АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4608/2016 Доповідач - Музичко С.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді: Музичко С.Г.,

суддів: Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.

при секретарі: Матвійчуку І.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Приватне акціонерне товариство «НФСК «Добробут» Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, яка сталась 02.10.2012 р. на вулиці Артема у м. Києві з вини ОСОБА_4, який керуючи автомобілем НОМЕР_1 порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, належний на праві власності ОСОБА_2,

Просив стягнути з відповідача 34110 грн. на його користь відшкодування, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася через неправомірні дії ОСОБА_3

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ПАТ «НФСК «Добробут» Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_3 на корись ОСОБА_2 завдану шкоду в розмірі 34110,8 грн.

Посилаючись, на правову позицію Верховного Суду України у справі 6-2808цс15, де зазначено, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність, заподіювача шкоди застрахована.

А тому, що рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року є незаконним, необґрунтованим, таким, що постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, враховуючи, що потерпілий має право обрати спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимог до особи, що завдала шкоду.

В судовому засіданні позивач просив задовольнити його апеляційну скаргу в повному обсязі.

Представник відповідача просив апеляційну скаргу відхилити рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 22 зазначеного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третіх осіб.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовує особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним правом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом першої інстанції встановлено 02.10.2012 року в м. Києві по вул. Артема сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля НОМЕР_4, який належить позивачу.

Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 9082844, ОСОБА_3 порушив п.п. 13,13 ПДР, що призвело до ДТП.

Постановою Шевченківськог районного суду м. Києва від 16.11.2012 року ОСОБА_3 звільнено від адміністративної відповідальності за ст..124 КУпАП в зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження в справі закрито.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, була застрахована в ПАТ «НФСК «Добробут».

В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно висновку експерта, проведення відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 становить 34 110,8 грн.(.а.с13)

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

В даному випадку, шкода була спричинена позивачу внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, а тому, відповідно до положень ст.. 1188 ЦК України, шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто винною особою.

Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 20.01.2016 року у справі 6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ст.. 61 ЦПК України, вина відповідача у ДТП встановлена постановою в адміністративній справі від 16.11.2012 року. Дана постанова учасниками ДТП не оскаржувалась, на час розгляду цивільної справи набрала законної сили.

Таким чином, шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_3, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем НОМЕР_3, що належить йому на праві власності, повинна відшкодовуватись останнім.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову, щодо стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування в розмірі 34 110 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь позивача судові витрати 341,10 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 309, 313-315 ЦПК України, колегія

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Приватне акціонерне товариство «НФСК «Добробут» Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодуванні шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 34 110,00 гривень

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 341,10 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: