Справа № 712/8389/16-ц
Провадження № 2/712/2002/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2016 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м.Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову посилалися на те, що ІНФОРМАЦІЯ_10 року, відповідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_11 р., виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси ЧМУЮ у віці 58 років померла ОСОБА_5, на час смерті зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

ОСОБА_5 була рідною сестрою позивачів, що підтверджуються свідоцтвами про народження та свідоцтвами про їх одруження. Після її смерті відкрилась спадщина, у вигляді 5/100 часток блок - АДРЕСА_3

Вказували, що у визначений законодавством строк звернулись до Приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу з заявами про прийняття спадщини, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_10 р. після смерті ОСОБА_5, спадкова справа № 2/2016 заведена у Приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М.

Також у визначений законодавством строк з заявою про прийняття спадщини, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_10 р. після смерті ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_3 - відповідач по справі.

На своє звернення отримали Постанову про нотаріальну відмову від 07.07.2016 р. № 217/02-31, в якій зазначено, що в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_4 яка належала ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме мано виданого, 29.09.2009 року Соснівським райвиконкомом.

Просили визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на ? спадщини, яка складається з 5/100 часток блок - секції АДРЕСА_5 Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності в порядку спадкування на ? спадщини, яка складається з 5/100 часток блок - секції АДРЕСА_5

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності. Позов обґрунтовано тим, що з 1992 року по ІНФОРМАЦІЯ_11 року ОСОБА_3 проживав однією сім'єю з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу. Спочатку вони проживали у належній позивачу за зустрічним позовом квартирі, вели спільний побут. ОСОБА_5 було призначено опікуном дітей ОСОБА_3: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9. До дня смерті ОСОБА_5 проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1, хоча була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 Після її смерті він разом із дітьми здійснював організацію її похорон.

Внаслідок спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_5 вони набули нерухоме майно, а саме: 5/100 часток блок - АДРЕСА_7 Дане майно належало ОСОБА_5 та є предметом розгляду первісного позову.

Просив встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 з померлою ОСОБА_5 Визнати за ОСОБА_3 право спільної часткової власності на 1/40 частину блок - секції АДРЕСА_8

Позивачка ОСОБА_1 та її представник та представник позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_4 у судовому засіданні, підтримали первісний позов та просили задовольнити заявлені ними вимоги в повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечували частково. Визнали зустрічний позов в частині встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з 1992 року по ІНФОРМАЦІЯ_11 року в іншій частині зустрічного позову просили відмовити. Заперечення мотивували тим, що нерухоме майно 5/100 часток блок - секції АДРЕСА_9 було набуто померлою згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до набуття чинності Законом України «Про внесення зміни до статті 61 Сімейного Кодексу щодо об'єктів права спільної сумісної власності подружжя», який набув чинності з 8 лютого 2011 року. Вказаним Законом, зокрема, внесено зміни до частини п'ятої вказаної статті та визначено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Оскільки дана норма Закона не діяла станом на момент отримання свідоцтва про право власності на блок - секцію від 29.09.2009 року, зазначений об'єкт нерухомості належав померлій на праві особистої приватної власності.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_10 підтримали зустрічні позовні вимоги. Первісний позов визнали частково. Не заперечували проти визнання за позивачками в рівних частках права власності на 1/40 частину блок - секції АДРЕСА_9, інша 1/40 частини є предметом розгляду за зустрічним позовом. Просили на зазначену 1/40 частину блок - секції визнати право спільної часткової власності за ОСОБА_3

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

ІНФОРМАЦІЯ_10 року, у віці 58 років померла ОСОБА_5, про що складено актовий запис про смерть №2692, відповідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_11 р., виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 була рідною сестрою позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Родинні відносини між померлою ОСОБА_5 та ОСОБА_1 підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_11 серія НОМЕР_2 від 20.04.1966 року, свідоцтвом про одруження від 23.02.1980 року серія НОМЕР_3

Родинні відносини між померлою ОСОБА_5 та ОСОБА_2 підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_12 серія НОМЕР_4 від 01.08.1964 року, свідоцтвом про одруження від 07.03.1986 року серія НОМЕР_5

28 січня 2016 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. заведена спадкова справа №2/2016 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_10 рок ОСОБА_5 До нотаріуса звернулися сестри померлої ОСОБА_1, ОСОБА_2, які є спадкоємцями за законом.

Крім вищезазначених спадкоємців до нотаріуса звернувся ОСОБА_3, яким нотаріусу не було подано документів, підтверджуючих право на спадкування.

Спадкове майно після померлої складається з 5/100 часток блок - секції АДРЕСА_10, яке належало спадкодавцю за час життя відповідно до свідоцтва про право власності, виданим Соснівським райвиконкомом Черкаської обл. Ради НОМЕР_6 від 23.09.2009 року.

07.07.2016 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. позивачкам була надана відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: на 5/100 часток блок - секції АДРЕСА_10, який залишився після смерті ОСОБА_6 у зв'язку із не поданням оригіналу Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 29 вересня 2009 року Соснівським райвиконкомом.

Відповідно до п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Згідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як передбачено ст. 55 Конституції України та ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Таким чином, вбачається, що у позивачів існують об'єктивні перешкоди у реалізації своїх спадкових прав через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв'язку з чим їх право підлягає судовому захисту.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про визнання про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності. Позов обґрунтовано тим, що з 1992 року по ІНФОРМАЦІЯ_11 року ОСОБА_3 проживав однією сім'єю з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу. Внаслідок спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_5 вони набули нерухоме майно, а саме: 5/100 часток блок - АДРЕСА_7 Дане майно належало ОСОБА_5 Просив встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 з померлою ОСОБА_5 Визнати за ОСОБА_3 право спільної часткової власності на 1/40 частину блок - секції АДРЕСА_8

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Виходячи з наведених норм кожна людина має право на сімейне життя, при цьому укладання шлюбу між чоловіком та жінкою не є обов'язковою умовою для створення їхньої сім'ї. Сім'я може бути створена на будь-яких підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя, але між особами, які проживають однією сім'єю без шлюбу виникають певні сімейні права та сімейні обов'язки, які в деяких випадках прирівнюються до прав та обов'язків подружжя.

Зокрема, згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Як було встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_12 року померла ОСОБА_5.

На час смерті ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Проте, як зазначено позивачем за зустрічним позовом та визнано відповідачем ОСОБА_1 та її представником та представником ОСОБА_2 - ОСОБА_4 з 1992 року та до дня смерті ОСОБА_5 проживала разом із ОСОБА_3 На момент смерті фактично вона проживала за адресою: АДРЕСА_11

Обставини спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, підтверджуються також документами, що містяться в матеріалах справи, зокрема рішеннями виконкому Придніпровської районної ради про призначення опікуном №68 від 17.02.1999 року та №765 від 19.12.2001 року відповідно до яких ОСОБА_5 призначена опікуном над неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6; угодою про погашення заборгованості по квартирі: АДРЕСА_12 Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області від 16.07.2003 року яка видана ОСОБА_5 як опікуну дітей про те, що ОСОБА_13 знаходиться у розшуку; медичною книжкою ОСОБА_5, випискою з медичної карти, в яких вона зазначала місце свого проживання: АДРЕСА_11.

Відповідно до статтей 213, 215 ЦПК України рішення має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, визнання в судовому засіданні позивачами факту проживання позивача за зустрічним позовом та померлої ОСОБА_5 суд вважає обґрунтованою позовну вимогу про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Між тим, відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність.

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року.

Згідно із роз'ясненнями п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення судом факту перебування у фактичних шлюбних відносинах на підставі ст. 273 ЦПК України може мати місце, якщо такі відносини виникли до 8 липня 1944 року і тривали до смерті (пропажі без вісті) одного з подружжя, внаслідок чого шлюб не може бути зареєстровано в органах реєстрації актів громадського стану. В інших випадках заява про встановлення факту перебування у фактичних відносинах судовому розгляду не підлягають.

Можливість встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу передбачена п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, який набрав законної сили з 1 вересня 2005 року.

В силу наведених положень матеріального і процесуального законодавства, з урахуванням принципу дії цивільного закону в часі, суд приходить до висновку, що пред'явлення вимоги про встановлення факту проживання сторін однією сім'єю без укладення шлюбу в період з 1992 року по 1 вересня 2005 року не ґрунтуються на законі, а тому вважає за можливе встановити факт того, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 проживав з ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 року з 01 вересня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_12 року однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову в частині визнання права власності за ОСОБА_3 на 1/40 частину блок - секції АДРЕСА_9 та припинення права власності ОСОБА_5 на дану частину майна суд виходить з наступного.

Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29 вересня 2009 року, виданого Соснівським райвиконкомом Черкаської обласної Ради ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить квартира, яка складається з блок - АДРЕСА_13 загальна площа 18,7 кв.м. Доля в праві спільної часткової власності складає 5/100 часток. Вказана квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до ч.5 ст.61 СК об'єктом права спільної сумісної власності є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду. Зазначена норма введена в дію Законом України №2913-VI від 11.01.2011 року який набрав чинності 08.02.2011р.

Згідно з ч.ч.1,4 ст.2 ЦПК України цивільне судочинствов здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право». Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотньої дії в часі.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року у справі (за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) встановлено, що за загальновизнаним принципом права, який закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Закріпивши положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, Конституція водночас передбачає їх зворотну дію у часі у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.

Оскільки ОСОБА_5 приватизувала квартиру відповідно до Закону «Про приватизацію державного житлового фонду» до прийняття Закону України №2913-VI від 11.01.2011 року, яким введена ч.5 ст.61 СК України, а в самому Законі немає вказівки про зворотну дію даної норми в часі, підстав для визнання приватизованої квартири спільним майном подружжя - немає.

Таким чином враховуючи вищевикладене, суд не може погодитись з доводами позивача за зустрічним позовом в частині того, що спірна квартира є спільним майном подружжя, так як цю квартиру померла ОСОБА_5, отримала безоплатно у приватну власність, використавши своє право як громадянина на приватизацію, таким чином отримав особисту частку із житлового фонду, спірна квартира не придбавалась за спільні кошти подружжя чи за кошти одного з подружжя, тому не може бути визнана спільним майном подружжя та не підлягає розподілу між сторонами.

Відповідно до положень статті 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У зв'язку із повним задоволенням первісного позову та частковим задоволенням зустрічного позову з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 275,60 грн., та на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 275,60 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1222, 1223, 1258, 1262 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 212-215, 256 ЦПК України, ст.ст. 3, 21, 36, 60, 61, 74 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 право власності в порядку спадкування на ? частину спадщини, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_10 року після смерті рідної сестри ОСОБА_14 (останнє місце реєстрації: АДРЕСА_14, блок-секції 24,24а, кім. № 317-332), яка складається з 5/100 часток блок-секції АДРЕСА_15.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності в порядку спадкування на ? частину спадщини, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_10 року після смерті рідної сестри ОСОБА_14 (останнє місце реєстрації: АДРЕСА_14, блок-секції 24,24а, кім. № 317-332), яка складається з 5/100 часток блок-секції АДРЕСА_15.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9 без реєстрації шлюбу в період з 01 вересня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_13

В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 275,60 грн.( двісті сімдесят п'ять гривень 60 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 275,60 грн.( двісті сімдесят п'ять гривень 60 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Соснівський районний суд м. Черкаси шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий Т.Є.Троян