ухвала

іменем україни

25 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_8 на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 01 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 21 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 14 травня 2014 року приблизно о 18 год. 35 хв. на ділянці автомобільної дороги Мукачево-Рогатин, біля с. Залужжя, Мукачівського району відповідач ОСОБА_5, керуючи вантажним мікроавтобусом «Мерседес-Бенц» з державним номерним знаком НОМЕР_1, білого кольору, 2000 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_7, здійснюючи обгін, не переконався в тому, що смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів та вчинив боковий наїзд на автомобіль марки «ШкодаОктавія Тур» з державним номерним знаком НОМЕР_2, яким він керував, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень, відновити який після вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 відмовився.

Відповідно до висновку від 16 червня 2014 року № 091/06/14 спеціаліста експертного товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, спричиненому йому, як власнику транспортного засобу, встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Шкода Октавія Тур» з державним номерним знаком НОМЕР_2, з урахуванням фізичного зносу складових, що підлягають заміні, станом на 14 травня 2014 року становить 100 459,34 грн.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення доведена в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення і підтверджується постановою Іршавського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2015 року.

Позивач зазначає, що з вини відповідача розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбувся майже через рік після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що позбавило позивача можливості провести відновлювальні роботи пошкодженого транспортного засобу за цінами, які діяли станом на 14 травня 2014 року, в зв'язку з чим на запит позивача експертом була проведена калькуляція цін відновлювальних робіт та цін на запчастини станом на 03 березня 2015 року (на момент звернення до суду), згідно з якими вартість спричиненого позивачу матеріального збитку становить 194 166,66 грн.

На момент дорожньо-транспортної пригоди між власником автомобіля «Мерседес Бенц» ОСОБА_7 та Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «Страхова група «ТАС») був чинний договір (поліс) № АС/3265734 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів від 23 вересня 2013 року, яким була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7, як власника наземного транспортного засобу марки «Мерседес Бенц» з державним номерним знаком НОМЕР_1 від страхових ризиків при завданні шкоди третім особам, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з вищевказаним полісом страховик ПрАТ «Страхова група «ТАС» взяла на себе обов'язок з відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну третіх осіб в період дії строку договору з 24 вересня 2013 року по 23 вересня 2014 року включно та страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 50 000 грн, з яких 950 грн визначено суму франшизи, позивачу страховою компанією було виплачено 49 050 грн, а тому позивач просив стягнути з відповідача різницю, яка складає 145 611 грн 66 коп.

Крім цього, просив позивач стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 1 712 грн 72 коп., витрати по оплаті автотоварознавчого дослідження автомобіля в розмірі 1 300 грн, а також відшкодувати завдану моральну шкоду в розмірі 6 000 грн.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 01 вересня 2015 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 145 611 грн 66 коп. матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 1 000 грн моральної шкоди, 1 300 грн за складання звітів про оцінку вартості майнової шкоди та 1 712 грн 72 коп. сплаченого судового збору.

У стягненні моральної шкоди в сумі 5 000 грн відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

У позові ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, АТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 21 січня 2016 року рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 01 вересня 2015 року змінено та викладено в наступній редакції.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 111 377 грн 66 коп. заподіяної матеріальної шкоди, заподіяної ушкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_8 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Як установлено судами попередніх інстанцій, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_5, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 20 червня 2014 року, прийнятої за результатами досудового розслідування матеріалів, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001395 від 15 травня 2014 року та постановою Іршавського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2015 року.

На момент дорожньо-транспортної пригоди між власником автомобіля «Мерседес Бенц» ОСОБА_7 та ПрАТ «Страхова група «ТАС» був чинний договір (поліс) АС № 13265734 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів від 23 вересня 2013 року, яким була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7, як власника наземного транспортного засобу від страхових ризиків при завданні шкоди третім особам, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно з яким ПрАТ «Страхова група «ТАС» взяла на себе обов'язок з відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну третіх осіб в період дії строку договору з 24 вересня 2013 року по 23 вересня 2014 року включно та страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 50 000 грн.

Пунктом 5 вищевказаного договору страхування сторонами було визначено суму франшизи в розмірі 950 грн.

ПрАТ «Страхова група «ТАС» здійснило позивачу виплату страхового відшкодування у розмірі 49 050 грн.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, врахувавши п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», виходив з того, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_5, а тому обґрунтовано дійшов висновку про стягнення з нього суми завданих матеріальних збитків.

Встановивши, що пошкоджений автомобіль позивача був реалізований через торгівельну організацію іншій особі за 34 234 грн, що стверджується відповідно на запит суду МВС України регіонального сервісного центру у Львівській області територіальний сервісний центр № 4641 від 04 грудня 2015 року, апеляційний суд дійшов висновку, що на дану суму слід зменшити суму завданих матеріальних збитків 145 611 грн 66 коп., а тому обґрунтовано змінив рішення суду першої інстанції та стягнув з відповідача 111 377 грн 66 коп.

Стягуючи суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000 грн, суди попередніх інстанцій, керуючись ст. ст. 23, 1167, 1187 ЦК України, виходили з того, що неправомірними діями ОСОБА_5 була завдана моральна шкода.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ПрАТ «Страхова група «ТАС», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з їх недоведеності.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про те, що він перебував в трудових відносинах з приватним підприємцем ОСОБА_6 є необґрунтованими та не підтверджуються належними доказами.

Суди попередніх інстанції вірно зазначили, що накладні ВМД, датовані 18 квітня 2014 року та 08 травня 2014 року, не є підтвердженням факту допуску до виконання трудових обов'язків.

Крім того, згідно з відповіддю Іршавського районного центру зайнятості ОСОБА_5 не мав зареєстрованого трудового договору.

Посилання особи, яка подала касаційну скаргу, на те, що оцінка транспортного засобу та визначення його ринкової вартості проведена станом на дату складання звіту - 03 березня 2015 року є безпідставними.

Оцінка транспортного засобу відбулась 16 червня 2014 року, що підтверджується висновком спеціаліста експертного товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку № 091/06/14.

Разом з тим, оскільки розгляд матеріалу про адміністративне правопорушення відбувся майже через рік після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що позбавило позивача можливості довести відновлювальні роботи пошкодженого транспортного засобу за цінами, які діяли станом на 14 травня 2014 року, в зв'язку з чим проведена калькуляція цін відновлювальних робіт та цін на запчастини станом на 03 березня 2015 року, тобто на момент звернення до суду.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 01 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 21 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко І.М. Завгородня О.М. Ситнік