АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року

17 травня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційними скаргами військового прокурора Дніпропетровського гарнізону та квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2016 року по цивільній справі за позовом військового прокурора Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська до ОСОБА_2 про виселення, зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И Л А:

Військовий прокурор Дніпропетровського гарнізону та КЕВ м. Дніпропетровська звернулись з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2016 року та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (а.с.146-150).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог військового прокурора Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі КЕВ м. Дніпропетровська до ОСОБА_2 про виселення, зняття з реєстраційного обліку (а.с.141-143).

Як на підстави апеляційних скарг, військовий прокурор Дніпропетровського гарнізону та КЕВ м. Дніпропетровська посилаються на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи (а.с.146-150).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Частиною 4 ст. 9 ЖК Української РСР передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі ордеру №972 від 17.09.2014 року, виданого КЕВ м. Дніпропетровська, ОСОБА_2 вселився в кімнату №518 гуртожитку, розташованому за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Погребняка, 21 (а.с.7).

З листа КЕВ м. Дніпропетровська №3338 від 05.09.2015 року, адресованого заступнику військового прокурора Дніпропетровського гарнізону, вбачається, що документів на підтвердження статусу службового житла по кімнатам гуртожитку, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Погребняка, 21, не має (а.с.8).

Звертаючись з позовом про виселення та зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2, позивач посилався на вимоги ст. 71 ЖК України.

За змістом статті 71 ЖК за особою зберігається жиле приміщення у разі його відсутності протягом шести місяців.

В суді ОСОБА_2 пояснив, що виїжджав з міста на нетривалий час по службовій необхідності і умов роботи, постійно мешкає у гуртожитку в спірній кімнаті, там є його речі, меблі.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення посилався на те, що позивач не довів у суді відсутність відповідача більше шести місяців у спірному помешканні без поважних причин і що відповідно до вимог ст. 125 ЖК Української РСР, без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено, зокрема, сім'ї військовослужбовців.

Крім того, спірний гуртожиток призначений для тимчасового проживання осіб, тому щодо відповідача, як мешканця цього гуртожитку правила статей 71,72 ЖК УРСР не поширюються, оскільки можливість визнання мешканців таких гуртожитків не передбачена ні у ЖК УРСР, ні у Примірному положенні про гуртожитки.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст.ст. 71,72,127,128,129 ЖК Української РСР, ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", п.п.5.1,5.12 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністерства оборони України №737 від 30.11.2011 року, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Посилання військового прокурора Дніпропетровського гарнізону та КЕВ м. Дніпропетровська в апеляційних скаргах на ст. 132 ЖК України, не можуть бути прийняти до уваги, оскільки позовні вимоги про виселення та зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2, заявлені на підставі ст. 71 ЖК України.

Доводи військового прокурора Дніпропетровського гарнізону та КЕВ м. Дніпропетровська в апеляційних скаргах є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційних скаргах інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.

Таким чином, доводи апеляційних скарг є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справ.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги військового прокурора Дніпропетровського гарнізону та квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: