Номер провадження: 22-ц/785/6561/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Колеснікова Г.Я.,

суддів Ващенко Л.Г., Плавич Н.Д.,

за участю секретаря Сібової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про зняття арешту, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 червня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ«Ощадбанк», банк) звернулося до суду з позовом про зняття арешту.

Зазначало, що 24 жовтня 2007 року відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ«Ощадбанк», уклало договори відновлювальних кредитних ліній №145 та №147, за умовами яких надало ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно кредитні кошти у розмірі 168 000 грн. та 419 000 грн. з терміном повернення 24 жовтня 2017 року.

З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаними кредитними договорами між банком та ОСОБА_2 у той же день були укладені два іпотечні договори, за умовами яких останній передав в іпотеку: за договором №145 квартиру №11в буд. №11 по вул.Перемоги в м. Білгород-Дністровський Одеської області, а за договором №147 житловий будинок № 45 по вул. Кутузова в м. Білгород-Дністровський Одеської області.

У звязку з невиконанням боржниками зобовязань за кредитними договорами банк звернувся до суду з позовами про дострокове стягнення заборгованості.

Рішеннями Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від суду від:

-10 лютого 2011 року з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 стягнуто солідарно на користь банка суму кредитної заборгованості у розмірі 527 504 грн.59 коп.;

-14 вересня 2011 року з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стягнуто солідарно на користь банка суму кредитної заборгованості у розмірі 205 119 грн. 79 коп.

Видано виконавчі листи на примусове виконання рішень суду.

Під час проведення виконавчою службою дій з примусової реалізації заставленого майна банку стало відомо, що постановою слідчого СУ ДПС Одеській області від 25 травня 2012 року накладено арешт на все майно ОСОБА_2

Посилаючись на те, що іпотекодержатель має найвищий пріоритет на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно інших осіб, банк просив задовольнити його позов (а.с.1-2).

Відповідач ОСОБА_5 управління ДФС в Одеській області позов не визнало, надавши письмові заперечення (а.с.48-54).

Відповідач ОСОБА_2 свого ставлення до позову не висловив.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено (а.с.61).

В апеляційній скарзі ПАТ «Ощадбанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову (а.с. 64-66).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06 вересня 2016 року до участі у справі в якості правонаступника державної податкової адміністрації в Одеській областізалучено ОСОБА_5 управління Державної фіскальної служби в Одеській області (а.с.93-94).

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

За правилами ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2007 року відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Ощадбанк», уклало договори відновлювальних кредитних ліній №145 та №147, за умовами яких надало ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно кредитні кошти у розмірі 168 000 грн. та 419 000 грн. з терміном повернення 24 жовтня 2017 року (а.с.4-7, 8-10).

З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаними кредитними договорами між банком та ОСОБА_2, 24 жовтня 2007 року були укладені два іпотечні договори, за умовами яких останній передав в іпотеку: за договором №145 квартиру №11в буд. №11 по вул.Перемоги в м. Білгород-Дністровський Одеської області, а за договором №147 житловий будинок № 45 по вул. Кутузова в м. Білгород-Дністровський Одеської області, які належать йому на праві власності (а.с.11-14, 15-18).

У звязку з невиконанням боржниками зобовязань за кредитними договорами банк звернувся до суду з позовами про дострокове стягнення заборгованості.

Рішеннями Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від суду від:

-10 лютого 2011 року з з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 стягнуто солідарно на користь банка суму кредитної заборгованості у розмірі 527 504 грн.59 коп.;

-14 вересня 2011 року з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стягнуто солідарно на користь банка суму кредитної заборгованості у розмірі 205 119 грн. 79 коп.(а.с.19-21,22-24).

Видано виконавчі листи на примусове виконання рішень суду.

Під час проведення виконавчою службою дій з примусової реалізації заставленого майна банку стало відомо, що постановою слідчого СУ ДПС Одеській області від 25 травня 2012 року в рамках кримінальної справи № 63, порушеної відносно директора ТОВ « ОСОБА_6 Транс» ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.212 КК України, накладено арешт на все належне останньому майно.

На даний час вказана кримінальна справа, у якій заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави 1 772 279 грн., знаходиться на розгляді Приморського районного суду м.Одеси.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, зокрема, виходив з того, що банк не є власником чи володільцем спірного майна.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Порядок передачі майна у заставу та звернення стягнення на це майно визначений ст.ст. 572-597 ЦК України , Законом України «Про іпотеку» , Законом України «Про заставу» , Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Застава, як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямована на те, щоб гарантувати кредитору-заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» судам роз'яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Як зазначалось вище, іпотечне майно належить на праві власності відповідачу (боржнику) ОСОБА_2

Банк не є власником чи володільцем арештованого нерухомого майна на підставі іпотечних договорів та рішень Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 лютого та 14 вересня 2011 року. Звернення стягнення на іпотечне майно за рішеннями суду не відбулося, а банк лише отримав право на стягнення з ОСОБА_2 заборгованності за кредитними договорами.

Права банка як іпотекодержателя при наявності інших обтяжень спірного майна задовольняються не шляхом звільнення майна з-під арешту, а пріоритетом задоволення його вимог.

За таких обставин апеляційна скарга ПАТ «Ощадбанк» підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7