Справа № 521/3750/16-ц
Провадження № 2/521/2452/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20"квітня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до Одеської міської ради, про визнання права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої 10.07.2013р.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що після смерті її рідної мати ОСОБА_2 відкрилася спадщина на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Заповіт вона залишила на позивачку.Вказана дана квартира видана спадкодавцю на підставі акту прийому- передачі, який складено між кооперативом «Китобой 4» та членом кооперативу спадкодавцем ОСОБА_2Позивачка звернулая до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак її було відмовлено в оформленні документів на спадщину, посилаючись на не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину на квартиру під № 22 (двадцять другим), розташовану в місті Одесі по вулиці Рабіна Іцхака, в будинку під № 11 (одинадцятим), яка належала ОСОБА_2 , яка померла «10» липня 2013 року, в звязку з тим, що надане свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 17.09.2013.за № 9498848, тобто після смерті власника.Таким чином позивачка змушена звернутися до суду з зазначеним позовом.

Позивач у судове засідання не з»явилась, сповіщена належним чином, надала до суду заяву в який позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі, справу розглянути за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, сповіщений належним чином, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що на підставі акту прийому- передачі, який складено між кооперативом «Китобой 4» та членом кооперативу ОСОБА_2, вказаним актом прийому-передачі кооператив «Китобой 4» передав ОСОБА_2 у власність квартиру № 22, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Рабіна Іцхака, буд. № 11 загальною площею 58,00 кв.м.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 17.09.2013 року, зареєстрованого реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_2 на праві власності належить квартира № 22, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Рабіна Іцхака, буд. № 11 загальною площею 58,00 кв.м.

10 липня 2013 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №346985, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління.

Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1216, 1217 та 1220 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 на підставі ст. 1234 ЦК України використав своє право на заповіт і згідно ст. 1235 ЦК України призначив спадкоємцем свого майна ОСОБА_1

Відповідно до статей 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Згідно статті 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину.

Відповідно до статті 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У встановлений законом строк ОСОБА_1 звернулась до Сьомої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої 10.07.2013р ОСОБА_2.

Проте листом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори, позивача повідомлено про те неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на квартиру під № 22 (двадцять другим), розташовану в місті Одесі по вулиці Рабіна Іцхака в будинку під № 11 (одинадцятим), яка належала ОСОБА_2, яка померла «10» липня 2013 року, в звязку з тим, що надане свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 17.09.2013.за № 9498848, тобто після смерті власника.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 24 даної постанови передбачено, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Слід також зазначити, що листом № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що при розгляді справ про спадкування слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Матеріали справи не містять доказів фактичної відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну частину дачної будівні, оскільки лист нотаріуса від 06 лютого 2015 року, не може вважатись постановою про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин..

Також відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Крім того за приписами ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. ст. 58-59 ЦПК України докази по справі повинні бути належними та допустимими, та не ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, суд доходить до висновку, що позивач у встановлений законом строк звернулась у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, що є підставою для визнання за нею права власності на спірне майно в порядку спадкування за заповітом, так як іншої можливості оформити своє право на спадкування у неї немає.

Враховуючи зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 16, 316-319, 321, 384, 1217, 1222, 1223, 1216, 1217, 1258, 1262, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 208-209,212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право приватної власності на жилу на квартиру під № 22 (двадцять другим), розташовану в місті Одесі по вулиці Рабіна Іцхака в будинку під № 11 (одинадцятим), загальною площею 58 кв.м., яка має житлової площі - 30 кв. м., підсобної - 28 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Малиновського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ

20.04.16