Провадження №2/760/1339/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року м. Київ

Соломянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коробенко С.В.

при секретарі Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2015 року Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 з вимогами про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 31876,88 гривень.

Свої вимоги Позивач мотивує наступним.

09.04.2015р. на вул. Фрунзе в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного Позивачу автомобіля «Тойота», д/н НОМЕР_1, та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, в результаті якого автомобілі було пошкоджено.

Згідно з постановою Подільського районного суду м. Києва від 08.05.2015р., дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди Позивачу була заподіяна матеріальна шкода, спричинена пошкодженням транспортного засобу «Тойота», д/н НОМЕР_1, в розмірі 30445,88 гривень.

Позивач також зазначає, що ним були понесені витрати в розмірі 1431 гривень на оплату вартості послуг спеціаліста оцінювача. Зазначену суму він просить стягнути з Відповідача, вважаючи її матеріальним збитком.

У судовому засіданні представник Позивача підтримав позов, просив суд його задовольнити. Зазначив, що стороні Позивача відомо, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля НОМЕР_2, застрахована в страховій компанії ПрАТ СК «Україна», проте фактично зазначена страхова компанія своєї діяльності не здійснює, виплат не проводить, у звязку з чим Позивач обрав спосіб захисту своїх прав шляхом стягнення відшкодування безпосередньо з винної особи.

Представник Відповідача ОСОБА_2 заперечував проти позову, наполягаючи на тому, що відповідальність Відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «Україна» згідно з полісом АІ/0654441, а тому саме зазначена страхова компанія є належним Відповідачем у справі.

Заслухавши пояснення Сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Тойота», д/н НОМЕР_1.

09 квітня 2015 року в м.Києві на вул. Фрунзе відбулася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «Тойота», д/н НОМЕР_1, та автомобіля НОМЕР_3, за кермом якого знаходився ОСОБА_2

Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 08.05.2015р. ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, тобто у даній дорожньо-транспортній пригоді.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, в межах розгляду даної справи обставини вини (її відсутності) ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху доказуванню не підлягають, оскільки наявність вини в його діях вже встановлена чинним судовим рішенням.

В матеріалах справи міститься Звіт №185 від 23.04.2015р. автотоварознавчого дослідження, складеного ФОП ОСОБА_3, з якого вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Тойота», д/н НОМЕР_1, становить 30445,88 грн. (а.с.3-20)

За послуги зі складання зазначеного звіту Позивачем сплачено 1431 грн, що підтверджується квитанцією від 27.04.2015р. (а.с. 21)

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи цивільно-правова відповідальність водія автомобіля НОМЕР_2, на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована згідно з Полісом №АІ/0654441 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Україна» з лімітом відшкодування за шкоду, заподіяну майну 50000 гривень.

Оцінюючи заперечення Відповідача в частині стягнення з нього відшкодування за заподіяну майнову шкоду з огляду на наявність полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, суд враховує правову позицію Верховного Суду України викладену в постанові від 20 січня 2016 року по справі № 6-2808цс15.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобовязаний виконати свій обовязок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, суд не вправі відмовити в позові ОСОБА_1М, з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як заподіювача шкоди застрахована, у звязку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стягненню з ОСОБА_1 на користь Позивача підлягають судові витрати в розмірі 487,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 22, 1188 Цивільного кодексу України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 31876,88 грн (тридцять одна тисяча вісімсот сімдесят шість гривень 88 коп.), а також судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: