АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/3285/16 Головуючий ІІ інстанції Бездітко В.М.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Овсяннікової А.І., Сащенка І.С.

за участю секретаря Котлярової М.Ю.

розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2016 року по справі за позовом Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги,-

встановила:

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надає позивач. За період з 01.11.2007 року по 30.09.2010 року відповідачі не в повному обсязі сплачують вартість наданих послуг, у звязку з чим утворилась заборгованість в розмірі 7 086,92 грн..

Просив стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання за період з 01.11.2007 року по 30.09.2010 рік в розмірі 7 086 г,92 грн. та суму сплачених судових витрат

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2016 року у задоволенні позову КП « Харківські теплові мережі» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, КП «Харківські теплові мережі» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування скарги зазначено, що суд першої інстанції невірно застосував положення ст.267 ЦК України щодо пропущення позивачем строку позовної давності. 24.11.2010 р. Дзержинським районним судом м.Харкова було видано судовий наказ про задоволення вимог КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 24.03.2014 р. зазначений судовий наказ за заявою відповідачів було скасовано. У звязку з чим строк позовної давності є перерваним.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 проживаючи за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, є абонентами КП ХТМ , відкрито особливий рахунок № 1850.

Відповідачі не заперечували, що отримують від позивача послуг по теплопостачанню й гарячому водопостачанню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з положень ст.267 ЦК України, зазначаючи, що позивачем пропущено строк позовної давності та підстави для визнання поважності причин пропуску строку відсутні.

Колегія суддів з такими висновками рішення суду не погоджується, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Відповідно ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також тоді, коли предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

З матеріалів справи вбачається, що 24.11.2010 р. за заявою КП «Харківські теплові мережі» було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за опалення і гарячу воду в розмірі 7 086,92 грн. за період з 01.11.2007 року по 30.09.2010 р.

Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 24.03.2014 року зазначений судовий наказ було скасовано.

Судовий наказ відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Враховуючи, що судовий захист позивача на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання позивачем заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, перериває позовну давність.

Отже, висновки суду першої інстанції, що позивач пропустив строк позовної давності є помилковими.

Відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідачі не в повному обсязі сплачують вартість наданих послуг, у звязку з чим за період з 01.11.2007 року по 30.09.2010 р. утворилась заборгованість в розмірі 7 086,92 грн.

Згідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендаторами щомісяця, не пізніше 20-го числа, що настає за розрахунковим. Плата за надання послуг вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів споживання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи обґрунтованість позовних вимог з відповідачів на користь позивачів необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,56 грн. по 170,52 грн. з кожного. Позивач сплатив за надання позовної заяви судовий збір в розмірі 243,60 грн. та за апеляційну скаргу в розмірі 267,96 грн.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог.

На час розгляду справи апеляційним судом відповідачі сплатили заборгованість за надані послуги. Проте, позовні вимоги на час ухвалення рішення районним судом були законними та обґрунтованими тому підлягають задоволенню. При виконанні рішення апеляційного суду сплачені відповідачами суми підлягають врахуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 7 086, 92 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору в розмірі 170,52 грн. з кожного.

Рішеннянабирає законної сили з моменту його проголошення. Рішення може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді