ухвала

іменем україни

28 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Іваненко Ю.Г., Висоцької В.С., Умнової О.В., Гримич М.К., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та його скасування, за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 20 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 16 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду із указаним позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що 29 квітня 2006 року між ОСОБА_6 та Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ЗАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») було укладено кредитний договір № DNH4KP23240023, згідно з яким банк надав ОСОБА_6 кредит у розмірі 8 327,80 грн, на строк 12 місяців, а ОСОБА_6 зобов'язалась належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту та сплатити відсотки за користування ним, виконати інші зобов'язання, передбачені договором кредитування.

11 травня 2015 року позивачем було отримано постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 545365 нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 23 лютого 2015 року про стягнення з ОСОБА_6 коштів у сумі 186 866,32 грн.

У липні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зустрічною позовною заявою, посилаючись на те, що ОСОБА_6, отримавши грошові кошти за кредитним договором № DNH4KP23240023 в сумі 8 327,80 грн, не виконала своїх зобов'язань та не повернула банку відсотки за користування кредитом.

У зв'язку з чим ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_6 заборгованість за відсотками за період з 24 червня 2010 року по 24 червня 2015 року у розмірі 30 396,47 грн.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 20 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 16 листопада 2015 року, позов ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар ІриниМихайлівни від 23 лютого 2015 року, серія НАК № 545365, зареєстрований в реєстрі за № 620, про стягнення з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованості в сумі 185 166 грн 32 коп. таким, що не підлягає виконанню.

В задоволенні зустрічного позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 324 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи первісні позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що при вчиненні виконавчого напису банк не надав нотаріусу всі наявні та необхідні документи, які б підтверджували про наявність безспірної суми, а тому виконавчий напис, вчинений відповідно до суми, яка є спірною, не наведено доказів вручення ОСОБА_6 письмової вимоги про сплату заборгованості.

Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу, не пересвідчившись у належному письмовому повідомленні ОСОБА_6, а також у правильності наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості, передчасно та необґрунтовано видав 23 лютого 2015 року виконавчий напис серії HAK № 545365 про стягнення з ОСОБА_6 грошових коштів.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суди виходили з того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» було достовірно відомо, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання зі сплати кредитних коштів та відсотків, але представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом про стягнення з відповідача відсотків лише через 8 років після того, як дізнався про невиконання нею умов договору. Таким чином, перебіг п'ятирічного строку позовної давності почався саме з 27 квітня 2007 року та закінчився 27 квітня 2012 року.

Як установлено судами попередніх інстанцій, 29 квітня 2006 року між ОСОБА_6 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № DNH4KP23240023, згідно з яким банк надав ОСОБА_6 кредит у розмірі 8 327 грн 80 коп., на строк 12 місяців, а ОСОБА_6 зобов'язалася належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту та сплатити відсотки за користування ним, виконати інші зобов'язання, передбачені договором кредитування.

23 лютого 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було видано виконавчий напис про звернення стягнення на грошові кошти ОСОБА_6 в сумі 186 866 грн 32 коп., з метою задоволення вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_6 заборгованості за відсотками за кредитним договором.

Так, відповідно до п. 2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені:

- відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника;

- дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи;

- номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи;

- строк, за який має провадитися стягнення;

- інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень - іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Касаційна скарга не містить доводів на спростування вказаних висновків судів попередніх інстанцій, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судами не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 20 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 16 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Г. Іваненко
Судді: В.С. Висоцька М.К. Гримич О.В. Умнова І.М. Фаловська