Справа № 453/1311/15 Головуючий у 1 інстанції: Брона А.Л.
Провадження № 22-ц/783/1482/16 Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючого -судді: Гірник Т.А.
суддів Бакуса В.Я. ,Левика Я.А.
секретар - Симець В.І.
з участю позивача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 21 грудня 2015 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -
ВСТАНОВИЛА:
У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з указаним позовом до відповідача та просив про стягнення суми боргу за договором безпроцентної позики від 01.04.2013 року в сумі 20 000 дол. США, пені в сумі 110 400 дол. США та 3% річних в сумі 907, 34 дол. США.
Оскаржуваною ухвалою провадження у справі зупинено з підстав, передбачених п.З ч.І ст. 201 ЦПК України, перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утвореннях відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, до повернення відповідача.
Ухвалу оскаржив представник позивача. Посилаючись на її незаконність, постановления з порушенням вимог процесуального права, просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Мотивує тим, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, у разі перебування позивача або відповідача у складі Збройних Сил України, або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Однак станом на сьогодні Указ Президента України про запровадження військового стану в Україні або окремих її місцевостях відсутній. Відтак відсутні правові підстави для зупинення провадження у справі. Подібного висновку дійшов Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 17 червня 2015 року у справі №6-236Ісв 15.
При розгляді справи апелянт та його довіритель доводи апеляційної скарги підтримали.
Інші учасники в судове засідання не з`явились, належно повідомлені про час та місце розгляду справи, причини свої неявки суду не повідомили. З врахуванням вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим продовжувати розгляд справи у їх відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Матеріалами справи встановлено, що у жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 та просив про стягнення суми боргу за договором безпроцентної позики від 01.04.2013 року в сумі 20 000 дол. США, пені в сумі 110 400 дол. США та 3% річних в сумі 907, 34 дол. США.
Зупиняючи провадження у справі з підстав, передбачених п.З ч.І ст. 201 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що із наданих відповідачем доказів наявні правові підстави для зупинення провадження у справі до повернення останнього із Збройних Сих України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на військовий стан.
З обґрунтованістю висновків суду колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
У пункті 33 абз.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції роз`яснено, що суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду, з підстав, передбачених відповідно статтями 201,202, 205, 207 ЦПК України перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до п.З ч.І ст. 201 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, у разі перебування позивача або відповідача у складі Збройних Сил України, або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальної цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відведення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав ї свобод людини і громадянина та прав та законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень, (ст. 1 ЗУ «Про правовий режим воєнного сталу»).
Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про загальний війковий обов`язок і військову службу» від 18 червня 1999 року рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях приймається Президентом України у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Аналогічна норма закріплена у ст. 5 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану».
Визначення мобілізації викладено у ст. 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Згідно ст. 1 України Президента України «Про часткову мобілізацію» від 06.05.2014 року у зв`язку з різким ускладненням внутрішньополітичної обстановки у південних і східних регіонах держави внаслідок дальшого втручання Російської Федерації у внутрішні справи України, зростанням соціальної напруги в державні на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно з п.1, 17, 20 частини 1 ст. 106, ст. 112 Конституції України постановлено оголосити та провести часткову мобілізацію.
Відповідно до довідок №1429 від 29.09.2015 року, №1927 від 15 грудня 2015 року, №1929 від 15 грудня 2015 року, виданих Військовою частиною польової пошти НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_3 дійсно з 24 вересня 2015 року по 28 листопада 2015 року, з 11 грудня 2015 року і на час видачі довідки від 15.12.2015 року безпосередньо бере участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України в районі проведення антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.
За даними довідки від 15.12.2015 року № 1929 Командира в/ч НОМЕР_1 до особового складу якої входить відповідач за даними цієї ж довідки - знаходиться у повній бойовій готовності і переведена на штат військового часу /а.с. 56/. Враховуючи такі дані, відповідач у справі не має об`єктивної можливості взяти участь у розгляді справи, чого бажає, по причині обставин визначених у п.3 ч.І ст. 201 ЦПК України.
За таких обставин у суду були правові підстави для вирішення питання про зупинення провадження у справі незалежно від відсутності на даний час відповідного Указу Президента України щодо введення військового стану на території України чи в окремих її областях.
З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі.
Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, п. 4 ч.1 ст. 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.
Ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 21 грудня 2015 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання нею законної сили.
Головуючий
Судді