АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Мельникової Ірини Геннадіївни в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Київенерго» про захист прав споживачів.

Колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Київенерго» (надалі - ПАТ «Київенерго») про захист прав споживачів.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він є споживачем електроенергії по договору №140201135 з ПАТ «Київенерго» з 15 серпня 2006 року, проте в квітні 2015 року від ПАТ «Київенерго» отриманий лист від 21 квітня 2015 року № 34 / 42 - 2638, яким він був повідомлений про те, що на засіданні комісії департаменту продажу комерційної дирекції ПАТ «Київенерго» з проведення коригувань корисного відпуску та товарної продукції побутовим споживачам електроенергії розглянуто питання щодо перерахунку за спожиту електроенергію по о/рах 1 (який належить позивачу) на підставі акту проведення експертизи лічильника від 27 січня 2015року № 138 за адресою АДРЕСА_1. й станом на 31 березня 2015року за показаннями електролічильника 008256 кВт/г існує заборгованість на суму 45 265 грн. 85 коп.

Одночасно із зазначеним листом він отримав попередження № 55437 від 17 квітня 2015 року про відключення електроенергії у випадку несплати заборгованості.

Посилаючись на відсутність будь-якого боргу перед відповідачем, просив визнати неправомірними дії ПАТ «Київенерго» по нарахуванню йому заборгованості за спожиту електричну енергію станом на 31 березня 2015 року в сумі 45 265 грн. 85 коп. тавизнати відсутність у нього боргу перед ПАТ «Київенерго» по оплаті за спожиту електричну енергію станом на 31 березня 2015 року, в сумі 45 265 грн. 85 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права й невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, вислухавши представника позивача, яка підтримала апеляційну скаргу, представника відповідача, який просив апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи і встановлено судом, за адресою в АДРЕСА_1, відкрито особовий рахунок НОМЕР_1, на ім'я ОСОБА_2, 30 квітня 2015 року з позивачем укладено договір, про користування електричною енергією (а.с.5).

16 квітня 2015 року проведено засідання комісії ПАТ «Київенерго» з проведення коригувань - корисного відпуску та товарної продукції побутовим споживачам електроенергії. Під час проведення Комісії встановлено, що 15 грудня 2014 року зареєстровано заявку позивача на технічну перевірку приладу обліку.

26 грудня 2014 проведено технічну перевірку трифазного лічильника та складено відповідний акт. Зауважень до роботи лічильника та схеми підключення лічильника не виявлено.

17 січня 2015 року прилад обліку знятий та направлений на експертизу.

27 січня 2015 проведено експертизу даного приладу обліку. Під час проведення експертизи встановлено, що візуальних ознак втручання не виявлено. Метрологічні параметри не відповідають класу точності. Потребує ремонту або заміні. Прилад обліку визнано не придатним для подальшої експлуатації.

06 лютого 2015 в зв'язку з переукладенням договору виконано технічну перевірку лічильника НІК :503АП2Т (1140) № 0180025 та складено відповідний акт. За результатами перевірки зауважень до роботи лічильника та схеми підключення лічильника не виявлено.

Було проведено аналіз споживання електричної енергії за період 2012-2014 роки та встановлено збільшення щомісячного споживання з 2000 кВт / год до 3000 / 4000 кВт / год. По відновленому обліку, споживання становить 3437 кВт/год.

Протоколом № 160 від 16 квітня 2015 року комісією прийнято рішення згідно якого:

- в розрахунках за спожиту електричну енергію враховувати показання лічильника зафіксовані системою АСКОЕ за період з 30 листопада 2013 року по 31 березня 2014 року .

- виконати перерахунок за період з 22 листопада 2014 року (дата контрольного зняття показань) по 17 січня 2015 року (дата заміни лічильника) за величиною середньомісячного споживання, визначеного на підставі п. 33 ПКЕЕН. Величина середньомісячного споживання становить 2302 кВт/год.

Взаємовідносини в сфері електроенергетики регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31 липня 1996 року , Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 Від 26 липня 1999 року, іншими нормативно - правовими актами.

Розділом «Розрахунки за спожиту електричну енергію» Правил користування електричною енергією для населення встановлений порядок визначення обсягів спожитої електричної енергії та оплати за неї.

Згідно пунктів 19, 20 ПКЕЕн розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за Діючими тарифами ( цінами ) для населення на підставі показань приладів обліку.

Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем.

За власним рішенням енергопостачальник має право самостійно знімати показання приладів обліку у споживача.

Оплата спожитої електричної - енергії може здійснюватись за розрахунковими книжками, за платіжними документами, які виписуються енергопостачальником або за карткою попередньої оплати.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що ОСОБА_2 обрано невірний спосіб захисту, а зі змісту позову не вбачається, які саме майнові або особисті немайнові права позивача порушені відповідачем.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками районного суду й вважає їх законними та обґрунтованими.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

У всіх випадках визнання тієї чи іншої дії як способу захисту пов'язується із зазначенням в нормативних актах. Спосіб захисту також визначають як конкретні закріплені чи санкціоновані законом правоохоронні заходи (засоби), за допомогою яких усуваються порушення прав і вплив на правопорушника.

Спеціальні норми, які регулюють спірні правовідносини, не встановлюють конкретних заходів захисту порушеного права, а тому особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 ЦК України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Тому районним судом із цих підстав правомірно відмовлено в задоволенні позову.

Твердження апеляційної скарги про те, що актом №138 від 27 січня 2015 року було зафіксовано цілісність пломб лічильника та упаковки лічильника, не встановлено ознак втручання в його роботу сторонніх осіб при проведенні експертизи лічильника позивача, не спростовує висновків суду першої інстанції про обрання позивачем невірного способу захисту, який до того ж є передчасним.

З урахуванням обставин справи, районним судом зроблено правильний висновок, що у разі своєї незгоди з сумою боргу, споживач може заперечувати наявність заборгованості, наводити свої міркування та контррозрахунки у випадку звернення енергопостачальника до суду про стягнення даної заборгованості.

Тобто, способи захисту обрані позивачем та заявлені в позовній заяві, не відповідають способам захисту встановлених в законі або договорі. Крім того, з позову не вбачається які саме майнові або особисті немайнові права позивача порушені відповідачем.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає законними й обґрунтованими висновки районного суду про відсутність правових підстав до задоволення позову.

Справа судом розглянута повно та об'єктивно. Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам й доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, подана по справі апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Мельникової Ірини Геннадіївни в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 753/9070/15

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2623/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Леонтюк Л.К.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.