Єдиний унікальний номер: 378/422/16-ц
Провадження № 2/378/159/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2016 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Гостромогильської сільської ради про визнання права на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посилаючись на те, відповідно до погосподарських книг Гостромогильської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки та довідки Гостромогильської сільської ради будинок АДРЕСА_1, 1959 року побудови, належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_4, а членом його дружина ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5. В силу частини 1 статті 563 ЦК УРСР спадщина після її смерті не відкрилася, оскільки залишився ще один член колгоспного двору.

09 липня 1988 року ОСОБА_4 одружився вдруге з ОСОБА_6.

Рішенням виконкому Ставищенської районної Ради №67 від 12.04.1990 року було затверджено списки власників житлових будинків по Гостромогильській сільській раді, згідно яких власником вищевказаного будинку (НОМЕР_1) значиться ОСОБА_4.

На час припинення вказаного колгоспного двору 15 квітня 1991 року його членами були: ОСОБА_6 та ОСОБА_4, який згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набув право власності на майно колгоспного двору. ОСОБА_6 своєю працею та коштами в створенні нерухомого майна двору участі не брала, проживала в дворі станом на 15 квітня 1991 року нетривалий час, тому не набула в силу частини 3 статті 123 ЦК УРСР прав на частину вказаного житлового будинку, як частку в майні колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_6, спадкоємців першої черги, крім чоловіка ОСОБА_4, який постійно до дня смерті проживав разом із спадкодавицею, остання не мала.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4. Спадкоємцями померлого за законом, які прийняли спадщину, були його діти: ОСОБА_7 (мати ОСОБА_8), яка подала заяву про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори та ОСОБА_9 (мати ОСОБА_2), яка вступила у володіння та управління спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_9, спадщину після смерті якої прийняла та оформила спадкові права на частину спадкового майна вона, її дочка, ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_7, спадщину після смерті якої прийняв та оформив спадкові права на частину спадкового майна її син ОСОБА_1. Дочкою спадкодавиці, яка спадщину не приймала. є ОСОБА_10.

Оформити свої спадкові права на житловий будинок як майно колгоспного двору вони (позивачі) позбавлені можливості через відсутність правовстановлюючого документа на будинок та його реєстрації.

Житловий будинок загальною площею 60,10 кв. метри, житловою площею 41,10 кв. метри, вартістю 64773 гривень. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку не приватизована, на ній розташовані: житловий будинок «А-1», погріб з шийкою «В», прибудова «а», сарай-прибудова «б», сарай «Б», сарай «Г», сарай «Д», колодязь питний за №1.

Позивачі просять визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 право власності на ? частину вказаного житлового будинку та за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_9 право власності на ? частину вищевказаного житлового будинку.

В судове засідання позивачі не прибули, до суду позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_10 подали заяви, в яких позовні вимоги підтримують в повному обсязі, справу просять слухати без їх участі (а.с. 63, 64).

Представник відповідача Гостромогильської сільської ради в судове засідання не прибув, до суду подав заяву, відповідно до якої сільська рада позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у відсутність представника сільської ради (а.с. 61).

Суд, розглянувши матеріали справи, перевіривши заяву відповідача Гостромогильської сільської ради про визнання позовних вимог та письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Відповідно до виписок із погосподарських книг Гостромогильської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки та довідки Гостромогильської сільської ради Ставищенського району Київської області будинок АДРЕСА_1 Ставищенського району Київської області, 1959 року побудови, належав колгоспному двору головою якого був ОСОБА_4, а його дружина ОСОБА_5 членом двору (до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В силу частини 1 статті 563 ЦК УРСР спадщина після її смерті не відкрилася, оскільки залишився ще один член колгоспного двору. 09 липня 1988 року ОСОБА_4 одружився вдруге на ОСОБА_6 На час припинення вказаного колгоспного двору 15 квітня 1991 року його членами були: ОСОБА_4 та ОСОБА_6, яка своєю працею та коштами в створенні нерухомого майна двору участі не брала, проживала в дворі станом на 15 квітня 1991 року нетривалий час, а тому не набула в силу частини 3 статті 123 ЦК УРСР право на частину вказаного житлового будинку, як частку в майні колгоспного двору. ОСОБА_4 як голова двору згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набув право власності на майно колгоспного двору (а.с. 7-10, 19-22).

Рішенням виконкому Ставищенської районної Ради №67 від 12.04.1990 року було затверджено списки власників житлових будинків по Гостромогильській сільській раді, згідно яких, власником вищевказаного будинку (НОМЕР_1) значиться ОСОБА_4 (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_6, спадщину після її смерті за законом прийняв її чоловік ОСОБА_4 відповідно до ст. ст. 524 ч. 2, 529 ч. 1, 548, 549 ч. 1 п. 1 ЦК України (1963 р.) шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, як спадкоємець першої черги, що постійно проживав з нею в одному будинку до дня її смерті та після (а. с. 19-20, 69).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4, спадщину за законом після смерті якого згідно ст. ст. 524 ч. 2, 529 ч. 1, 548, 549 ч. 1 п. 1, п. 2 ЦК України (1963 р.) прийняли його діти: ОСОБА_7 (мати ОСОБА_8), подавши заяву про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори в установлений шестимісячний строк та ОСОБА_9 (мати ОСОБА_2), вступивши у володіння та управління спадковим майном, як спадкоємець, що мала ощадну книжку на ім'я спадкодавиці (а.с. 53- 55, 64-65).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_9, спадщину за законом після смерті якої прийняла її дочка, ОСОБА_2 відповідно до ст. ст. 524 ч. 2, 529 ч. 1, 548, 549 ч. 1 п. 2 ЦК України (1963 р.), подавши заяву про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори в установлений шестимісячний строк (а. с. 42-51).

ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_7, спадщину за законом після смерті якої прийняв її син ОСОБА_1 відповідно до відповідно до ст. ст. 1223 ч. 2, 1261, 1269 ч. 1, 1270 ч. 1 ЦК України, подавши заяву про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори в установлений шестимісячний строк (а. с. 56-59).

Розкішнянська сільська рада свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок не видавала (а. с. 15), право власності на даний будинок в КП КОР Південне БТІ станом на 01.01.2013 р. не зареєстроване (а. с. 18) та державна реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно на вищевказаний спірний житловий будинок не проводилась (а. с. 68).

З копії технічного паспорту на будинок (а. с. 23-27) встановлено, що загальна площа вказаного житлового будинку становить 60,10 м2, житлова площа - 41,10 м2, вартість 64773 гривні. Будинок розташований на земельній ділянці, яка не приватизована (а. с. 15).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень"державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12).

З урахуванням положень ч. 1 ст.15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963) ОСОБА_4, як голова колгоспного двору набув право власності на вищевказаний житловий будинок, після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року право власності на вказаний будинок в порядку спадкування за законом набули його діти ОСОБА_7 та ОСОБА_9, кожен на 1/2 частину; після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 її син ОСОБА_1 набув право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину даного житлового будинку; після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_9 її дочка ОСОБА_2 набула право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину даного житлового будинку.

Оскільки відповідач Гостромогильська сільська рада до пред'явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом і в судовому засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Керуючись ст. ст. 120, 123, ст. ст. 524 ч. 2, 529 ч. 1, 548, 549 ч. 1 п. 1, п. 2 ЦК України (1963 р.), ст. ст. 15, 182, 392, 1218, 1220, 1223 ч. 2, 1261, 1268, 1269 ч. 1, 1270 ч. 1, п.8 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України, ст. ст. 1, 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", ст. ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_8 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року матері ОСОБА_7 право власності на ? (одну другу) частину житлового будинку АДРЕСА_2 загальною площею 60,10 кв. метри житловою площею 41,10 кв. метри вартістю 32386,50 гривень.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року матері ОСОБА_9 право власності на ? (одну другу) частину житлового будинку АДРЕСА_2 загальною площею 60,10 кв. метри житловою площею 41,10 кв. метри вартістю 32386,50 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. М. Марущак