РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(доадткове)

ун. № 759/7388/15-ц

пр. № 2-др/759/3/16

18 травня 2016 року

Святошинський районний суд міста Києва в складі

головуючого - судді Мазур І.В.

при секретарі Васюрі Я.В.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-тя особа Служба у справах дітей в особі Органу опіки та піклування Радомишльської районної державної адміністрації про розірвання шлюбу та передачу дитини для проживання з батьком, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом. При цьому 20 жовтня 2015року при винесенні рішення про розірвання шлюбу, суд не вирішив позовні вимоги позивача ОСОБА_2 щодо передачі малолітньої доньки ОСОБА_3 для проживання з батьком ОСОБА_2. При цьому в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що в шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 він перебував з 8.11.2013р., від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1. народилася донька ОСОБА_3. Вважає, що відповідач нічого гарного дитину не навчить. Вона вживає матюки, що є негідною української жінки-матері звичкою. Він не хоче , щоб його дитини виросла схожа на свою матір за звичками, поглядами на життя, за збоченими поглядами на місце жінки в суспільстві та сім»ї. Просить передати малолітню доньку для проживання з ним.

На даний час позивач знаходиться в зоні АТО, суд, керуючись вимогами ст.ст.74, 169 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_4 проти позовних вимог щодо передачі дитини батьку заперечувала, посилаючись на те, що дитині 29.04.2016р. виповнилося лише 2 роки. Позивач рік знаходиться в зоні АТО, за весь цей період часу жодного разу він дитиною не поцікавився, має заборгованість по аліментам. Крім того, дитина постійно проживає з нею, потребує її догляду, разом вони проживають за адресою АДРЕСА_1

Суд, вислухавши пояснення відповідача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази по справі встановив наступне.

Сторони перебували в шлюбі з 8.11.2013р., від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1. народилася донька ОСОБА_3.

20.10.2015року рішенням Святошинського райсуду м.Києва шлюб між сторонами було розірвано.

Положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.91 р., дата набуття чинності для України 27.09.91 р.) передбачено: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини», а також положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України містить: «Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини…».

Суд враховує норми ст.141 Сімейного Кодексу України згідно якої мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно норм ч.2 ст.15 ЗУ «Про охорону дитинства»: «батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини».

Згідно ч. 2 ст.155 СК України: «батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини».

Згідно ч.1 ст.160 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ч.1 ст.161 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд враховує, що дитині сторін 29 квітня 2016року виповнилося лише 2 роки, позивач знаходиться в зоні АТО, дитина проживає разом з матір»ю ОСОБА_1 в с.Ставки Радомишльського району Житомирської області.

Згідно висновку Органу опіки та піклування Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області від 29.04.22016року Орган опіки та піклування вважає зха доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом з матір»ю ОСОБА_1

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивач ОСОБА_2 не надав суду докази на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 веде себе негідно і що вона має негативний вплив на дитину.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач просив передати йому малолітню доньку ОСОБА_3 для проживання разом з ним, в той же час нормами Сімейного Кодексу України не передбачена передача дитини одному із батьків, а лише визначається місце проживання дитини одним із батьків.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 в частині передачі йому малолітньої доньки ОСОБА_3 для проживання є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.91 р., дата набуття чинності для України 27.09.91 р.), ч.2 ст.15 ЗУ «Про охорону дитинства», ч.8 ст.7, ч.2 ст.155, ч.1 ст.160, ч.1 ст.161 Сімейного Кодексу України, ст.ст.3, 10, 60, 86-88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 292, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову щодо передачі малолітньої доньки ОСОБА_3 для проживання з батьком ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя