чином не виконав, допустив істотне порушення умов договору щодо порядку та строку сплати кредиту.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором станом на 31.01.2016 року згідно розрахунку утворилась заборгованість за кредитом 13107 грн. 43 коп. та нарахований штраф 500,00 грн. (фіксована частина), 655 грн. 37 коп. - штраф (процентна складова), всього 14262 грн. 80 коп..

Вважаючи, що відповідач порушив кредитні зобовязання ПАТ КБ «ПриватБанк» в лютому 2016 року звернувся до суду вимагаючи стягнути з ОСОБА_2 на його користь 14262 грн. 80 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 16.01.2008 року

Відповідно до ст.ст. 1054, 1050, 526, 527, 530 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом із заяви позичальника строк дії картки, яка видана ОСОБА_2 до 30.11.2011 року включно. Іншої картки за спірними відносинам відповідач не одержував.

Норми ст.ст. 256-257, ч. 1 ст. 261, ч.ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України дають визначення позовної давності як строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а також передбачають тривалість загальної позовної давності у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 подав письмову заяву ОСОБА_2 про застосування строку позовної давності до спірних відносин і у звязку з цим у задоволенні позову просив відмовити.

Оскільки строк дії картки припинено 30.11.2011 року, а право вимоги на стягнення кредитної заборгованості виникло в Банку наступного дня, тобто 01.12.2011 року, тому позовна давність закінчилась 01.12.2014 року (01.12.2011 року + 3 роки). З відповідним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся лише 24.02.2016 року, тобто через понад 14 місяці після спливу матеріально-правового строку, встановленого законом для звернення до суду (а.с.1).

Верховний Суд України своєю правовою позицією, висловленою у постанові від 19 березня 2014 року в справі №6-14цс14 за заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 серпня 2013 року, визначив, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Згідно із ч. 1 ст. 360 (7) ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх судів України.

Підстав для поновлення пропущеного матеріального строку суд не вбачає через відсутність у ПАТ КБ «ПриватБанк» для цього поважних причин, тим більше позивач клопотання про поновлення строку позовної давності не заявляв.

За наведених обставин суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити в зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Керуючись ст.ст.256, 257, 267, 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 218 ЦПК України суд,

в и р і ш и в :

В позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 16.01.2008 року в розмірі 14262 грн. 80 коп. відмовити за пропуском строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк апеляційної скарги.

При неподанні в 10-денний строк апеляційної скарги рішення набирає законної сили по закінченню цього строку, а при поданні апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 25.04.2016 року.

Суддя: Бірук В.О.