Провадження №2/748/337/16
Єдиний унікальний № 748/725/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2016 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді: Хоменко Л.В.

при секретарі: Грибановській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Територіальної громади в особі Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_4 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до Територіальної громади в особі Анисівської сільської ради Чернігівського району, у якому прость визнати за кожним право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: с. Анисів Чернігівського району, вул. Механізаторів, 14, як за членами колишнього колгоспного двору. Вимоги мотивовані тим, що 10 жовтня 1990 року ОСОБА_2, як голові колгоспного двору, було видане свідоцтва про право власності на житловий будинок в с. Анисів, Чернігівського району по вул. Механізаторів, 14. Оскільки в свідоцтві про права власності на будинок вказано лише голову колгоспного двору, в той час як на момент видачі свідоцтва за цією адресою були зареєстровані та проживали інші члени колгоспного двору, які мали рівне право на майно колгоспного двору, а отже і на житловий будинок з господарськими спорудами, позивачі не можуть розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд, тому щоб захистити своє право у них виникла необхідність звернутися до суду з позовом за захистом своїх прав.

Позивачі ОСОБА_4 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач Територіальна громада в особі Анисівської сільської ради Чернігівського району в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно наданої копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 10 жовтня 1990 року ОСОБА_2 як голові колгоспногодвору належить житловий будинок з господарськими спорудами в с. Анисів по вул. Механізаторів № 14, Чернігівського району Чернігівської області (а.с.3).

З довідки Анисівської сільської ради Чернігівського району від 15 лютого 2016 року за № 194 вбачається, що станом на 01 липня 1990 року та на 15 квітня 1991 року у житловому будинку за адресою: с. Анисів Чернігівського району по вул. Механізаторів № 14 були зареєстровані та проживали ОСОБА_2 власник домоволодіння, ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_1 син, ОСОБА_4 - син (а.с.6).

Тобто станом на 01 липня 1990 року та 15 квітня 1991 року господарство відносилося до суспільної групи колгоспний двір, де ОСОБА_2 був головою господарства, а ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4 - його членами.

Колгоспний двір за Цивільним кодексом Української РСР (1963 року) визначався, як сімейно - трудове об'єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України '' Про власність ''.

Відповідно до нормативно - правових актів, які були чинними на час існування колгоспного двору, зокрема '' Технічних вказівок по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах'', такі книжки були основними документами по визначенню суспільної групи господарства. Суспільна група господарства встановлювалась в залежності від роду занять голови господарства ( сім'ї).

Закон "Про власність", прийнятий Верховною Радою УРСР 07.02.1991 р., набрав чинності 15 квітня 1991 р. Виходячи з положень ст. 15 Закону "Про власність" та роз'яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", майном колгоспного двору є майно, яке придбане до 15 квітня 1991 р., і право на нього в рівних частках мають всі члени двору, які на вказану дату не втратили такого права.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказано, що положення ст.ст. 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, що виникли після введення в дію цього закону. До правовідносин, які виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, а отже спори щодо майна колишнього колгоспного двору мають вирішуватись за нормами, які регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку у його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Крім того, із набранням чинності 01 січня 2004 року Цивільного кодексу України, опублікованого в установленому законом порядку, тобто загальнодоступному для громадян, будь - яка фізична чи юридична особа може вважати себе власником об'єкта нерухомого майна, якщо її право власності на належну їй нерухомість зареєстровано в органах держаної реєстрації.

Згідно з положенням частини 391 ЦПК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позивачі на даний час не можуть користуватися належною їм часткою житлового будинку, тобто іншим шляхом вони позбавлені можливості захистити порушене право.

За таких обставин суд вважає за можливе визнати за кожним з позивачів право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Анисів, Чернігівського району, вул. Механізаторів, 4.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 14, 60, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 328, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Анисів, Чернігівського район Чернігівської області, вул. Механізаторів, 4, як за колишнім членом колгоспного двору, загальна вартість домоволодіння складає 291 390 грн.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Анисів, Чернігівського району Чернігівської області, вул. Механізаторів, 4, як за колишнім членом колгоспного двору, загальна вартість домоволодіння складає 291 390 грн.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Анисів, Чернігівського району Чернігівської області, вул. Механізаторів, 4, як за колишнім членом колгоспного двору, загальна вартість домоволодіння складає 291 390 грн.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Анисів, Чернігівського району Чернігівської області, вул. Механізаторів, 4, як за колишнім членом колгоспного двору, загальна вартість домоволодіння складає 291 390 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_5