233 № 233/2297/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Наумик О.О., за участі секретаря Сухоставець Т.А., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у поданій нею до суду в порядку окремого провадження заяві просить встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 24.02.2016 р. в місті Горлівці Донецької області, про що вона отримала лікарське свідоцтво про смерть №14 від 25.02.2016 р., видане амбулаторією №3 ЦПМСД м. Горлівки, тобто на тимчасово окупованій території, що унеможливлює реєстрацію її смерті органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Встановлення зазначеного факту необхідно їй для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 задля отримання свідоцтва про смерть для захисту її права на спадщину після смерті чоловіка, та отримання коштів на його поховання.

Заявниця ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Від заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області матеріали справи містять відмову у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 за № 982/03.2-38 від 11.05.2016 р.

Дослідивши матеріали справи, суд дістає висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за таких підстав.

Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Судом встановлено, що 24.02.2016 р. помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Ця подія відбулася в м. Горлівці Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом.

На підтвердження цього факту заявник надала суду копії таких документів, як «Врачебное свидетельство о смерти №14» за формою первинної облікової документації за № 106/у, затвердженою «Приказом МЗ ДНР» видане 25.02.2016 р. амбулаторією №3 ЦПМСД м. Горлівки (а.с.7); Довідка про причину смерті (до форми №106/у №14, видана для поховання) ОСОБА_2 від 25.02.2016р. (а.с.7); Заява від 25.02.2016 р. на надання дозволу на підпоховання ОСОБА_2 26.02.2016 р. на кладовище «Александр-Запад» (а.с.8); «Договор-заказ №68/21» ФОП ОСОБА_4 від 25.02.2016 р., на надання ритуальних послуг по похованню ОСОБА_2 (а.с.11), а також фото могили ОСОБА_2 з кладовища (а.с.18-19).

Та обставина, що свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про його смерть з огляду на нижченаведене законодавство.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

У відповідності до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3). Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України (ч.4).

З огляду на викладене, ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 є об'єктивні перешкоди, суд вважає що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись п.8 ч.1 ст.256, ст.ст.259, 257 1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 24 лютого 2016 року у місті Горлівці Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення видати особам, які брали участь у справі, негайно після його проголошення або невідкладно надіслати судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Суддя