АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Майданець К.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до Слюсар Артема Анатолійовича про звернення стягнення на предмет застави,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року позивач ПАТ «ПУМБ»звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просив звернути стягнення на предмет застави задоговором застави № 12145509 від 21.07.2011, а саме: транспортний засіб: тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, марка: MITSUBISHI АВХ рік випуску 2011, колір коричневий, номер кузова НОМЕР_1, двигун V=1798, реєстраційний № AX9282CR, що належить ОСОБА_4, для задоволення вимог ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_4 М,В. за кредитним договором. № 12134748 від 21.07.2011 в розмірі 61 052,28 грн., з яких: заборгованість відповідача за сумою кредиту складає 42 954,83 грн., заборгованість відповідача за непогашеними відсотками за користування кредитом складає 18 097,45 грн. шляхом проведения публічних торгів із встановленням початкової ціни реалізації на стадії оцінки майна під чає проведення виконавчих дій. Також просив стягнути з відповідача понесені позивачем судової витрати.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що між ПАТ «ПУМБ»та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 12134748 від 21.07.2011, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати боржнику кредит у розмірі 107 211,00 грн., а боржник зобовязався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань був укладений договір застави транспортного засобу № 12145509 від 21.07.2011, згідно з яким було передано в заставу банку транспортний засіб: MITSUBISHI ASX 2011 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_2, що належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ № 732437. Позивач належним чином виконав свої обов'язки за кредитним договором, однак боржником свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконуються, внаслідок чого виникла заборгованість відповідача перед ПАТ «ПУМБ» за сумою кредиту та відсотками за користування кредитом станом на 27.03.2016 (включно) склала 61 052,28 грн.; за сумою кредиту - 42 954,83 грн.; за непогашеними відсотками за користуваннякредитом-18 097,45 грн.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 27.04.2016 замінено первісного відповідача ОСОБА_4 належним відповідачем ОСОБА_5 та передано дану цивільну справу за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.07.2016 в задоволенні позову відмовлено.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Відповідач в судове засіданняне зявивсь, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за відомою суду адресою.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання колегії суддів оскаржуване рішення суду повністю відповідає вказаним вимогам процесуального закону.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права, оскільки позивачем заявлені позовні вимоги безпосередньо до особи, яка не виступає стороною договірних відносин, що склалися між позивачем та позичальником за договором застави, при цьому позивач до суду із заявою про зміну підстав або предмету позову не звертався.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що 21.07.2011 між ПАТ «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 12134748, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 107 211,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16% річних зі строком користування кредитом до 21.07.2016, а позичальник зобовязався використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки, обумовлені цим договором.

В забезпечення виконання зобов'язань з боку позичальника ОСОБА_4 за кредитним договором, 21.07.2011 між ПАТ «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_4 було укладено договір застави транспортного засобу № 12145509, за яким заставодавець ОСОБА_4 з метою забезпечення повного виконання основного зобовязання, передав в заставу, а заставодержатель ПАТ «Перший український міжнародний банк» прийняв в заставу на умовах, визначених у цьому договорі, транспортний засіб: тип; ЛЕГКОВИЙ УНІВЕВСАЛ-В, марка: MITSUBISHI АВХ рік випуску 2011, колір коричневий, номер кузова НОМЕР_1, двигун V=1798, реєстраційний № AX9282CR, що належить заставодавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ CAE № 732437 виданого ВPEP № 1 ГУМВСУ Харків 21.07.2011.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України, в cилу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 589 ЦК України визначено, щоу разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок, предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 27.03.2016 заборгованість позичальника ОСОБА_4 за кредитним договором становить 61 052,28 гривні., з яких: заборгованість відповідача за сумою кредиту складає 42 954,83 грн., заборгованість відповідача за непогашеними відсотками за користування кредитом складає 18 097,45 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.08.2014 предмет застави за кредитним договором був знятий з обліку та реалізований громадянину ОСОБА_6

З викладеного вбачається, що за умовами кредитного договору стороною кредитного договору та в свою чергу позичальником та заставодавцем є ОСОБА_4, при цьому власником предмета застави на день розгляду справи є ОСОБА_5

Суд вірно виходив з того, що предявивши позов про звернення стягнення на предмет іпотеки, позивачем обрано невірний спосіб захисту прав.

Відповідно до ст. 3 ЦК Україникожна особа має правов порядку,встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав чи та інтересів.

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права.

Під способом захистусубєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника ( особу,яка порушила ці права).

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений в ст. 16 ЦК України, згідно п. 1 ч. 2 якої одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що рівною мірою означає як наявність права, так і його відсутність або і відсутність обов'язків. Суд може захисти цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Згідно ст. 11 ЦК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Тобто, за змістом зазначеної нормиобрання способу захисту свого порушеного права та права визначення предмету та правових підстав позову, законом передбачено виключно позивачеві і суд без його згоди не може їх змінити.

Під підставами позову, які згідно ст. 11 ЦК України може змінити тільки позивач, слід розуміти відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 119 цього Кодексуобставини, якими обгрунтовуються позовні вимоги, а не саме по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може змінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини, а обставини на які він посилається як на підтвердження своїх доводів.

Згідно ст. 4 ЦПК Україниздійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб,державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції врахував зазначені вимоги закону, повно та всебічно зясував обставини справи, надав належну оцінку поданим доказам та розглянув справу в межах заявлених позивачем вимог.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, які призвели або могли б призвести до неправильного вирішення спору.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, з огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись, ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.І.Оніщук

Судді Л.Д.Українець

ОСОБА_7