Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКоротуна В.М.,
суддів: Гвоздика П.О., Нагорняка В.М.,Мазур Л.М., Писаної Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», яке діє через представника Гриня Костянтина Андрійовича, на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором від 11 грудня 2007 року у розмірі 32 826,35 грн та судові витрати.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2014 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 11 грудня 2007 року у розмірі 32 826,35 грн, з яких 8 306,90 грн - основна заборгованість, 19 861,89 грн - проценти, 2 618,21 грн - комісія, 500 грн - штраф (фіксована частина), 1 539,35 грн - штраф (процентна складова). Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказане рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі заочне рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судами встановлено, що 11 грудня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 8 500 грн зі сплатою 30 % річних у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки.

Позичальник належним чином не виконує своїх зобов'язань з повернення кредитних коштів та процентів за користування коштами, у зв'язку з чим у неї станом на 31 березня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 32 826,35 грн, з яких: основна заборгованість - 8 306,90 грн; проценти за користування коштами - 19 861,89 грн; комісія - 2 618,21 грн; штраф (фіксована частина) - 500 грн; штраф (процентна складова) - 1 539,35 грн.

У листопаді 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором кредиту від 11 грудня 2007 року і рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2012 року стягнуто з останньої заборгованість у розмірі 22 742,34 грн, з яких: 8 306,90 грн - заборгованість за кредитом, 12 039,56 грн - заборгованість за процентами; 836,32 грн - заборгованість з комісії; 1 559,16 грн - штраф.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2012 року вказане рішення суду першої інстанції було скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що позивачем вимогу до відповідача заявлено з пропуском строку позовної давності і відповідач подала до апеляційного суду заяву про застосування наслідків спливу такого строку.

З таким висновком апеляційного суду погодитися на можна з огляду на наступне.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2015 року заяву ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення з тих підстав, що відповідач була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції. Той факт, що сторона не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції у випадках, передбачених законом, може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а не для вирішення апеляційним судом її заяви про застосування позовної давності.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 11 лютого 2015 року (справа № 6-249цс14) та від 02 березня 2016 року (справа № 6-2307цс15).

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд не взяв до уваги, що рішення по суті спору ухвалюється судом першої інстанції, а на стадії апеляційного провадження здійснюється лише перевірка законності та обґрунтованості рішення суду, а враховуючи те, що стаття 267 ЦК України є нормою матеріального права, суд апеляційної інстанції не вправі розглядати заяву про застосування строків позовної давності, яка не була пред'явлена у суді першої інстанції.

Крім того, апеляційний суд не звернув увагу, що після звернення у листопаді 2011 року до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 11 грудня 2007 року, строк позовної давності відповідно до вимог ст. 246 ЦК України перервався і почався з цього моменту новий відлік, тобто строк позовної давності за вказаними вимогами банку закінчується у листопаді 2014 року, а з цим позовом до суду позивач звернувся у травні 2014 року.

Таким чином, оскаржуване рішення апеляційного суду не може бути визнано законним і обґрунтованим, а тому відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

При новому розгляді справи апеляційний суд повинен звернути увагу, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. При цьому суми, які вже були стягнуті на підставі судового рішення, повторному стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», яке діє через представника Гриня Костянтина Андрійовича, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.М. Коротун
Судді: П.О. Гвоздик
Л.М. Мазур
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана