Справа № 464/7881/15 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/783/3299/16 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Монастирецького Д.І., Шандри М.М.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 на утримання повнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частини із всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.09.2015 р. до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Вирішено питання стягнення судового збору.

Дане рішення оскаржила представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що на утриманні відповідача знаходяться його мати - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є інвалідом ІІ групи та потребує постійного лікування, за яку він сплачує вартість комунальних послуг, купує їй ліки. Звертає увагу, що він також має дружину, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3, яка є інвалідом ІІІ групи, також потребує постійного лікування, операції з корекції зору, мала велику кількість операцій за останні роки. Окрім того, районний суд не встановив, який дохід має відповідач, його матеріальне становище, чи може він надавати матеріальну допомогу у тому розмірі, який просить позивачка, їхній дитині, та чи взагалі потребує донька такої допомоги.

Просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягувати з відповідача по 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, щомісячно на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період з 15.09.2015р. і до закінчення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23 років.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківств, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно п.17 вищенаведеної Постанови, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 районний суд врахував матеріальне становище дитини, яка навчається, стан здоров'я дитини, матеріальне становище відповідача, відсутність на його утриманні інших осіб та вирішив стягувати з ОСОБА_2 в користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частки із всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.09.2015 року до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі, однак 22 червня 2004 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. (а.с. 5)

Під час перебування сторін у шлюбі у них народилась донька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6).

Судом встановлено, що донька - ОСОБА_6 проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні.

Згідно довідки про доходи від 11 вересня 2015 р. № 7, ОСОБА_3 працює на Приватному підприємстві «Прес-Майстер» на посаді тренера з плавання. Із даної довідки вбачається, що її місячна заробітна плата становить 1 400 грн. (а.с. 8)

Згідно довідки №17831 від 14 вересня 2015 року, ОСОБА_6 навчається на другому курсі Інституту права та психології Національного університету «Львівська політехніка». (а.с. 7)

Відповідно до квитанцій № 50607 від 07.08.2014р., № 04165 від 24 березня 2015р., № 12667 від 03.09.2015р. ОСОБА_3 здійснює оплату за навчання ОСОБА_6 (а.с. 10)

Судом встановлено, що ОСОБА_2 отримує пенсію у розмірі 2 581, 92 грн., що підтверджується довідкою № 1887 від 25.03.2016р. Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області (а.с. 134) та згідно довідки про доходи від 25 березня 2016 року № 02, відповідач працює у ТзОВ «БК -Гарант» на посаді охоронника, та його місячна за робітна плата з вересня по грудень 2015 року складала 1378 грн., а з січня 2016 року - 1420 грн. (а.с. 136) Таким чином сукупний місячний дохід ОСОБА_2 складає 4 001, 92 грн.

Згідно довідки ЛКП «№500» № 1670 від 25.03.2016 року з місця проживання про склад сім'ї і прописки, лише ОСОБА_2 проживає і зареєстрований за адресою АДРЕСА_1. (а.с. 137)

Покликання представника ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що на утриманні відповідача перебуває його мати - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2та дружина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3, як на підставу для зменшення розміру стягнення аліментів, колегія суддів не бере до уваги, оскільки матеріалами справи встановлено та сторонами в суді не заперечується, що щомісячний дохід ОСОБА_2 становить 4001, 92 грн., а тому колегія суддів вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частини із всіх видів доходу для утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

Окрім того, належних доказів суду щодо надання допомоги матері - ОСОБА_7 відповідач не надав.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Долучені відповідачем квитанції про оплату за комунальні послуги за квартиру, в якій проживає його мати, колегія суддів не бере до уваги, оскільки із даних квитанцій вбачається, що рахунки приходити на ім'я ОСОБА_7

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з вимогами ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно та всебічно дослідив та оцінив обставини у справі, подані сторонами докази та правильно визначив характер спірних правовідносин.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді Д.І. Монастирецький

М.М. Шандра