Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2016 Справа №607/6236/16-ц

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Рихліцької О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 09 червня 2016 року пред'явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення в її користь аліментів на утримання їх малолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народилося двоє дітей. Їх спільні діти повністю перебувають на матеріальному утриманні позивача. З часу припинення їх спільного проживання, відповідач будь-якої участі у вихованні дітей не брав, їхнім життям не цікавився, матеріально не забезпечував. У звязку малими доходами, позивачу самій важко утримувати неповнолітнього сина та дочку. З цих підстав просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, розглянувши справу в її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 у судове засідання подав заяву, в якій просить слухати справу в його відсутності, позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 250 гривень на кожну дитину.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Сторони позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 26 листопада 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 березня 2015 року.

Від даного шлюбу в подружжя є двоє дітей син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії 1?ИД номер 031017 від 14 червня 2006 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить свідоцтво про народження серії 1?ИД номер 146328 від 27 вересня 2011 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області.

Неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом із позивачем ОСОБА_1, що підтверджується довідкою №190 від 18 травня 2016 року, виданою ПП «Вікторія-1».

Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги, діти повністю перебувають на її матеріальному утриманні. З часу припинення спільного проживання сторін, відповідач будь-якої участі у вихованні дітей не брав, їхнім життям не цікавився, матеріально не забезпечував.

Таким чином, ОСОБА_2 не виконує обов'язку з утримання дитини, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів.

Разом з тим, суд вважає обґрунтованими заперечення відповідача про те, що він не має можливості сплачувати аліменти на дітей в розмірі, що перевищує 500 гривень на місяць, оскільки його стан здоровя є незадовільним, зокрема він є інвалідом першої групи та його фізичний стан не дає можливості працювати та отримувати дохід.

Так, згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0509978, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є інвалідом першої групи загального захворювання, інвалідність встановлена до 01 грудня 2016 року.

Як слідує із виписки з історії хвороби № 143110 за 2014 рік, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, знаходився на лікуванні у відділенні патологій хребта та спинного мозку ДУ «Інститут нейрохірургії» національної академії медичних наук України з 23 червня 2014 року по 16 липня 2014 року з клінічним діагнозом: тяжка гостра хребетно-спиномозкова травма, компресійний перелом-вивих тіл Th8-Th9 хребців, з забоєм та компресією спинного мозку і сегментарних корінців на рівні Th8-Th9 хребців, нижня параплегія, анестезія з рівня Th9 хребця з двох сторін, сегментарний больовий синдром з двох сторін, радикулопатія корінців Th8-Th9 з двох сторін, дисфункція тазових органів по типу затримки і дефекації.

Як убачається з довідки №0265 від 28 лютого 2015 року, виданої приватним підприємством медичний центр «Меднеан», ОСОБА_2 перебував на лікуванні в приватному підприємстві медичний центр «Меднеан» з 09 лютого 2015 року про 28 лютого 2015 року з діагнозом важка гостра спинно-мозкова травма, компресійний перелом-вивих тіл Th8-Th9 хребців, з контузією і компресією спинного мозку і сегментарних корінців на рівні Th8-Th9 хребці, нижня параплегія, анестезія з рівня Th9 хребця з двох сторін.

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, ОСОБА_2 в період з 01 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року доходів не отримував.

Як слідує з довідок №3845/02 від 20 вересня 2016 року та №3846/02 від 20 вересня 2016 року, виданих Тернопільським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області, ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам І-ої групи з листопада 2014 року по грудень 2015 року в розмірі 1814,03 гривень щомісячно, всього 23830,11 гривень, та з січня 2016 року по вересень 2016 року в розмірі 1816,53 гривень щомісячно, всього 16354,37 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2. ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

При розгляді справи судом не здобуто доказів, на підставі яких суд міг би прийти до висновку про те, що розмір стягуваних із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, доцільно визначити у розмірі 1500 гривень, як це просила позивач.

З урахуванням зазначених вище вимог закону, враховуючи надані відповідачем докази з приводу стану його здоровя та матеріального становища, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення в її користь аліментів із відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення старшою дитиною повноліття, відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України. Також згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів підлягатиме індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітніх дітей в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 223, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_7) аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно, з подальшою індексацією розміру аліментів, починаючи з 29 серпня 2016 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати в розмірі 551 гривні 20 копійок компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітніх дітей в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеля ційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя