Придніпровський районний суд м.Черкаси
РІШЕННЯ
Справа № 711/5960/15-ц
Номер провадження2/711/523/16
18 квітня 2016 року м.Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Смоляра А.О.
при секретарі: Бак М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаського Державного технологічного університету про визнання незаконним та скасування наказу та зобовязання укласти контракт, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним наказ в.о. ректора Черкаського державного технологічного університету від 23.06.2015 року № 237-к та зобовязати його укласти з ним контракт.
Свій позов мотивує тим, що керуючись положеннями та вимогами Закону України від 01.07.2014 року № 1556-УІІ «Про вищу освіту», наказом Міністерства освіти і науки України від 24 грудня 2002 року № 744 «Про затвердження Положення про обрання та прийняття на роботу науково- педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації», в Черкаському державному технологічному університеті, згідно з наказами в.о. ректора університету «Про оголошення конкурсу» від 09.06.2015 № 211-к, від 10.06.2015 № '212-к було оголошено конкурс на заміщення вакантних посад.
23.06.2015 року на підставі наказу № 237-к в.о. ректора ОСОБА_2 було відмінено конкурс оголошений наказами в.о. ректора університету «Про оголошення конкурсу» від 09.06.2015 № 211-к, та від 10.06.2015 № 212-к.
Рішенням ОСОБА_3 ради Черкаського державного технологічного університету від 25.06.2015 року відповідно до п 3.1 Положення про ОСОБА_3 раду його було обрано на посаду декана факультету по роботі з іноземними студентами на умовах контракту терміном на 5 років.

На час видання наказу в.о. ректора ОСОБА_2 всі процедури, які повинні були передувати проведенню ОСОБА_3 ради університету, були проведені у відповідності до Закону України від 01.07.2014 року № 1556-УП «Про вищу освіту» та Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки № 744 від 24.12.2002 року. Відміна їх не мала ніяких правових підстав. Крім того оголошення про відміну у оголошення конкурсу у пресі в порушення п.2 наказу Міністерства освіти і науки України від 24 грудня 2002 року № 744 «Про затвердження Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації» керівництвом ЧДТУ опубліковано не було, з наказом був ознайомлений під підпис.

В порушення п. 1.12 «Положення про вчену раду ЧДТУ», п. 9 наказу Міністерства освіти і науки України від 24 грудня 2002 року № 744 «Про затвердження Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації» та п.7 ст. 36 Закону України «Про вищу освіту», керівництво Черкаського державного технологічного університету в особі В.о. ОСОБА_2 відмовилось вводити в дію рішення ОСОБА_3 ради Черкаського державного технологічного університету та укладати трудовий контракт з ним, чим було порушено його права на працю.Про причину відмови йому особисто повідомлено не було, а тому він за захистом своїх прав вимушений звертатись до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник позов підтримали та в судовому засіданні пояснили, що позивач працював в університеті на посаді декана по роботі з іноземними студентами. Після оголошення конкурсу на заміну посад, який було оголошено відповідним чином він подав документи. Ніяких зауважень з приводу оформлення документів йому ніхто не давав, а тому він прийняв участь в конкурсі та 25 червня 2015 року ОСОБА_3 радою університету був вибраний на посаду декана. Відповідно до чинного законодавства рішення ОСОБА_3 ради вводяться в дію шляхом відповідного наказу ректора університету. Йому достеменно відомо, що такий наказ вченим секретарем разом з головою ОСОБА_3 ради був підготовлений та переданий на підпис в.о. ректора ОСОБА_2. В цей час відбулась зміна керівництва університету, ОСОБА_4 було звільнено Міністерством освіти і науки, і виконуючим обовязки був призначений ОСОБА_5, який приступивши до виконання обовязків, невідомо чим керувався, але 23.06.2015 року видав наказ № 237-к, яким скасував накази про оголошення конкурсу стосовно обрання науково-педагогічних працівників, заборонив працівникам брати участь в засіданні ОСОБА_3 ради, а потім не підписав наказ щодо введення в дію рішень ОСОБА_3 ради закладу. Вважають, що такий наказ не відповідає чинному законодавству та порушує права позивача на працю. У звязку з цим вони ставлять питання про зобовязання в. о. ректора ввести в дію рішення ОСОБА_3 ради в частині обрання його деканом, уклавши з ним відповідний контракт.

Представники відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 позов не визнали та пояснили, що вважають позов необгрунтованим та безпідставним, виходячи з таких підстав. Позивач перебував на посаді декана безстроково згідно наказу № 261-к від 28.08.2014, наказом в.о. ректора ЧДТУ ОСОБА_8 № 210-к від 08.06.2015 був переведений на посаду виконуючого обов'язки декана факультету по роботі з іноземними студентами з 08.06.2015 за власною заявою, однак в штатному розписі ЧДТУ немає посади «виконуючий обов'язки декана факультету по роботі з іноземними студентами».

В оголошенні, розміщеному в газеті «Черкаський край» від 12.06.2015 зазначено, що до заяви необхідно додати такі документи: особовий листок з обліку кадрів, документи про освіту, а також список наукових праць, винаходів, публікацій (за наявності).

Відповідно до пункту 2.2. Положення щодо заміщення посад науково-педагогічних працівників Черкаського державного технологічного університету особи, які бажають взяти участь у конкурсі, подають до відділу кадрів університету такі документи: заяву про участь у конкурсі на ім'я ректора; заповнений особовий листок з обліку кадрів; дві фотокартки розміром 4X6 см.; копії документів про освіту, науковий ступінь, вчене звання, засвідчені нотаріально чи в іншому встановленому законодавством порядку, копію паспорта громадянина України, засвідчену кадровою службою; список наукових праць, які свідчать про професійний рівень кандидата; інформацію про підготовку науково-педагогічних кадрів (аспірантів, докторантів); документи, що засвідчують проходження підвищення кваліфікації.

Таким чином, оголошення не відповідає пункту 2.2. Положення щодо заміщення посад науково-педагогічних працівників Черкаського державного технологічного Університету в частині обсягу документів, які підлягають поданню, що обмежує право сторонніх осіб взяти участь у конкурсі.

В оголошенні, розміщеному в газеті «Черкаський край» від 12.06.2015 для подання документів визначено строк 10 днів з дня публікування оголошення.

Однак у наказі від 10.06.2015 № 212-к вказаний строк не встановлювався. Хто та на якій правовій підставі встановлював саме такий строк для подання документів встановити не вдалося.

Комісії, що була створена в університеті, також не вдалося встановити, чому та на якій правовій підставі для одних оголошень встановлювався 10-денний строк для подання документів, а для інших - 7- денний.

В оголошенні, розміщеному в газеті «Черкаський край» від 12.06.2015, відсутнє зазначення умов та терміну проведення конкурсу, що є порушенням пункту 1.5. Положення щодо заміщення посад науково-педагогічних працівників Черкаського державного технологічного університету, відповідно до якого оголошення про проведення конкурсу, терміни й умови його проведення публікуються в засобах масової інформації та на web сайті університету.

Наказ від 10.06.2015 № 212-к «Про оголошення конкурсу» не містить підстави для видання цього наказу.

Згідно матеріалів конкурсної справи ОСОБА_1 (на посаду декана факультету по роботі з іноземними студентами): має вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» (Диплом від 29.04.2004 MB № 10014837), економіст організатор (диплом від 30.06.1995 року, серія КЗ № 901921);є кандидатом економічних наук (диплом ДК № 010564 від 30.11.2012); спеціальність «Розвиток продуктивних сил і регіональна економіка»; вченого звання не має; науково-педагогічний стаж - з 28 серпня 2014 року по сьогодні на посаді декана факультету по роботі з іноземними студентами з навчальним навантаженням 0,5 ставки по кафедрі менеджменту за внутрішнім сумісництвом з 01.09.2014.

Аналізуючи матеріали конкурсної справи вважають, що у ОСОБА_9 відсутнє вчене звання та стаж науково-педагогічної роботи, необхідний для призначення на посаду декана факультету, що не відповідає наказу Міністерства освіти і науки України № 665 від 01.06.2013 «Про затвердження кваліфікаційних характеристик професій (посад) педагогічних та науково-педагогічних працівників навчальних закладів» (кваліфікаційні вимоги на посаду «декан» (код КП- 1229.4). Наказом Міністерства освіти і науки України від 01.06.2013 № 665 «Про затвердження кваліфікаційних характеристик професій (посад) педагогічних та науково- педагогічних працівників навчальних закладів» встановлено наступні кваліфікаційні вимоги на посаду декана: повна вища освіта відповідного напряму підготовки (магістр, спеціаліст), науковий ступінь доктора (кандидата) наук, вчене звання професора (доцента). Стаж науково-педагогічної роботи - не менше 5 років.

В складі факультету по роботі з іноземними студентами відсутні кафедри та науково-педагогічні працівники, що є порушенням ч. 4 ст. 33 Закону України «Про вищу освіту», згідно з якою факультет повинен у своєму складі мати не менше 3 кафедр.

Відповідно до пункту 1.3. Типового положення про факультет, затвердженого рішенням ОСОБА_3 ради ЧДТУ (протокол № 5 від 26.12.2014), керівництво роботою факультету здійснює декан, який обирається за конкурсом таємним голосуванням на засіданні ОСОБА_3 ЧДТУ з числа науково-педагогічних працівників факультету, які на даний час на факультеті відсутні, за винятком ОСОБА_9 На зборах факультету по роботі з іноземними студентами (протокол № 7 від 23.06.2015) щодо обрання особи на посаду декана факультету були присутні 4 провідних спеціалісти деканату (ОСОБА_10, Гончар JI.I., Скляр B.L, ОСОБА_11М.) та сам декан ОСОБА_1 (всього 5 осіб). В протоколі відображена пропозиція ОСОБА_9 допустити до конкурсу на посаду декана провідного спеціаліста деканату Гончар JI.I., яка в свою чергу запропонувала на цю посаду ОСОБА_9.

Наказом в.о. ректора ЧДТУ№ 237-к від 23.06.2015 було вирішено: відмінити конкурс, оголошений згідно з наказом ректора Черкаського державного технологічного університету ОСОБА_8 від 09.06.2015 № 211-к «Про оголошення конкурсу»; відмінити конкурс, оголошений згідно з наказом в.о. ректора Черкаського державного технологічного університету ОСОБА_8 від 10.06.2015 № 212-к «Про оголошення конкурсу»; скасувати наказ в.о. ректора Черкаського державного технологічного університету ОСОБА_8 від 09.06.2015 № 211-к «Про оголошення конкурсу»; скасувати наказ в.о. ректора Черкаського державного технологічного університету ОСОБА_8 від 10.06.2015 № 212-к «Про оголошення конкурсу».

Вважають, що керівник навчального закладу відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 34 Закону України «Про вищу освіту», в межах наданих йому повноважень видає накази і розпорядження, дає обов'язкові для виконання всіма учасниками освітнього процесу і структурними підрозділами вищого навчального закладу доручення.

Наказ № 237-к від 23.06.2015 року було видано до проведення засідання ОСОБА_3 ради Черкаського державного технологічного університету. Вказаним наказом було заборонено проводити заходи, направлені на проведення конкурсів на заміщення посад науково-педагогічних працівників (пункт 6 наказу).

В порушення вимог вказаного наказу ОСОБА_3 рада ЧДТУ провела позачергове засідання по конкурсам, які були відмінені.

Членам ОСОБА_3 ради ЧДТУ під час засідання 25.06.2015 було відомо про існування наказу № 237-к від 23.06.2015, що підтверджується протоколом позачергового засідання ОСОБА_3 ради ЧДТУ № 13 від 25.06.2015, на сторінці 17 якого зафіксовано, що член ОСОБА_3 ради ОСОБА_12, звернулась до присутніх з наступною промовою: «Як ви знаєте, в.о. ОСОБА_2 видав наказ 237-к від 23.06.15 про скасування конкурсу, який до речі вже пройшов. Пропонується провести збори трудового колективу з метою обговорення законності цього наказу» .

На момент видання наказу жодного претендента не було обрано, трудові правовідносини з жодним з претендентів не виникли.

Оскаржуваний наказ було видано у зв'язку з тим, що в постанові начальника відділення СВ Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області ОСОБА_13 від 25.03.2015 по кримінальному провадженню № 0003260 та акті перевірки додержання суб'єктами господарювання, що надають послуги у сфері вищої освіти, вимог законодавства про вищу освіту № 01-13/8-03-06/1 (сторінка 40) було вказано на істотні порушенні при обранні науково-педагогічних працівників.

Станом на 08.04.2015 з тридцяти випускових кафедр, що забезпечують підготовку за освітнім рівнем «магістр», керівництво 14 (46,7%) не забезпечують доктори наук, професори. На 17 (56,7%) кафедрах, з яких 10 випускових, штатні доктори наук, професори взагалі відсутні. Зокрема, на кафедрах технологій проектування, економіки та управління, механіки, поліграфічних машин і технологій, енерготехнологій, інформатики та інформаційної безпеки, електротехнічних систем, екології, технології неорганічних бродильних виробництв, романо-германської філології. Призначення на посади науково-педагогічних працівників Університету в окремих випадках здійснюється на підставі наказів ректора без оголошення конкурсу (пункт 3 статті 48 Закону України «Про вищу освіту» та «Положення про обрання за конкурсом науково-педагогічних працівників ВНЗ ІІІ-ІУ рівня акредитації», затверджене наказом МОН від 24.12.2002 № 744) (сторінки 36- 40 ОСОБА_5 ДІНЦ).

Оскаржуваний наказ було видано з метою усунення вказаних порушень, проведення інвентаризації вакантних посад, вирішення питання щодо продовження дії контрактів, скорочення посад, відповідності кваліфікаційних характеристик претендентів займаним посадам, на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України № 266 від 29.04.2015 «Про затвердження переліку галузей знань і спеціальностей, за якими здійснюється підготовка здобувачів вищої освіти», яка вступила в дію з 1 вересня 2015 щодо раціонального використання бюджетних коштів, врегулювання навантаження професорсько-викладацький склад, оптимізації штатного розпису та структури Університету.

Відповідно до пунктів 1, 2, 7 ч. 3 ст. 34 Закону України «Про вищу освіту» керівник вищого навчального закладу в межах наданих йому повноважень: організовує діяльність вищого навчального закладу; вирішує питання фінансово-господарської діяльності вищого навчального закладу, затверджує його структуру і штатний розпис; призначає на посаду та звільняє з посади працівників.

Згідно з пунктом 6.1. Статуту ЧДТУ ректор здійснює безпосереднє управління діяльністю Університету.

Відповідач своїми діями фактично ставить під сумнів та оспорює вказані повноваження керівника.

Висновки щодо права ректора відміняти конкурси підтверджуються рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27.10.2014 по справі № 521/14181/14-ц.

Позивач не надав докази того, що він чи ОСОБА_3 рада ЧДТУ зверталися до відповідача із відповідною заявою та надавали протокол засідання ОСОБА_3 ради ЧДТУ № 13 від 25.06.2015 для виконання.

На засіданні ОСОБА_3 ради ЧДТУ в.о. ректора ЧДТУ ОСОБА_2 був відсутній, про дату та порядок денний його ніхто не повідомляв, у зв'язку з чим було істотно порушено пункт 2.4.6 Регламенту ЧДТУ.

Наявний у даній справі текст із назвою «протокол позачергового засідання ОСОБА_3 ради Черкаського державного технологічного університету № 13 від 25.06.2015» не підписаний головою та секретарем Вченої ради, на ньому відсутня печатка, у зв'язку з чим він є неналежним доказом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови - розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Тобто контракт є взаємною домовленістю сторін і жодна з сторін не може зобов'язувати до його укладення іншу сторону.

Крім того, вимагаючи зобов'язати укласти трудовий контракт, позивач просить від суду підмінити рішення органу університету - ректора, тобто втрутитись в оперативно-господарську діяльність університету.

Також позивач не наводить правового обґрунтування обов'язку в.о. ректора ЧДТУ укласти контракт саме на 5 років. Чинне законодавство, установчі документи ЧДТУ не містять положення, які б уповноважували претендентів чи ОСОБА_3 раду університету давати вказівку ректору університету щодо строку укладеного контракту.

Позивач не наводить конкретних положень чинного законодавства, які порушив відповідач при видачі наказу № 237-к від 23.06.2015.

Також, в позовній заяві не наведено, які саме права позивача були порушені, якими положеннями чинного законодавства такі права передбачені.

Під час розгляду даної справи, яке відбувалось 29.09.2015, позивач під запис судового засідання зробив заяву про зміну позовних вимог, а саме: позивач відмовився від вимог до відповідача щодо укладення контракту; рішення ОСОБА_3 ради ЧДТУ просив зобов'язати відповідача ввести в дію не в частині обрання декана факультету по роботі з іноземними студентами, а в цілому.

Вказана заява позивача була мотивована тим, що на день проведення засідання він написав заяву про звільнення його з роботи, тобто на момент розгляду даної справи він не претендує на зайняття посади декана по роботі з іноземними студентами.

Вказане твердження позивача підтверджується наступними документами: заявою ОСОБА_9 від 28.09.2015 про звільнення та наказом № 397-к від 30.09.2015, копії яких додаються. За вказаних обставин вважають що провадження по справі потрібно закрити що на їх думку буде відповідати вимогам ст. 128 ЦПК України.

Суд, заслухавши думку сторін, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, у державі визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Як проголошено в статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльностиі, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Статтею 55 Конституції, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В ході розгляду справи було достовірно встановлено, що позивач перебував на посаді декана факультету по роботі з іноземними студентами безстроково згідно наказу № 261-к від 28.08.2014 року, наказом в.о. ректора ЧДТУ ОСОБА_8 № 210-к від 08.06.2015 був переведений на посаду виконуючого обов'язки декана з 08.06.2015 за власною заявою.

Відповідно до наказів в.о. ректора університету «Про оголошення конкурсу» від 9.06.2015 року № 211-к та від 10.06.2015 року № 214-к було оголошено конкурс на заміщення вакантних посад університету. Про проведення відповідного конкурсу було розміщено повідомлення у пресі та на сайті університету.

В оголошенні, розміщеному в газеті «Черкаський край» від 12.06.2015, зазначено, що до заяви необхідно додати такі документи: особовий листок з обліку кадрів, документи про освіту, а також список наукових праць, винаходів, публікацій (за наявності).

Згідно вказаних наказів певна частина науково-педагогічних працівників університету вирішила взяти участь у вказаному конкурсі та подали відповідні документи, а тому після виконання певних процедур, які передбачені ЗУ «Про вищу освіту» та наказом Міністерства освіти та науки України (в подальшому - МОН) № 744 від 24.12.2002 року «Про затвердження Положення про обрання та прийняття на роботу науково педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації» питання щодо їх обрання було винесено на засідання ОСОБА_3 ради Університету, яке було призначено на 25 червня 2015 року.

Наказом № 237-к від 23.06.2015 року в.о. ректора університету ОСОБА_2 були відмінені конкурси, які були оголошені наказами раніше виконуючого обовязки ректора ОСОБА_8 № 211-к від 09.06.2015 року та № 212-к від 10.06.2015 року, який фактично є наказом про переведення та встановлення надбавок відносно окремих осіб, та скасовані вказані накази, крім того було зазначено, що про скасування проведення конкурсу необхідно оголосити в газеті «ОСОБА_14 доба» та «Черкаський край», а також за п. 6 вказаного наказу всім працівникам університету було заборонено проведення заходів, направлених на проведення вищевказаних конкурсів та призначено перевірку щодо наявності вакантних посад в університеті, обсягу оптимального навантаження науково-педагогічних працівників.

Не дивлячись на те, що такий наказ був виданий в.о. ректора ОСОБА_2, головою ОСОБА_3 ради ОСОБА_15 було прийнято рішення про засідання ОСОБА_3 ради та розгляд всіх питань, які були раніше внесені на вказане засідання.

Зокрема, шляхом таємного голосування було ухвалено рішення щодо обрання позивача ОСОБА_9 на посаду декана факультету по роботі з іноземними студентами на умовах контракту терміном на 5 років. Як зазначено в протоколі засідання ОСОБА_3 ради від 25.06.2015 року, в засіданні було присутніх 68 із 70 її членів, за обрання ОСОБА_9 проголосувало 58 членів ОСОБА_3 ради, проти 6, та 2 бюлетені визнані недійсними, тобто ОСОБА_1 був обраний на посаду декана факультету по роботі з іноземними студентами на умовах контракту терміном на 5 років.

Як було достовірно встановлено в судовому засіданні, протокол № 13 позачергового засідання ОСОБА_3 ради ЧДТУ від 25.06.2015 року був виготовлений протягом 5 днів, завірений підписами голови та секретаря Вченої ради та разом з підготовленим проектом наказу про введення в дію рішення ОСОБА_3 ради відповідно до ЗУ «Про вищу освіту» особисто секретарем вченої ради ОСОБА_16 було передано через завідуючу канцелярії університету ОСОБА_17 на підпис в.о. ректора, який не відомо з яких причин, ніяким чином не відреагувавши, не підписав його, що фактично привело до того, що рішення ОСОБА_3 ради не було введено в дію.

Згідно з ЗУ «Про вищу освіту» ОСОБА_3 рада є колегіальним органом управління вищого навчального закладу, який утворюється строком на пять років, склад якого затверджується наказом керівника вищого навчального закладу протягом пяти робочих днів з дня закінчення повноважень попереднього складу вченої ради.

Також, відповідно до п. 7 ст. 36 ЗУ «Про вищу освіту», ОСОБА_3 рада обирає за конкурсом таємним голосуванням на посади деканів, завідувачів (начальників) кафедр, професорів і доцентів, директора бібліотеки, керівників філій.

Рішення вченої ради вищого навчального закладу вводяться в дію рішеннями керівника вищого навчального закладу.

Таким чином, законодавець надає ОСОБА_3 раді, як колегіальному органу управління навчального закладу, повноваження щодо обрання науково-педагогічних кадрів учбового закладу, які обираються за конкурсом. Таким правом керівник учбового закладу не наділений відповідно до ст. 36 ЗУ «Про вищу освіту» і законодавець, приймаючи вказаний закон та надаючи повноваження колегіальному органу в особі ОСОБА_3 ради, саме її наділив такими повноваженнями, а керівника учбового закладу зобовязує своїм наказом ввести рішення ОСОБА_3 ради в дію і не передбачає будь-яких альтернатив.

Із викладеного вбачається, що такі ж самі повноваження ОСОБА_3 ради визначені і Регламентом Черкаського державного технологічного університету, що передбачають обрання за конкурсом посад деканів, завідувачів (начальників) кафедр, професорів і доцентів, директора бібліотеки, керівників філій та ухвалення рішень з питань організації освітнього процесу. Рішення ОСОБА_3 ради відповідно до п.2.4.14 вводяться в дію рішенням ректорату, а відповідно до п.2.14.16 контроль за виконанням рішень ОСОБА_3 ради на наказів ректора, виданих на їх підставі, здійснює ОСОБА_3 секретар та навчальний відділ.

Свідок ОСОБА_15, яка являлась головою ОСОБА_3 ради університету показала, що, оскільки постало гостро питання щодо організації роботи приймальної комісії, а також інших організаційних питань, в тому числі і обрання науково-педагогічних працівників згідно оголошеного конкурсу, то на 25.06.2015 року вона запланувала засіданні ОСОБА_3 ради університету. Оскільки документи на заміщення вакантних посад були перевірені і ні в кого не виникло ніяких зауважень, щодо повноти і достовірності надання документів, то ОСОБА_3 рада на своєму засіданні шляхом таємного голосування, відповідно до умов Регламенту розглянула кандидатури щодо осіб, які претендували на обрання певних посад. Серед них був і ОСОБА_1, кандидатуру якого було обрано на посаду декана факультету по роботі з іноземними студентами на умовах контракту терміном на 5 років.

Рішення засідання ОСОБА_3 ради були відображені у протоколі, який виготовлений ОСОБА_3 секретарем Калєйніковим Г.Є. та підписаний нею і секретарем. Крім того, з метою введення рішень ОСОБА_3 ради щодо обрання осіб на певні посади, був підготовлений проект наказу, який також готував ОСОБА_18 Вказаний проект наказу був завізований всіма відповідними службами університету і переданий на підписання в.о. ректора ОСОБА_2 Випадків не підписання наказів ректором щодо введення в дію рішень ОСОБА_3 ради за час її перебування на чолі ОСОБА_3 ради ніколи не було. Чим керувався ОСОБА_2, не підписуючи вказаний наказ, їй не відомо. Вона сама особисто і ОСОБА_18 запитувала, чому вказаний наказ щодо введення в дію рішень ОСОБА_3 ради ним не підписаний, на що відповіді він не надавав.

Також зазначила, що засідання ОСОБА_3 ради було правомочним і ректор не наділений такими повноваженнями, щоб заборонити засідання ОСОБА_3 ради, бо вона є колегіальним органом, який не підзвітний і не підконтрольний ректору. Дату засідання визначає саме голова ОСОБА_3 ради.

Щодо засідання, яке відбулось 25.06.2015 року то вона пояснила, що ОСОБА_2 особисто від неї вимагав не проводити засідання ОСОБА_3 ради, але вони з ОСОБА_18 заявили, що це незаконно, та якщо будуть саме такі вимоги, то вони в свою чергу звільняться з університету. Вона також особисто запрошувала ОСОБА_2 для участі в засіданні ОСОБА_3 ради, але таке запрошення він проігнорував.

Свідок ОСОБА_18 показав, що він на підставі рішення ОСОБА_3 ради тимчасово виконував обовязки секретаря Вченої ради, він особисто підготував протокол засідання ОСОБА_3 ради, а також проект наказу щодо призначення осіб, які приймали участь в конкурсі та були обрані ОСОБА_3 радою на відповідні посади. Вказані документи ним було завізовано відповідним чином та вони були передані через канцелярію в.о. ректора. Оскільки особи, які були обрані на посади цікавилися, чи був підписаний наказ, то він особисто запитував в.о. ректора ОСОБА_2 про це, на що ректор вичерпної відповіді не надав. Також додав, що заміщення посад науково-педагогічних працівників університету зазвичай проводиться раніше звільнення науково-педагогічного працівника, з тією метою щоб на початок навчального року відповідна особа вже була обрана на дану посаду, з числа осіб, які подали відповідні документи. У разі, якщо не обирати працівників раніше ніж закінчується термін контракту, а зазвичай контракти закінчуються 01 вересня відповідного року або останніх числах серпня, це фактично приведе до того, що на початок навчального року не буде кому забезпечувати навчальний процес. Фактично університет буде без науково-педагогічних кадрів, що взагалі викличе хаос в учбовому процесі.

Свідок ОСОБА_17, яка являлась завідуючою канцелярії університету, показала, що вона приймала участь в засіданні ОСОБА_3 ради та особисто бачила проект наказу, який був переданий через канцелярію університету в.о. ректора ОСОБА_2 для ознайомлення та підпису, але ОСОБА_2 підписання вищевказаного наказу було проігноровано. А не підписаний наказ не реєструється у журналі реєстрації наказів.

Свідок ОСОБА_19, яка являється начальником навчального відділу університету пояснила, що вона брала участь в засіданні ОСОБА_3 ради, яке відбулось 25.06.2015 року, також візувала проект наказу, який був підготовлений ОСОБА_18 за рішенням ОСОБА_3 ради, та знає, що вказаний проект наказу був переданий для підпису в.о. ректора ОСОБА_2 Цей наказ ОСОБА_2 не підписав та не повідомив про причини такої своєї поведінки, чим фактично одноособово проігнорував рішення колегіального органу. На посаду декана факультету роботи з іноземними студентами на умовах контракту було обрано ОСОБА_9 терміном на 5 років.

Таким чином, посилання представників відповідача про порушення процедури проведення конкурсів та не відповідності позивача кваліфікаційним вимогам декана, як зазначають відповідачі, посилаючись на наказ № 212-к від 10.06.2015 року та який скасований наказом в.о. ректора № 237-к від 12.06 2015 року взагалі не стосується проведення та оголошення конкурсу, бо в ньому йде мова не про оголошення конкурсу, а про переведення деяких працівників та встановлення їм надбавок, а фактично оголошено конкурс на заміщення деяких посад, в тому числі на посаду декана факультету по роботі з іноземними студентами наказом № 214-к від 10.06.2015 року.

Тобто, наказ № 214-к від 10.06.2015 року в.о. ректора ОСОБА_8 про оголошення конкурсу є чинним. Тож, посилання представників відповідача на п.1.6 Положення щодо заміщення посад науково-педагогічних працівників ЧДТУ, що посада вважається вакантною після звільнення науково-педагогічного працівника на підставах, передбачених законодавством про працю, а також при введенні нової посади на думку суду є недоречною. Ця позиція не відповідає практиці обрання науково-педагогічних кадрів. Оскільки, коли б вирішувались кадрові питання таким чином, то фактично на початок навчального року не були б затверджені розклади навчання, не визначено навантаження на кожного працівника, викладачі не мали б змоги розробити відповідні методичні матеріали та підготуватись до навчального процесу, що фактично позбавило б можливості виконувати університетом покладених на нього освітніх завдань. Крім того, це призвело б до того, що фактично при початку навчального процесу потрібно було б оголошувати конкурси, обирати науково-педагогічні кадри.

Представники відповідача заперечують щодо того, що позивач ОСОБА_1 по своїм кваліфікаційним вимогам не може займати посаду декана, оскільки не має вченого звання та відповідного науково-педагогічного стажу, а також посилаються те, що факультет не має достатньої кількості кафедр та при цьому посилаючись на п. 2.2 Положення щодо заміщення науково-педагогічних посад працівників ЧДТУ, та також зазначають, що в оголошенні про конкурс не було зазначено перелік всіх необхідних документів, які повинна надати особа, що бажає взяти участь у конкурсі.

Суд вважає, що ці заперечення та посилання протирічать ст. 35 ЗУ «Про вищу освіту», де зазначено, що керівник факультету (навчально-наукового інституту) повинен мати науковий ступінь та/або вчене (почесне) звання відповідно до профілю факультету (навчально-наукового інституту).

Також, не можуть бути підставою для обґрунтування позиції представників відповідача щодо неможливістю укласти з позивачем контракту ще й з тих підстав, що в складі факультету по роботі з іноземними студентами відсутні кафедри та науково-педагогічні працівники, що є порушенням ч. 4 ст. 33 ЗУ «Про вищу освіту», згідно з якою факультет у своєму складі повинен мати не менше 3-х кафедр, а також те, що на факультеті з числа науково-педагогічних працівників був лише один ОСОБА_1, який виконував обовязки декана.

Суд приходить до такого висновку, з тих підстав, що саме на усунення недоліків організації роботи кафедри по роботі з іноземними студентами ОСОБА_3 рада університету на підставі подання від в.о. ректора ОСОБА_8 25.06.2015 року на своєму засіданні перепідпорядкували деякі кафедри, саме факультету по роботі з іноземними студентами, з метою забезпечення дотримання норм законодавства щодо організації роботи факультету, а вже після вирішення вказаного питання було вирішено питання щодо обрання на посаду позивача, як декана факультету.

Із вказаної вимоги Закону керівник факультету повинен мати або науковий ступінь, або почесне звання, а ОСОБА_1 надав документи про те, що він має вищу освіту, є кандидатом економічних наук, а посилання відповідача на відсутність вченого звання науково-педагогічного стажу, є таким, що не відповідає вимогам закону, а нормативний акт, яким є вказане Положення не повинен суперечити вимогам закону.

Відповідно до п. 2.3. «Положення щодо заміщення посад науково-педагогічних працівників ЧДТУ», яке затверджено протокол № 9 ОСОБА_3 ради від 15.04.2015 року особи, які працюють в університеті, для участі в конкурсі подають на імя ректора заяву та список наукових праць, а тому позивачем ці вимоги виконані.

Відповідно до п. 2.2. «Положення щодо заміщення посад науково-педагогічних працівників ЧДТУ», яке затверджено протоколом № 9 ОСОБА_3 ради від 15.04.2015 року особи, які працюють в університеті, для участі в конкурсі подають на імя ректора заяву та список наукових праць, а тому позивачем ці вимоги виконані, чому позивач був зобовязаний надавати ще і інші документи, як працівник університету є незрозумілим.. Всі документи, які вказані у переліку в відділі кадрів університету на імя позивача були в наявності. Не зрозуміло також яким чином відсутність в оголошенні повного переліку документів, які передбачені вказаним пунктом може обмежувати права інших осіб, які виявлять бажання брати участь в оголошеному конкурсі. В любому випадку вказані особи іх повинні були надати.

Судом також достовірно встановлено, що наказ № 237-к від 23.06.2015 року був складений та підписаний особисто в.о. ректора та не був погоджений з відповідними структурними підрозділами чим грубо було порушено п. 87 та 90 «Інструкції з діловодства в ЧДТУ». В констатуючій частині вказаного наказу не зазначено підставу, обґрунтування та мету винесення такого наказу.

На нікчемність вказаного наказу також вказує і той факт, що в наказі зазначено, «що з метою усунення порушень в частині прийняття , переведення, звільнення науково-педагогічних працівників, встановлених в акті перевірки додержання субєктами господарювання , що надають послуги у сфері вищої освіти, вимог законодавства про вищу освіту № 01-13/8-03-06/1, складеному за результатами перевірки Черкаського державного технологічного університету, виявлення причин та умов, що їм сприяють». Але такі обставини не можуть слугувати підставою для видання такого наказу, оскільки така перевірка була проведена в квітні місяці 2015 року. Сам акт перевірки був отриманий університетом в липні 2015 року, а конкурс на заміщення вакантних посад було оголошено майже через 2 місяці після проведеної перевірки, що фактично вказує на те, що вказані оголошення про проведення конкурсу не могли бути предметом перевірки.

Також про скасування конкурсів відповідно до вказаного наказу не було оголошено в пресі, що також є грубим порушенням чинного законодавства.

Не може суд не звернути увагу і на те, що наказ № 237-к від 23.06.2015 року в п. 6 наказової частини забороняє проведення заходів, направлених на проведення вищевказаних конкурсів на думку суду є волюнтариським, що грубо порушує конституційні права громадян (працівників учбового закладу),зокрема вимоги ст. 34 Конституції України де кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, а тому такий наказ не можливо вважати законним.

Суд, не заперечуючи щодо повноважень ректора ЧДТУ на видання наказів та розпоряджень, що передбачено ст. 34 ЗУ «Про вищу освіту», які стосуються освітнього процесу, разом з тим вважає, що враховуючи положення вказаного закону щодо повноважень ОСОБА_3 ради університету, яка відповідно до ст. 36 ЗУ «Про вищу освіту» є колегіальним органом управління вищого навчального закладу, який утворюється строком на п'ять років, склад якого затверджується наказом керівника вищого навчального закладу протягом п'яти робочих днів з дня закінчення повноважень попереднього складу ОСОБА_3 ради, яку очолює голова, саме ОСОБА_3 раді надано повноваження щодо обрання за конкурсом таємним голосуванням на посади деканів, завідувачів (начальників) кафедр, професорів і доцентів, директора бібліотеки, керівників філій. Також однозначно п. 6 вказаної статті Закону чітко передбачено, без будь-якого застереження, що рішення ОСОБА_3 ради вищого навчального закладу вводяться в дію рішеннями керівника вищого навчального закладу. Можливість не введення в дію рішень ОСОБА_3 ради для керівника вищого навчального закладу з питань, які віднесені виключно до компетенції ОСОБА_3 ради законодавець не передбачив.

На думку суду з вказаної норми витікає, що враховуючи особливий статус ОСОБА_3 ради навчального закладу щодо організації навчального процесу, в тому числі і того, що стосується підбору та призначення кадрів, ректор не наділений правами щодо не введення в дію рішень ОСОБА_3 ради з таких важливих питань для навчального закладу, так як законодавець не наділив його такими повноваженнями.

Відповідно до «Положення про ОСОБА_3 раду університету» від 06.03.2015 року та Регламенту ЧДТУ (п. 2.4.3, 2.4.4, 2.4.5), голова ОСОБА_3 ради разом з ОСОБА_3 секретарем приймає участь в засіданнях ОСОБА_3 ради, визначає періодичність засідань, приймає участь в розробці плану на чергове півріччя, в якому визначаються питання, що необхідно розглянути та в подальшому, в разі внесення змін до плану за погодженням з проректорами, затверджує його, що свідчить про те, що ректор університету не наділений повноваженнями будь-яким чином впливати на діяльність ОСОБА_3 ради, а тим більше забороняти працівникам університету приймати участь у проведенні заходів, в тому числі брати участь у засіданні ради.

Крім того, суд звертає увагу ще й на той факт, що в.о. ректора зазначив в оспорюваному наказі, що вказаний наказ було винесено з метою усунення недоліків в призначенні на посади науково-педагогічних працівників наказом ректора без оголошення конкурсів, які були виявлені перевіркою ДІНЗ. Тому така підстава для наказу взагалі позбавлена будь-якої логіки, бо саме проведення конкурсів на заміщення науково-педагогічних працівників і є безпосереднім виконанням вимог ст.48 ЗУ «Про вищу освіту».Тим більше, що всі процедурні питання про їх проведення вже були на час видання вказаного наказу в університеті проведені.

Суд не заперечуючи повноважень в.о. ректора ЧДТУ в даному випадку щодо можливості відміни конкурсу взагалі , але коли б він і прийшов до таких висновків, то вказаний наказ повинен бути вмотивованим, що як зазначено вище, взагалі будь-яка обєктивна мотивація в наказі відсутня.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд має всі підстави визнати вказаний наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Як було вказано вище, наказ № 237-к від 23.06.2015 року взагалі не скасовував наказ № 214-к від 10.06.2015 року про оголошення конкурсу щодо заміщення посади, на яку претендував позивач ОСОБА_1.

Суд звертає увагу, що представники відповідача в своїх поясненнях стверджують, що при виданні наказу № 237-к керівник міг порушити внутрішні положення та інструкції, щодо візування певними структурними підрозділами проектів наказів, а в інших моментах, звертають особливу увагу на те чи інше порушення, на їх думку, певного Положення чи інструкції для обґрунтування своїх незаконних дій та заперечують навіть загальновідомі факти( заперечують навіть що, ОСОБА_18 займав посаду секретаря Вченої ради і т.п.).

Як було зазначено вище, на виконання рішень ОСОБА_3 ради від 25.06.2015 року був виготовлений протокол засідання, підписаний головою ОСОБА_3 ради та її секретарем, крім того відповідно до вимог законодавства, з метою введення рішень ОСОБА_3 ради в дію, ОСОБА_3 секретарем було підготовлено відповідний проект наказу, який був погоджений в установленому відповідно до вимог закону порядку та вимог Регламенту ЧДТУ та поданий на підпис в.о. ректора ОСОБА_2.

Даний факт повністю підтверджується показами свідків ОСОБА_15, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 суть яких була викладена вище та з яких витікає, що проект такого наказу готувався та візувався ними. За таких обставин суд вважає, що ствердження відповідачів про те, що проект такого наказу не існував взагалі та його відсутність у матеріалах з діловодства університету є нікчемними, та такими, що б виправдати незаконні дії в.о. ректора по введенню вказаного рішення ОСОБА_3 ради в дію, безпідставно проігнорувавши її рішення.

На думку суду навіть в тому випадку, коли б в.о. ректора не погодився з вказаним рішенням ОСОБА_3 ради та введенням його в дію, він зобовязаний був би написати вмотивоване рішення з цього приводу та постановити відповідний наказ, а не зухвало заперечувати існування такого проекту взагалі, а також повідомити про прийняти ним рішення, як ОСОБА_3 раду, так і осіб яких воно стосується, чого виконано не було. Але на думку суду як було зазначено вище такими правами керівник вищого навчального закладу не наділений.

Відповідно до п. 7.1 Положення щодо заміщення посад науково-педагогічних працівників ЧДТУ зі змінами від 15.06.2015 року Рішення ОСОБА_3 ради університету про результати конкурсу затверджуються наказом ректора та є підставою для видання наказу ректора /проректора/ про прийняття на роботу.

На думку суду навіть в тому випадку, коли б в.о. ректора не погодився з вказаним рішенням ОСОБА_3 ради та введенням його в дію, він зобовязаний був би написати вмотивоване рішення з цього приводу, а не зухвало заперечувати існування такого проекту взагалі, а також повідомити про прийняти ним рішення, як ОСОБА_3 раду, так і осіб яких воно стосується, чого виконано не було.

Що стосується твердження відповідачів про незаконність вимог щодо безпідставності вимог позивача щодо зобовязання в.о. ректора укласти з ним контракт терміном на 5 років, то суд вважає, що воно є незаконним, виходячи з наступного.

Дійсно відповідно до вимог ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу визначену цією угодою з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати необхідні умови праці.

Особливою формою відповідно до ч. 3 вказаної статті трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обовязки та відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення, і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контакту визначається законами України.

Відповідно до Постанови КМУ від 19.03.1994 року № 170 «Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору» зазначено, що контрактна форма трудового договору застосовується у випадках, прямо передбачених чинним законодавством, щодо працівників, які працюють або працевлаштовуються за трудовими договорами на визначений строк чи на час виконання певної роботи.

Пунктом 11 статті 55 ЗУ «Про вищу освіту» та «Положенням про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навальних закладів третього та четвертого рівнів акредитації» визначається, що науково-педагогічні працівники обираються за конкурсом на вакантні посади науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації, а саме: завідуючих кафедрами, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів, асистентів, порядок проведення якого затверджується ОСОБА_3 радою вищого навчального закладу.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що діючим ЗУ «Про вищу освіту» з науково-педагогічних працівниками, які обрані на відповідні посади повинен укладатися контракт, і як зазначено в ст. 35, 43 вказаного Закону такі контракти повинні укладатись строком на 5 років.

В даному випадку на думку суду, слід керуватись не тільки нормами Кодексу законів про працю, а і спеціальним законом про освіту, який безпосередньо регулює контракту форму укладення такої трудової угоди саме з науково-педагогічними працівниками і підставою для укладення такої угоди є лише рішення ОСОБА_3 ради навчального закладу.

Так як ОСОБА_3 радою позивач був обраний на відповідну посаду, то в.о. ректора зобовязаний був ввести в дію вказане рішення, уклавши з ним контракт терміном на 5 років. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що тільки ОСОБА_3 раді вищого навчального закладу надано право щодо обрання і призначення науково-педагогічних працівників, і таким правом ректор навчального закладу, не дивлячись на широкі повноваження, які йому надані відповідно до вимог ст. 35 Закону, таким правом не наділений.

Закон в цих питаннях його зобовязує лише ввести в дію відповідне рішення ОСОБА_3 ради, не надаючи йому будь-яких виключень.

Щодо заперечень відповідачів про відсутність правового обґрунтування у необхідності укладання контракту на 5 річний термін, посилаючись при цьому на відсутність будь-яких правових підстав, невідуючи про те, що в ст. 43 ЗУ «Про вищу освіту» та Рекомендаціях у редакції наказу Міністерства освіти і науки України від 26.11.2015 р. N 1230 чітко вказано, що при прийнятті на роботу після успішного проходження конкурсу укладається строковий трудовий договір (контракт) строком на 5 років.

Саме вказаними положеннями слід керуватись при визначенні терміну, на який повинен був укладатись контракт та і керувавалась ОСОБА_3 рада університету, вирішуючи питання про обрання позивача деканом терміном на 5 років.

Як встановлено судом, посада, на яку був обраний позивач була вакантною, оскільки він на той час виконував обовязки декана факультету. Посилання представників відповідача на ту обставину, що ніякими правових підстав укладення контракту саме на пятирічний термін немає, суд розцінює як ігнорування нормами чинного законодавства та виправдати неправомірні дії в.о. ректора університету.

Посилання представників відповідача на те, що конкурс може оголошуватись лише після того як та чи інша особа звільниться в установленному порядку, на думку суду є недоречною, так як відповідно до ст. 35, 43, 55 ЗУ «Про вищу освіту» керівники факультету кафедри та науково-педагогічні працівники обираються ОСОБА_3 радою навчального закладу в порядку конкурсного відбору та в порядку обрання за конкурсом, що безпосередньо працюють в начальному закладі.

Ці положення Закону деталізовано в п. 4 Рекомендацій у редакції наказу Міністерства освіти і науки України від 26.11.2015 р. № 1230, в яких також вказано, що конкурс на заміщення посади науково-педагогічного працівника в порядку конкурсного відбору рекомендувано оголошувати не пізніше, ніж через два місяці після набуття нею статусу вакантної, а в порядку обрання за конкурсом не пізніше, ніж за три місяці до закінчення терміну дії трудового договору (контракту) з науково-педагогічним працівником (не пізніше, ніж через два місяці після набуття нею статусу вакантної). При цьому дату публікації оголошення рекомендовано вважати першим днем оголошеного конкурсу.

При цьому суд зазначає, що хоча Рекомендації були прийнятті Міністерством освіти та науки України після оголошених конкурсів, які були скасовані наказом № 237-к, виданим в.о. ректра ОСОБА_2, але вони відповідали вимогам діючого закону, а тому об'єктивних підстав для їх відміни не існувало, про що було зазначено вище.

Посилання представників відповідача на те, що рішення ОСОБА_3 ради від 25.06.2015 року не може бути введено в дію, ще й по тій причині, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.10.2015 року по справі № 711/6350/15-ц, яке набуло законної сили визнано незаконним та скасовано документи щодо формування складу ОСОБА_3 ради ЧДТУ, суд вважає не обгрунтованими , тому що воно ніяким чином не ставить під сумнів легітимність ОСОБА_3 ради станом на 25.06.2015 року та не скасовує рішень прийнятих в цей день ОСОБА_3 радою університету і взагалі ніяким чином не стосується розгляду справи в даному судовому засіданні.

Вказане обєктивно підтверджує і ті обставини, що після вказаного рішення ОСОБА_3 рада університету в такому ж самому складі неодноразово засідала та приймала відповідні рішення, які були введені в дію наказами того ж в.о. ректорав якого не виникало ніяких сумнівів щодо її легітимності. За таких обставин позов щодо визнання нелегітимною ОСОБА_3 ради з яким ОСОБА_14 звернулась до суду є надуманим, а поскільки він розглянутий без участі зацікавлених сторін, які приймають участь в розгляді даної справи, то він по відношенню до неї не має будь-якого преюдициального значення.

Необгрунтованим також є посилання представників відповідача щодо невідповідності складу суду вимогам об'єктивного та неупередженого розгляду справи, при цьому посилаючись на те, що на їх думку суд порушував принцип диспозитивності та з власної ініціативи витребовував докази, а також, що органами слідства відкрито кримінальне провадження за фактом незаконного втручання в автоматизовану систему документообігу, які повязані з тим, що судді Смоляру А.О. було розподілено декілька справ з позовами працівників ЧДТУ. В звязку з цим головуючому неодноразово з надуманих мотивів заявлялись відводи. Крім того, особисто Міністром освіти та науки під час розгляду справи в суді двічі було дано інтервю в засобах масової інформації, а саме на телебаченні , в яких він намагався вказати, що рішення суду, на його думку, буде прийняте на користь позивачів, що є нічим іншим, як не законний вплив державного діяча на прийняття рішення судом, що є недопустимим.

Абсолютно надуманим є твердження в дебатах представника відповідача щодо витребування доказів з ініціативи суду, оскільки необхідні докази витребовувались тільки за клопотанням та узгодженням думки щодо цього учасників процессу.

Задовольняючи позов, суд виходить з того, що права позивача були грубо порушені, а тому вони повинні бути захищені в судовому порядку. При цьому суд вважає, що не є перепоною для захисту порушених прав, а саме в частині укладення з позивачем контракту та обставина, що він в даний час звільнився за власним бажанням, оскільки позивач був вимушений написати заяву про звільнення, так як не укладення з ним контракту грубо порушувало його права.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що не введення в дію рішення ОСОБА_3 ради щодо укладення з позивачем контракту грубо порушує його конституційні права на працю, зокрема в тому, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку він вільно погоджується. Держава повністю здійснює умови для повного зідйснення права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діляьності. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Ці основоположні принципи були грубо проігноровані в.о. ректора, а тому повинні бути захищені судом.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. В даному випадку позивач звільняється від сплати судового збору при подачі позовної заяви, а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в розмірі 487 грн. 20 коп.( 1218х 0.4 = 487,20 грн.). При подачі заяви позивачем ОСОБА_1 було безпідставно сплачено судовий збір в сумі 244 грн., а відповідно до п. 1 ст.. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.8, 43, 55 Конституції України, ст..ст. 35, 36, 43, 55 ЗУ «Про вищу освіту», ст.. ст.. 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Черкаського державного технологічного університету про визнання незаконним та скасування наказу та зобовязання укласти контракт задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ в.о. ректора Черкаського державного технологічного університету від 23.06.2015 № 237-к.

Зобов'язати в.о. ректора ЧДТУ ОСОБА_2 ввести в дію рішення ОСОБА_3 ради Черкаського державного технологічного університету (протокол №13 від 25.06.15р.), в частині щодо обрання ОСОБА_1 на посаду декана факультету по роботі з іноземними студентами, шляхом видачі наказу згідно вказаного рішення ОСОБА_3 ради ЧДТУ.

Стягнути з Черкаського Державного технологічного університету на користь держави сплачений ним судовий збір в сумі 487,20 грн.

Повернути позивачу ОСОБА_1 помилково сплачений судовий збір в сумі 244 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий: ОСОБА_20