Справа № 505/4402/15-ц
Провадження № 2/505/88/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2016 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

повна назва суду

в складі: головуючого - судді Драгомерецької К. П при секретарі Марченко Н. Б.,

та адвоката (ів)

представника громадськості

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Котовськ Одеської області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

Про розподіл спільного майна

та зустрічним позовом ОСОБА_2

до

ОСОБА_1

Про розподіл майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

09.10.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з первісним позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 22.03.2003 року по 28.09.2015 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Врегулювати добровільно спір з приводу розподілу майна придбаного за час шлюбу, відповідач відмовляється, у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду. Просила суд передати їй наступне майно:

●Пилосос вартістю 1500 грн.;

●Телевізор вартістю 1500 грн.;

●Пральну машину вартістю 4000 грн.

●Газову плиту вартістю 4000 грн.;

●Мікрохвильову піч вартістю 500 грн.;

●Хлібопіч вартістю 500 грн.;

●Мультиварку вартістю 500 грн.;

●Мякий куток вартістю 4000 грн.;

●Холодильник вартістю 4000 грн.

Залишивши у власності відповідача ОСОБА_2 наступне майно:

●Гарнітур спальний вартістю 2000 грн.;

●Кухонний диван вартістю 800 грн.;

●Кухонний гарнітур вартістю 1500 грн.;

●Дитячий диван вартістю 1000 грн.;

●Телевізор вартістю 1000 грн.;

●Диван і два кресла вартістю 3000 грн.;

●Прихожа вартістю 1500 грн.;

●Приставка SONY вартістю 3000 грн.;

●Бойлер вартістю 1500 грн.;

●Гідрофор вартістю 1500 грн.;

●Журнальний столик вартістю 300 грн.;

●Письмовий стіл вартістю 400 грн.;

●Стінка меблева вартістю 5000 грн.;

●DVD приставка вартістю 500 грн.;

●Контейнер на ринку вартістю 50000 грн.

Визнати за сторонами право власності по ? частини автомобіля Хюндай Акцент 2012 року випуску д/н НОМЕР_1.

Стягнути з відповідача в рахунок різниці вартості розподіленого майна кошти в сумі 27750 грн. та половину сплаченого судового збору.

18.12.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час проживання однією сім'єю з ОСОБА_1, в лютому 2005 року на підставі договору купівлі-продажу ними було придбано житловий будинок в с. Обжиле Балтського р-ну, Одеської обл., право власності на який на підстві рішення Балтського районного суду від 21.04.2005 року було визнано за ОСОБА_1. Тому просив визнати даний житловий будинок спільною сумісною власністю подружжя, з подальшим поділом його по ? частини кожному.

В судове засідання позивач за первісним позовом ОСОБА_1 не з'явилася, її представник за довіреністю ОСОБА_3 в судовому засідані 11.05.2016 року заявлені позовні вимоги довірительки підтримав, просив все майно набуте під час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розділити порівну.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не зявився , від його представників суду було надано заперечення на первісний позов, в якому вони просили виключити із майна яке підлягає поділу контейнер на ринку, так як сторони дійшли згоди, що дане майно не є об'єктом права спільної сумісної власності. Також просили відмовити в задоволенні позовних вимог про поділ автомобіля Хюндай Акцент, так як дане рухоме майно було відчужине ще за перебування сторін у шлюбі і на час звернення позивачки з первісним позовом сторонам не належить. Крім того просили із майна яке підлягає поділу газову плиту та приставку SONY, у звязку із фактичною їх відсутністю. Зустрічний позов представники відповідача ОСОБА_2 в судовому засідані підтримали просили його задовольнити.

Дослідивши письмові докази по справі, прийнявши до уваги пояснення сторін в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню частково, зустрічний позов підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 22.03.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2015 року шлюб між ними розірвано. Під час шлюбу, ними було придбано майно, яке вони поділити між собою в добровільному порядку не можуть.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійно заробітку (доходу).

Відповідно до положень ст.ст. 63, 65 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя за взаємною згодою. Договір укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Згідно ст.ст. 68, 69, 70 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Суд може ухвалити рішення про присудження майна одному з подружжя з покладенням на нього обов'язку виплати другому з подружжя компенсацію замість його частки у праві спільної сумісної власності.

Відповідно до положень ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підстави своїх вимог або заперечень, та надати докази відповідно до ст.ст. 57-60 ЦПК України.

В первісному позові ОСОБА_1 просить розділити між сторонами речі повсякденного вжитку, визнати за нею право власності на 1/2 частку автомобіля Хюндай Акцент 2012 року випуску д/н НОМЕР_1 та стягнути з відповідача різницю вартості розділеного майна.

В зустрічному позові ОСОБА_2 просить визнати житловий будинок в с. Обжиле Балтського р-ну, Одеської обл. сумісно набутим майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та розділити його, визнавши за сторонами право власності на ? частки домоволодіння.

Згідно зазначених вище норм Сімейного Кодексу України, розмір часток майна дружини та чоловіка про поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнаються рівними. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі і якщо вони не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено і не заперечувалося сторонами, що ні домовленостей, ні шлюбного договору щодо порядку користування сумісним спільним майном між подружжями не існувало та не існує, проте в ході судового розгляду справи сторонами було досягнуто згоди щодо наступного поділу речей повсякденного вжитку:

- виділити з спільного сумісного майна у власність ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 рухоме майно: гарнітур спальний, вартістю 2000,00 гривень, пилосос, вартістю 1500 гривень, телевізор, вартістю 1500 гривень, пральна машина вартістю 4000 гривень, мікрохвильова піч, вартістю 500 гривень, хлібопіч, вартістю 500 гривень, мультиварка, вартістю 500 гривень, м'який куточок, вартістю 4000 гривень, холодильник, вартістю, 4000 гривень, DVD приставка, вартістю 500 гривень та електром'ясорубка, вартістю 1000 гривень.

- виділити з спільного сумісного майна у власність ОСОБА_2, 06.04.1980 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, рухоме майно: кухонний диван, вартістю 800 гривень, кухонний гарнітур вартістю 1500 гривень, диван та два кресла, вартістю 3000 гривень, прихожа, вартістю 1500 гривень, бойлер, вартістю 1500 гривень, гідрофор, вартістю 1500 гривень, журнальний столик, вартістю 300 гривень, стіл письмовий, вартістю 400 гривень та стінка меблева, вартістю 5000 гривень.

Виключити із майна яке підлягає поділу контейнер на ринку, так-як дане майно не є об'єктом права спільної сумісної власності, газову плиту вартістю 4000 грн., у звязку із залишенням її за старим місцем мешкання та приставки SONY через фактичну її відсутність. Також сторони домовилися, що різниця вартості розподіленого майна не сплачується.

У відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Що стосується вимог позивачки за первісним позовом про поділ автомобіля Хюндай Акцент, 2012 року випуску, д/н НОМЕР_1, то стороною позивачки за первісним позовом не надано суду жодних допустимих доказів про те, що даний автомобіль на момент звернення ОСОБА_1 до суду з первісним позовом належав на праві власності комусь із сторін по справі.

Навпаки ж, стороною відповідача за первісним позовом було надано суду технічний паспорт на автомобіль Хюндай Акцент, 2012 року випуску, д/н НОМЕР_1, згідно якого власником даного автомобіля є ОСОБА_4. Даний автомобіль було відчужено ОСОБА_4 16.06.2015 року, ще в період перебування сторін по справі в зареєстрованому шлюбі. Доказів неправомірності даного правочину, стороною позивачки за первісним позовом суду не надано. Таким чином первісні позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

З наданих позивачем за зустрічним позовом доказів судом встановлено, що за час перебування в шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як подружжям було придбано житловий будинок в с. Обжиле, Балтського р-ну, Одеської області. Дане підтверджується рішенням Балтського районного суду Одеської області від 21.04.2005 року, згідно якого визнано таким, що відбувся та дійсним договір купівлі-продажу від 25.02.2005 року житлового будинку розташованого в с. Обжиле, Балтського р-ну, Одеської області, укладений між ОСОБА_5 Тимофієвною та ОСОБА_1. Виходячи з того, що суду доведено той факт, що вищевказане нерухоме майно придбано подружжям в період шлюбу, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача за зустрічним позовом, щодо визнання вищевказаного домоволодіння спільним майном подружжя та розподілу між ними, шляхом визнання за кожним право власності на 1/2 його частину.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені позивачеві відмовлено.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду з первісним позовом понесено витрати по сплаті судового збору на суму 2732,5 гривень, відповідачем при зверненні до суду з зустрічним позовом понесено витрати по сплаті судового збору в розмірі 750 гривень.

Таким чином зважаючи на те, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, беручи до уваги вимоги позивачки за первісним позовом про стягнення з відповідача за первісним позовом половини суми сплаченого судового збору, суд вважає за необхідне визначити розмір судових витрат, які підлягають відшкодуванню одній стороні з боку іншої рівними, в розмірі 750 грн.

На підставі ст. ст. 10,11, 59-60, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 57,60,61,68,69,70,71 СК України, ст. 368, 372 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна - задовольнити частково.

Розподілити спільне майно подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2:

- виділити з спільного сумісного майна у власність ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 рухоме майно: гарнітур спальний, вартістю 2000,00 гривень, пилосос, вартістю 1500 гривень, телевізор, вартістю 1500 гривень, пральна машина вартістю 4000 гривень, мікрохвильова піч, вартістю 500 гривень, хлібопіч, вартістю 500 гривень, мультиварка, вартістю 500 гривень, м'який куточок, вартістю 4000 гривень, холодильник, вартістю, 4000 гривень, DVD приставка, вартістю 500 гривень та електром'ясорубка, вартістю 1000 гривень.

- виділити з спільного сумісного майна у власність ОСОБА_2, 06.04.1980 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, рухоме майно: кухонний диван, вартістю 800 гривень, кухонний гарнітур вартістю 1500 гривень, диван та два кресла, вартістю 3000 гривень, прихожа, вартістю 1500 гривень, бойлер, вартістю 1500 гривень, гідрофор, вартістю 1500 гривень, журнальний столик, вартістю 300 гривень, стіл письмовий, вартістю 400 гривень та стінка меблева, вартістю 5000 гривень.

В задоволені інших первісних позовних вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна - задовольнити повністю.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домоволодіння в с. Обжиле, Балтського р-ну, Одеської області, яке було придбане на підставі рішення Балтського районного суду від 21.04.2005 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: с. Обжиле, Балтського р-ну, Одеської області, який було придбано на підставі рішення Балтського районного суду від 21.04.2005 року.

Визнати за ОСОБА_2, 06.04.1980 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, право власності на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: с. Обжиле, Балтського р-ну, Одеської області, який було придбано на підставі рішення Балтського районного суду від 21.04.2005 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.П. Драгомерецька