АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Ратнікової В.М.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах Національного Банку України на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року у цивільній справі за позовом Національного Банку України до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/12112/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Писанець В.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року задоволено заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 у справі за позовом Національного банку України до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Знято арешт з рухомого та нерухомого майна, що належить ОСОБА_3 та/або відносно якого ОСОБА_3 є кінцевим бенефіціарним власником зокрема, але не обмежуючись:

ТОВ «Прикарпатська кераміка», ТОВ «Прикарпатська фінансова корпорація», ТОВ «Станіславська торгова група», ПП «Сантес», Фермерське господарство «Укрлендфармінг», Приватна агрофірма «Долинська», Приватна агрофірма «Жуківська», Приватне агропідприємство «Галичина», Приватне агропромислове підприємство «Провесінь», ПАТ «Агро Ресурс», ПАТ «Райз-Максимко», Приватне сільськогосподарське підприємство «Чернишевське», Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Мелені», ПАТ "Компанія «Райз», ПАТ «Лебідь», ПАТ «Шкіряне підприємство «Світанок», Сільськогосподарське приватне підприємство «Дружба», Сільськогосподарське ТОВ «Раківщинське», Сільськогосподарське ТОВ «Агро-Лан», Сільськогосподарське ТОВ «Агрофірма «Вахнівка», Сільськогосподарське ТОВ «Дністер», Сільськогосподарське ТОВ «Козацька Мрія», Сільськогосподарське ТОВ ім. Енгельса, Сільськогосподарський виробничий кооператив «Чернацьке», Спільне підприємство «Айдар-Ан-М'ясо», ТОВ «Імені Б.Хмельницького», ТОВ «Хлібодар», ТОВ «Агрі-Альфа», ТОВ «Агро-Зоря», ТОВ «Агро-Прогрес-2», ТОВ «Агропромислова фірма «Левада», ТОВ «Агропромислова фірма «Світанок», ТОВ «Агрофірма «Глазівська», ТОВ «Бон-Ексім», ТОВ «Будівельний комплекс- 2006», ТОВ «Виробниче підприємство «Зелена Хвиля», ТОВ «Вінницям'ясо», ТОВ «Вороб'ївське-агро», ТОВ «Головеньківське Плюс», ТОВ «Захід Агро», ТОВ «Золотий Лан-Н», ТОВ «Зорема Вест», ТОВ «Зорі Прикарпаття», ТОВ «Імперово Фудз», ТОВ «Кремінь Агро», ТОВ «Кролевець Агростандарт», ТОВ «Кросстар ЛТД», ТОВ «Меноло Вест», ТОВ «Нива», ТОВ «Поділля Агрогруп», ТОВ «Продконтракт», ТОВ «Райз-Цукор», ТОВ «Райз-Захід», ТОВ «Райз-Південь», ТОВ «Райз-Прикарпаття», ТОВ «Розтоцьке», ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Нива», ТОВ «Союз-Агро-Пром», ТОВ «СП Ламія», ТОВ «Спецагропроект», ТОВ «Фаворит Плюс ЛТД», ТОВ «Червона Волока», ТОВ «Юрок Плюс», Дочірнє підприємство Птахогосподарство» Лозуватське» Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю «Авангардко Інвестментс Паблік Лімітед», Племінне птахівниче товариство з обмеженою відповідальністю «Птицекомплекс», Приватна науково-виробнича компанія «Інтербізнес», ПАТ «Волноваський комбінат хлібопродуктів», ПАТ «Птахогосподарство «Червоний прапор», ТОВ «Вінницям'ясо», ТОВ «Імперево Фудз», ТОВ «Слов'яни», ТОВ «Інвест-Сервіс», ТОВ «Спецагропроект», ТОВ «Зорема Вест»; Благодійна організація «Благодійний фонд інновацій та реформ в Україні»;

на акції товариств, що належать ОСОБА_3 та/або відносно яких ОСОБА_3 є кінцевим бенефіціарним власником: ПАТ «Агро Ресурс», ПАТ «Райз-Максимко», ПАТ «Компанія «Райз», ПАТ «Лебідь», ПАТ «Шкіряне підприємство «Світанок», ПАТ «Волноваський комбінат хлібопродуктів», ПАТ «Птахогосподарство «Червоний Прапор».

Не погодившись із такою ухвалою суду ОСОБА_1 в інтересах Національного Банку України подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про залишення заходів забезпечення позову без змін. Зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_3 не володіє корпоративними правами вищевказаних підприємств, оскільки згідно з наданих витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 є кінцевим бенефіціарним власником всіх перелічених в ухвалі підприємств. При цьому, термін «кінцевий бенефіціарний власник» є тотожним до терміну «власник юридичної особи» у розумінні ЦК України, оскільки передбачає можливість володіти, користуватися та розпоряджатися юридичною особою та її майном на власний розсуд. Також зазначає, що наявність будь-яких інших обтяжень на майно ОСОБА_3 не є підставою для скасування заходів забезпечення позову.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 в інтересах Національного Банку України апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

ОСОБА_10, ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.

В судове засідання особисто ОСОБА_3 не з'явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, забезпечив явку в судове засідання своїх уповноважених представників, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи в січні 2016 року Національний Банк України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом за договором від 13.05.2014 № 12/09/5, укладеним між Національним банком України та ПАТ «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА», у розмірі 135 863 013,70 грн. як до поручителя.

В ході судового розгляду за заявою Національного Банку України було забезпечено пред'явлений позов шляхом накладення арешту на майно, а саме, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року накладений арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 та/або відносно якого ОСОБА_3 є кінцевим бенефіціарним власником, зокрема, але не обмежуючись:

ТОВ «Прикарпатська кераміка», ТОВ «Прикарпатська фінансова корпорація», ТОВ «Станіславська торгова група», ПП «Сантес», Фермерське господарство «Укрлендфармінг», Приватна агрофірма «Долинська», Приватна агрофірма «Жуківська», Приватне агропідприємство «Галичина», Приватне агропромислове підприємство «Провесінь», ПАТ «Агро Ресурс», ПАТ «Райз-Максимко», Приватне сільськогосподарське підприємство «Чернишевське», Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Мелені», ПАТ "Компанія «Райз», ПАТ «Лебідь», ПАТ «Шкіряне підприємство «Світанок», Сільськогосподарське приватне підприємство «Дружба», Сільськогосподарське ТОВ «Раківщинське», Сільськогосподарське ТОВ «Агро-Лан», Сільськогосподарське ТОВ «Агрофірма «Вахнівка», Сільськогосподарське ТОВ «Дністер», Сільськогосподарське ТОВ «Козацька Мрія», Сільськогосподарське ТОВ ім. Енгельса, Сільськогосподарський виробничий кооператив «Чернацьке», Спільне підприємство «Айдар-Ан-М'ясо», ТОВ «Імені Б.Хмельницького», ТОВ «Хлібодар», ТОВ «Агрі-Альфа», ТОВ «Агро-Зоря», ТОВ «Агро-Прогрес-2», ТОВ «Агропромислова фірма «Левада», ТОВ «Агропромислова фірма «Світанок», ТОВ «Агрофірма «Глазівська», ТОВ «Бон-Ексім», ТОВ «Будівельний комплекс- 2006», ТОВ «Виробниче підприємство «Зелена Хвиля», ТОВ «Вінницям'ясо», ТОВ «Вороб'ївське-агро», ТОВ «Головеньківське Плюс», ТОВ «Захід Агро», ТОВ «Золотий Лан-Н», ТОВ «Зорема Вест», ТОВ «Зорі Прикарпаття», ТОВ «Імперово Фудз», ТОВ «Кремінь Агро», ТОВ «Кролевець Агростандарт», ТОВ «Кросстар ЛТД», ТОВ «Меноло Вест», ТОВ «Нива», ТОВ «Поділля Агрогруп», ТОВ «Продконтракт», ТОВ «Райз-Цукор», ТОВ «Райз-Захід», ТОВ «Райз-Південь», ТОВ «Райз-Прикарпаття», ТОВ «Розтоцьке», ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Нива», ТОВ «Союз-Агро-Пром», ТОВ «СП Ламія», ТОВ «Спецагропроект», ТОВ «Фаворит Плюс ЛТД», ТОВ «Червона Волока», ТОВ «Юрок Плюс», Дочірнє підприємство Птахогосподарство» Лозуватське» Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю «Авангардко Інвестментс Паблік Лімітед», Племінне птахівниче товариство з обмеженою відповідальністю «Птицекомплекс», Приватна науково-виробнича компанія «Інтербізнес», ПАТ «Волноваський комбінат хлібопродуктів», ПАТ «Птахогосподарство «Червоний прапор», ТОВ «Вінницям'ясо», ТОВ «Імперево Фудз», ТОВ «Слов'яни», ТОВ «Інвест-Сервіс», ТОВ «Спецагропроект», ТОВ «Зорема Вест»; Благодійна організація «Благодійний фонд інновацій та реформ в Україні»;

на акції товариств, що належать ОСОБА_3 та/або відносно яких ОСОБА_3 є кінцевим бенефіціарним власником: ПАТ «Агро Ресурс», ПАТ «Райз-Максимко», ПАТ «Компанія «Райз», ПАТ «Лебідь», ПАТ «Шкіряне підприємство «Світанок», ПАТ «Волноваський комбінат хлібопродуктів», ПАТ «Птахогосподарство «Червоний Прапор» (т.2, а.с.122-126).

18 травня 2016 року ОСОБА_3, ОСОБА_12 в інтересах ПрАТ «Райз-Максимко», Цуркан Калін в інтересах ПАТ «Компанія «Райз» звернулися до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що арештоване майно відповідачу не належить, а накладення арешту на майно товариств призведе до зупинення господарської діяльності та виробюни чого циклу, неможливості виплати заробітної прати працівникам цих підприємств, і, як наслідок в подальшому, ліквідацію суб'єктів господарювання.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення заяв всіх заявників, скасував заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали суду від 12 травня 2016 року, та зняв накладений арешт.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

За укладеним 13 травня 2014 року між Національним банком України та ОСОБА_3 договором поруки № 12/09/5/П, відповідач поручився усім належним йому майном і грошовими коштами на забезпечення виконання кредитним зобов'язань ПАТ «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА», за укладеним останнім кредитним договором.

Накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно вищевказаних підприємств, товариств і компаній, благодійної організації за вищевказаним переліком, як того просив позивач, не можна визнати обґрунтованим, оскільки суду не було надано доказів належності відповідачу цього рухомого і нерухомого майна.

Вищевказані юридичні особи не є відповідачами у справі, а до суду не надано доказів співмірності вартості рухомого та нерухомого майна арештованих підприємств, товариств та організацій заявленим позовним вимогам.

Вжиття таких заходів перешкоджатиме господарській діяльності вищевказаних юридичних осіб, про що було зазначено в поданих заявах про скасування заходів забезпечення позову.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, Національним Банком України у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано обтяження всього рухомого майна ОСОБА_3, що підтверджується витягом №49323580. Тобто, на момент постановлення ухвали про вжиття заходів забезпечення позову рухоме майно, що належить ОСОБА_3, вже було обтяжене на користь позивача.

Національний Банк України просить стягнути із ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 135 863 013,70 грн., тоді як матеріалами справи підтверджується, що виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором від 13 травня 2014 року №12/09/5 забезпечене договорами застави на суму 4 060 052 268, 00 грн., що підтверджує реальну можливість позивача одержати виконання зобов'язання за кредитним договором.

Як вбачається із наданих ПрАТ «Райз-Максимко» та ПАТ «Компанія «Райз» витягів з ЄДР щодо ОСОБА_3, останній не володіє корпоративними правами юридичних осіб, арешт на які було судом накладено (згідно переліку) та не є їх учасником.

Відповідно до п.20 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»( далі по тексту - Закон), на застосування якого посилався Національний банк України в поданій апеляційній скарзі, кінцевий бенефіціарний власник (контролер) - фізична особа, яка незалежно від формального володіння має можливість здійснювати вирішальний вплив на управління або господарську діяльність юридичної особи безпосередньо або через інших осіб, що здійснюється, зокрема, шляхом реалізації права володіння або користування всіма активами чи їх значною часткою, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування, а також вчинення правочинів, які надають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов'язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління, або яка має можливість здійснювати вплив шляхом прямого або опосередкованого (через іншу фізичну чи юридичну особу) володіння однією особою самостійно або спільно з пов'язаними фізичними та/або юридичними особами часткою в юридичній особі у розмірі 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі.

При цьому кінцевим бенефіціарним власником (контролером) не може бути особа, яка має формальне право на 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого права.

Тобто, виходячи з аналізу даної норми права, кінцевим бенефіціарним власником (контролером) може бути фізична особа, яка не володіє частково у розмірі 25 чи більше відсотків статутного капіталу компанії, але яка має можливість здійснювати вирішальний вплив на управління або господарську діяльність компанії у спосіб, визначений зазначеною нормою Закону.

Відповідно до положень п.35 ч.1 ст.1 Закону кінцевий бенефіціарний власник (контролер) у юридичної особи може бути відсутній.

З урахуванням викладеного колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що зазначення ОСОБА_3 кінцевим бенефіціарним власником (контролером) вищезазначених юридичних осіб підтверджує те, що він є власником рухомого та нерухомого майна цих підприємств.

З огляду на предмет позову, обсяг доказів, наданих позивачем на підтвердження заявлених вимог, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відхиляються колегією суддів.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права та підстав для скасування оскаржуваної ухвали. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 в інтересах Національного Банку України підлягає відхиленню.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що Національний банк України не позбавлений права в подальшому, в ході судового розгляду, порушувати питання про накладення арешту на майно відповідача із зазначенням обставин та доказів, як належності такого майна відповідачу, так і обґрунтування необхідності вжиття такого забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах Національного Банку України відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

В.М. Ратнікова