провадження № 2/243/3690/2016
справа № 243/7314/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року

Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Ільяшевич О.В.,

при секретареві Хміль О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського,2, м. Словянськ, Донецької області) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Содовий завод» про стягнення індексації заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь індексацію заробітної плати. В обґрунтування позову зазначила, що у період з 20 січня 1995 року по 09 серпня 1999 року вона працювала у ВАТ «Содовий завод». З 1997 року відповідач ВАТ «Содовий завод» стало нерегулярно виплачувати працівникам заробітну плату. При звільненні позивача з підприємства, відповідач зобовязаний був провести з ним повний розрахунок, однак цього не зробив, мотивуючи це скрутним фінансовим становищем. Заборгованість по заробітній платі підприємства перед позивачкою становила 1 658 грн. 47 коп., яку за рішеннями Словянського міського суду Донецької області від 04 листопада 1997 року та Словянського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2001 року було стягнуто з ВАТ «Содовий завод» на користь позивачки. Виконавчі листи за рішенням суду були своєчасно надані у відділ державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції та взято на виконання. В травні 2016 року відповідач ВАТ «Содовий завод» виплатив позивачці заборгованість по заробітній платі у повному обсязі в сумі 1 658 грн. 47 коп., а індексація заробітної плати у звязку із невиконанням рішення суду виплачена не була. Посилаючись на положення статті 33 Закону України «Про оплату праці» та ст.1, ч.1 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року, просила стягнути на її користь індексацію заробітної плати за період з 01грудня 1997 року по 01 травня 2016 року, що становить 10 890 грн. 35 коп.

Слід зазначити, що при вирішенні питання про відкриття провадження у даній справі, судом не було порушено правил визначення юрисдикції щодо вирішення вказаної цивільної справи.

Так, правова позиція викладена в ухвалі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року зазначає, що справи про банкрутство боржника, порушені господарськими судами до 19 січня 2013 року не впливають на визначення юрисдикції справ про стягнення з боржника зарплати і їх слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Аналогічну думку містить інформаційний лист судової палати у цивільних справах ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, про визначення юрисдикції спору про стягнення заробітної плати у разі банкрутства боржника від 07 травня 2013 року №709/0/4-13, у якому зазначено, що справи про банкрутство боржника порушені господарськими судами до 19 січня 2013 року, не впливають на визначення юрисдикції справ про стягнення з боржника зарплати і їх слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Позивачка ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, на задоволенні позову наполягала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача ВАТ «Содовий завод», будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розгляд справи проводити без участі представника ВАТ «Содовий завод», позовні вимоги не визнав. У своїй заяві, зокрема, зазначив, що відносно підприємства відкрито процедуру банкрутства, внаслідок чого, ВАТ «Содовий завод» не має можливості визнати позовні вимоги окрім суми основної заборгованості із заробітної плати, яка на момент відкриття ліквідаційної процедури була нарахована за даними бухгалтерського обліку. Ліквідатор не може збільшити реєстр кредиторів, котрий з часу затвердження господарським судом є незмінним.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких встановлених у судовому засіданні обставин та відповідних їм норм чинного законодавства.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 20 січня 1995 року по 09 серпня 1999 року працювала у ВАТ «Содовий завод».

За рішеннями Словянського міського суду Донецької області від 04 листопада 1997 року (а.с. 4) та Словянського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2001 року (а.с.5) з ВАТ «Содовий завод» на користь позивачки було стягнуто заборгованість із заробітної плати на загальну суму 1 658 грн. 47 коп.

Як встановлено у судовому засіданні і не оспорюється сторонами, заборгованість по заробітній платі у сумі 1 658 грн. 47 коп. була виплачена позивачці ВАТ «Содовий завод» в травні 2016 року.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю (ст. 43 Конституції України) захищається законом.

Відповідно ч.3 ст. 94 КЗпП України, питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із ч.6 ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно ст. 33 Закону України «Про оплату праці» у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-18/2013 від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013, визнано, що в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

З огляду на викладені норми чинного законодавства, рішення Конституційного суду України, доводи відповідача щодо того, що ним не виплачена індексація заробітної плати у звязку із відкриттям справи про банкрутство є неприйнятними та такими, що не ґрунтуються на законі.

За приписами п. 22. Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24 грудня 1999 року у справах, пов'язаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати або компенсацію працівникам втрати її частини у зв'язку із затримкою її виплати, суди мають враховувати, що: індексація заробітної плати провадиться згідно зі ст. 33 Закону (108/95-ВР) в період між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати і здійснюється відповідно до Закону "Про індексацію грошових доходів населення" (1282-12) і тих положень Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 1998 р. N 663 (663-98-п) (з внесеними змінами та доповненнями), котрі йому відповідають, підприємством, установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який перевищив 105 відсотків (величину порога індексації).

За наявності зазначених умов у тому ж порядку індексації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення. Наприклад, коли воно мало бути виконано до січня 1998 р., то він і є місяцем, з якого обчислюється (береться за 100 відсотків) величина порога індексації. Спір із цього приводу розглядається судом за заявою стягувача в позовному провадженні.

Як встановлено у судовому засіданні і не оспорюється сторонами, заборгованість по заробітній платі у сумі 1 658 грн. 47 коп. була виплачена позивачці ВАТ «Содовий завод» у травні 2016 року.

Суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач у судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.

Згідно із представленим позивачкою розрахунком індексації, сума індексації за період з 01 грудня 1997 року по 01 травня 2016 року складає 10 890 грн. 35 коп., виходячи із такого розрахунку.

Приріст індексу споживчих цін за період з 01 грудня 1997 року по 01 травня 2016 року (згідно меж заявлених та підтриманих позовних вимог) складає 883,14 %, тому розмір індексації за цей період складає 7 527 грн. 71 коп.:(852 грн. 38 коп. заборгованість по заробітній платі Х 883,14 % /100% = 7 527 грн. 71 коп.).

Приріст індексу споживчих цін за період з 01 лютого 2001 року по 01 травня 2016 року (згідно меж заявлених та підтриманих позовних вимог) складає 428,32 %, тому розмір індексації за цей період складає 3 452 грн. 64 коп.:(806 грн. 09 коп. заборгованість по заробітній платі Х 428,32 % /100% = 3 452 грн. 64 коп.).

А разом, сума індексації за період з 01 грудня 1997 року по 01 травня 2016 року складає 10 890 грн. 35 коп.

Судом перевірений наданий позивачкою розрахунок індексації заробітної плати.

Таким чином, враховуючи положення ст.ст.10, 60 ЦПК України, враховуючи, що рішення суду стосовно виплати заробітної плати позивачеві було виконано несвоєчасно, суд приходить до висновку, що присуджена сума заробітної плати підлягає індексації, а позов задоволенню, та загальна сума індексації заробітної плати, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 становить 10 890 грн. 35 коп.

Крім того, відповідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно розяснень п. 36 Постанови Пленуму ВССУ України № 10 від 17.10.2014 року, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

У звязку із викладеним, враховуючи, що позов задоволений повністю, суд приходить до висновку, що з відповідача у дохід держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 95, 2371 КЗпП України, ст.ст.2, 33 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», ст.23 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57, 60, 61, 79, 88, 89, 208, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Содовий завод» про стягнення індексації заробітної плати задовольнити.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства Содовий завод, місцезнаходження: вул. Світлодарська (Чубаря), буд. 91, м. Словянськ, Донецької області, р/р №263103, у АК ПІБ м. Словянська, МФО 334561, , на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання: Донецька область, Словянськ, АДРЕСА_1, індексацію заробітної плати за період невиконання рішення Словянського міського суду Донецької області від 04 листопада 1997 року, починаючи з 01 грудня 1997 року по 01 травня 2016 року у сумі 7 527 (сім тисяч пятсот двадцять сім) грн. 71 коп., за період невиконання рішення Словянського міського суду Донецької області від 25 січня 2001 року, починаючи з 01 лютого 2001 року по 01 травня 2016 року у сумі 3 452 (три тисячі чотириста пятдесят дві) грн. 64 коп., а всього у сумі 10 890 (десять тисяч вісімсот девяносто) грн. 35 коп.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства Содовий завод, місцезнаходження: вул. Світлодарська (Чубаря), буд. 91, м. Словянськ, Донецької області, р/р №263103, у АК ПІБ м. Словянська, МФО 334561, , судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. в дохід держави.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 30 вересня 2016 року.

Головуючий суддя: О.В.Ільяшевич