Провадження № 2/554/196/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Чуванової А.М.,

при секретарі - Юркіній Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом та з уточненою позовною заявою, посилаючись на те, що Октябрським районним судом м.Полтави вироком від 21.05.2015 року засуджено ОСОБА_2 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 та ч.3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Судом було встановлено, що в ніч з 08 на 09 листопада 2014 року ОСОБА_2, перебуваючи за адресою: м.Полтава вул.Грушевського,2, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження ПВХ плівки, проник до автомобіля НОМЕР_1, звідки таємно викрав відеореєстратор «F 900 Full HD», вартістю 360,17 гривень, пульт дистанційного керування до ДВД-пристрою, вартістю 5500 гривень, пристрій блю-туз НОКІА для мобільного звязку, вартістю 300 гривень, окуляри сонцезахисні, вартістю 200 гривень, рукавички чоловічі чорного кольору, вартістю 200 гривень, балонний ключ, вартістю 200 гривень, буксировочне вушко, вартістю 200 гривень, рукоятку домкрата, вартістю 200 гривень, гайки для кріплення колю в кількості 19 штук, вартістю 475 гривень, які належать позивачу ОСОБА_1, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 7635,17 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 7635,17 гривень. Крім того, діями відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду, що полягає в тому, що автомобіль був пошкоджений, позивач не міг користуватися тими речами, які були викрадені, не зміг 09 листопада виїхати на профілактичне лікування до м.Трускавець, та потрапив до лікарні у період з 23.01.2015 року по 02.02.2015 року; має на утриманні двох дітей та дружину, відповідач погіршив його і так скрутне матеріальне становище, тому просить стягнути з ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 5000 гривень,витрати на правову допомогу в сумі 3000 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що йому слідчим було повернуто відеореєстратор «F 900 Full HD», вартістю 360,17 гривень, інші речі, які були вкрадені відповідачем, не було відшкодовано. Він є хворою людиною, але після скоєного відповідачем злочину, стан здоровя його ще більш погіршився, крадіжкою відповідач наніс йому душевну травму.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини, надала розрахунок правової допомоги на 4000 гривень та просила суд задовольнити позов, стягнути витрати на правову допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що дійсно за вироком суду його визнано винним у вчиненні крадіжки у позивача, встановлена шкода позивачу, проте він деякі речі повернув потерпілому, тому згоден частково з висунутими позовними вимогами. Крім того, не згоден сплачувати позивачу моральну шкоду, оскільки він не винен у хворобах ОСОБА_1, не згоден і правову допомогу виплачувати, бо у нього немає коштів.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, матеріали кримінального провадження, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.1166, 1192 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що Октябрським районним судом м.Полтави вироком від 21.05.2015 року засуджено ОСОБА_2 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 та ч.3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Згідно вироку суду, в ніч з 08 на 09 листопада 2014 року ОСОБА_2, перебуваючи за адресою: м.Полтава вул.Грушевського,2, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження ПВХ плівки, проник до автомобіля НОМЕР_1, звідки таємно викрав відеореєстратор «F 900 Full HD», вартістю 360,17 гривень, пульт дистанційного керування до ДВД-пристрою, вартістю 5500 гривень, пристрій блю-туз НОКІА для мобільного звязку, вартістю 300 гривень, окуляри сонцезахисні, вартістю 200 гривень, рукавички чоловічі чорного кольору, вартістю 200 гривень, балонний ключ, вартістю 200 гривень, буксировочне вушко, вартістю 200 гривень, рукоятку домкрата, вартістю 200 гривень, гайки для кріплення колю в кількості 19 штук, вартістю 475 гривень, які належать позивачу ОСОБА_1, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 7635,17 гривень (а.с.61-64).

У відповідності до ст. 61 ч.4 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої він ухвалений.

Суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення майнової шкоди у розмірі 7275 гривень є обґрунтованими, оскільки відповідач є винним у вчиненні кримінального правопорушення та його діями заподіяна шкода ОСОБА_1 Враховуючи, що позивачу було повернуто відеореєстратор «F 900 Full HD», вартістю 360,17 гривень, в задоволенні цих майнових вимог позивачу слід відмовити.

Що стосується вимог щодо стягнення моральної шкоди, слід зазначити, що відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" від 31.03.1995 р. (зі змінами та доповненнями) під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи і бездіяльністю інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом чи/або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, ст.ст. 23, 1167 ЦК України передбачено відшкодування моральної шкоди у випадку знищення майна фізичної особи, тому суд вважає, що позивач має право на захист в такий спосіб особистого немайнового права, враховуючи при цьому, що це право порушено відповідачем, внаслідок викрадення ним майна позивача.

З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим задовольнити позов ОСОБА_1 в частині відшкодування моральної шкоди частково та стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 2500 гривень, оскільки на думку суду саме така сума є розмірною обставинам справи. В задоволенні інших вимог позивачу слід відмовити.

Крім того, судом встановлено, що у позивача із адвокатом ОСОБА_3 укладено договір про надання правових послуг (ордер на надання правової допомоги а.с.19, витяг з угоди про надання правової допомоги на а.с.20). На підставі зазначених документів адвокат, як представник позивача, згідно ст.ст.27,31 ЦПК України, представляв інтереси позивача при розгляді зазначеної справи. Платіжною квитанцією №44 підтверджується, що ОСОБА_1 передав адвокату ОСОБА_3 4000 грн.(а.с.70).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу належать до судових витрат.

Відповідно до ст. 84 ЦПК витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

При стягненні витрат на правову допомогу особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст. ст. 12, 42, 56 ЦПК України).

Статтею 1 Закону України від 20 грудня 2011 року N 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, в судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як зазначено в п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом стягується не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (складання позовної заяви, надання консультацій). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Розрахунок витрат на правову допомогу зроблено у відповідності до положень вказаного Закону та підтверджені витрати у розмірі 4000 гривень (а.с.70).

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача шкоди у загальному розмірі 12635,17 гривень. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково у сумі 9775 гривень, що в процентному співвідношенні становить 77%. Із врахуванням часткового задоволення позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути 3080 гривень ( 4000 гривень х 77%) витрат на правову допомогу.

Посилання відповідача про те, що його діями не заподіяно моральну шкоду позивачу, є юридично неспроможними, оскільки спростовуються вищенаведеними дослідженими доказами у справі.

З відповідача на користь позивача відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 243,60 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60,61,88,212-215,218 ЦПК України, ст.ст.22,23,1177, 1192 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 7275 гривень; на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 2500 гривень; правову допомогу в сумі 3080 гривень та судовий збір в сумі 243,60 гривень.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.М. Чуванова