Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Конопко А.П.

за участю:

представника позивачів ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Ставчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулися ОСОБА_3, ОСОБА_4 з вказаним позовом в якому з урахуванням поданих уточнень просили визначити додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_5 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_6 В позові зазначили, що ОСОБА_5 є їх матір'ю. ІНФОРМАЦІЯ_5 року вона померла. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна частика (пай) площею 3,60 га, майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ ім.. Островського в с. Ставчинці, грошові кошти, які розміщені в Ощадбанку, житловий будинок АДРЕСА_1 та присадибної ділянки площею 0,30 га. Вони, як діти померлої є спадкоємцями першої черги. У встановлений законом строк вони не звернулися до нотаріальної контори за прийняттям спадщини. Як зазначила позивач ОСОБА_3, причиною цього було те, що вона з 1973 року постійно проживає та працює на території республіки Молдова. Позивач ОСОБА_4 зазначив, що причиною його пропуску строку на прийняття спадщини було те, що на той час він перебував на заробітках за кордоном (у Росії). Фактично спадщину прийняв їх брат ОСОБА_6, проте своїх спадкових прав не оформив та помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Після смерті ОСОБА_6 у червні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті матері та брата, проте нотаріусом їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів документів, які підтверджують її родинні зв'язки (в тому числі оригінал свідоцтва про народження). Оскільки оригінал свідоцтва про народження був загублений ще у 1973 році під час переїзду до Молдови, їй повторно було видане свідоцтво про народження в якому містилася помилка у зазначенні її дати народження. З цього приводу у липні 2012 року вона вимушена була звертатися до суду з метою встановлення належності їй правовстановлюючого документа. Оскільки термін її відпустки на той час закінчувався вона вимушена була повернутися до місця свого постійного проживання у м. Тираспіль. Брат ОСОБА_4 за станом свого здоров'я (він є інвалідом 2 групи) часто хворіє, перебуває на стаціонарному лікуванні самостійно не міг займатися справами щодо оформлення спадщини. Після чергового приїзду у липні 2015 року на України вона вернулася до нотаріуса за оформленням спадщини, проте у цьому їй було відмовлено з посиланням на пропуск строку прийняття спадщини. За таких обставини просили суд визнати причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними та визначити їм додатковий строк.

Представник позивачів ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Зазначив, що позивачі є рідними дітьми ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року та братом і сестрою померлому ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_6 На час смерті їх матері останні проживали разом з нею, опікувалися та доглядали за нею. Своєчасно звернутися до нотаріальної контори вони не змогли, оскільки ОСОБА_3 проживала на території республіки Молдова, а ОСОБА_4 - був на заробітках у Росії. Крім того, у 2012 році ОСОБА_3 виявила відсутність оригіналу свідоцтва про своє народження, у зв'язку з чим вона отримала його копію. У виданій копії невірно було зазначено її дату народження, та вона вимушена була звертатися до суду за встановлення факту належності їй цього правовстановлюючого документу. Також, оскільки вона проживає у м. Тираспіль та особисто не могла займатися оформленням спадщини, вона видала довіреність ОСОБА_7, на представлення її інтересів. Фактично всі документи перебували у останнього. ОСОБА_7 у 2014 році був мобілізований та перебував у зоні АТО. Лише у 2015 році останній зміг передати всі наявні у нього документи та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 змогли укласти з ним договір на представлення їх інтересів. Вказані обставини фактично і призвели до пропуску строку на прийняття позивачами спадщини.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Зазначила, що ОСОБА_5 є була її свекрухою, та відповідно матір'ю її чоловіка - ОСОБА_6 У ОСОБА_5 окрім її чоловіка були ще двоє дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 З 1973 року ОСОБА_3 стала постійно проживати у Молдові, де фактично проживає і по теперішній час. Інший син - ОСОБА_4 з 1980-х років проживав у с. Наркевичи Волочиського району. ОСОБА_5 проживала у АДРЕСА_2 Фактично доглядали за ОСОБА_5 вона з чоловіком, інші її діти з нею не проживали та нею не опікувалися. ОСОБА_3 приїжджала до ОСОБА_5 тимчасово, лише влітку. ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_5 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знали про її смерть, були присутніми при її похованні. При цьому на похорони ОСОБА_3 приїхала з Молдови, та через декілька днів поїхала назад. Інший син померлої - ОСОБА_4 був за місцем свого проживання, ні на яких заробітках він не був та за межі території України не виїжджав. Фактично ніхто з них спадковими справами після смерті ОСОБА_5 не бажав займатися. Спадщину після смерті останньої прийняв лише її чоловік - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 року її чоловік помер. Вона, як дружина померлого та спадкоємиця першої черги прийняла після нього спадщину та подала відповідну заяву до нотаріальної контори. На даний час вона отримала у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна чоловіка.

Представник Ставчинецької сільської ради Хмельницького району в судове засідання не з'явився. Причини своєї неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення представника позивачів, відповідача, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_5 є рідною матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Вказане підтверджується представленими та дослідженими в судовому засіданні свідоцтвах про народження ОСОБА_4 (серія НОМЕР_1, яке видане Ставчинецькою сільською радою Чорноострівського району), ОСОБА_6 (серія НОМЕР_2 яке видане повторно 13.05.2003 року Ставчинецькою сільською радою Хмельницького району), ОСОБА_3 (серія НОМЕР_3 яке видане повторно 08.05.2012 виконкомом Ставчинецької сільської ради Хмельницького району). Факт зміни прізвища ОСОБА_3 на ОСОБА_3 підтверджений свідоцтвом про одруження останньої серія НОМЕР_4 яке видане 28.11.1973 року міським бюро ЗАГС м. Тираспіль МССР, та не оспорювалося сторонами.

ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_5 померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 яке видане Ставчинецькою сільською радою Хмельницького району Хмельницької області 01.10.2008 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина та за заявою ОСОБА_6 про прийняття спадщини, сина померлої, у Хмельницькій районній державній нотаріальній конторі була заведена спадкова №237-2009.

З оглянутих матеріалів спадкової справи №237-2009 встановлено, що єдиною особою яка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини був ОСОБА_6 - син померлої. Також встановлено, що остання після смерті заповіт не залишила.

Також в спадковій справі міститься довідка №122 від 17.07.2014 року в тому, що померла ОСОБА_5 була зареєстрована та проживала станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 року за адресою: АДРЕСА_3

Відповідно до ч.1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно приписів ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Частиною першою ст..1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Наслідки пропущення строку на прийняття спадщини визначені у ст..1272 ЦК України. Згідно приписів вказаної статті Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у абз. 6 п. 24 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Відповідно до приписів ст.ст.59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини позивач ОСОБА_3 в своєму позові, та її представник в судовому засіданні посилались на те, що остання постійно проживає за межами України в Республіці Молдова, те, що перешкодою для прийняття спадщини стало помилка допущена у свідоцтві про її народження, у зв'язку з чим вона вимушена була звертатися до суду про встановлення факту належності цього документа. Разом з цим суд звертає свою увагу на те, що остання була обізнана про смерть своєї матері, приїжджала на її похорони (вказана обставина була визнана та не заперечувалася сторонами у справі). Таким чином саме по собі проживання поза межами території України не може свідчити про наявність істотних труднощів для спадкоємця на вчинення дій щодо подачі заяви про прийняття спадщини. До того ж суд звертає свою увагу на те, що таку заяву позивач могла надіслати поштою, що передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Також суд не приймає й до уваги посилання позивача та її представника на необхідність звернення до суду для встановлення факту належності документа (свідоцтва про народження), оскільки з таким позов остання звернулася до суду лише у 2012 році, тобто фактично через 4 роки після смерті матері та відкриття спадщини. Такі обставини підтверджені ухвалою судді Верховного Суду України про визначення підсудності заяви останньої про встановлення факту реєстрації народження, та відповідним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.07.2012 року.

З аналогічних підстав суд не приймає до уваги, як на підставу поважності пропуску строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, й доводи представника позивачів про те, що позивачі у 2012 році видали довіреність на ім'я іншого представника, який мав представляти їх інтереси з питань оформлення спадщини, проте останній у 2014 році був мобілізований та направлений служити в зону АТО й забрав всі документи, стосовно спадкування, оскільки така довіреність позивачами була видана лише 25.06.2012 року.

Стосовно поважності причин пропуску строку на звернення до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 позивачем ОСОБА_4 зазначено те, що останній перебував за кордоном у Росії та не міг своєчасно подати таку заяву. Також позивач посилається на стан свого здоров'я та перебування на стаціонарному лікуванні. Разом з цим на підтвердження таких обставин ні позивачем, ні його представником не долучено жодних належних та допустимих доказів. Крім того, як пояснив представник позивача таких доказів у нього не має. Сама по собі обставина, що ОСОБА_4 отримує пенсію як інвалід 3 групи загального захворювання, сама по собі не може свідчити про наявність об'єктивних причин пропуску строку на прийняття спадщини.

Щодо посилань представника позивачів на те, що згідно довідок, виданих Ставчинецькою сільською радою про те, що на момент смерті ОСОБА_5 разом з нею проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд зазначає наступне.

Так, згідно довідки №119 від 10.07.2014 року, яка видана Ставчинецькою сільською радою зазначено, що ОСОБА_5 була зареєстрована та проживала станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 року за адресою: АДРЕСА_4 разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Разом з цим у матеріалах спадкової справи яка заведена після смерті ОСОБА_5 міститься довідка №122 від 17.07.2014 року в тому, що померла ОСОБА_5 була зареєстрована та проживала станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 року за адресою: АДРЕСА_3

Обидві довідки, в яких зазначені протилежні дані, видані та підписані однією і тією ж особою - сільським головою ОСОБА_9

Також суд звертає свою увагу на те, що згідно представленого закордонного паспорту ОСОБА_3 остання з 03.07.2003 року перебуває на консульському обліку в посольстві Україна в Республіці Молдова. Проте, що остання постійно проживає на території Молдови з 1973 року, позивач ОСОБА_3 вказала у своєму позові та зазначала вказану обставину як на одну з підстав поважності пропуску нею строку на прийняття спадщини.

ОСОБА_4 згідно паспортних даних та відомостей з адресного довідкової служби з 1984 року зареєстрований у АДРЕСА_5

Позивачі, за наявності реєстрації за іншою адресою чи у спадкоємця за встановленням факту проживання разом з спадкодавцем не зверталися. До того ж суд звертає свою увагу на те, що факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час смерті останнього, згідно положень ч.3 ст.1268 ЦК України, по суті виключає можливість встановлення спадкоємцю додаткового строку на прийняття спадщини.

Стосовно позовних вимог про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла його дружина - ОСОБА_2 (відповідач у справі). Вказаний факт підтверджений дослідженими матеріалами спадкової справи, яка була заведена після смерті ОСОБА_6

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Оскільки ОСОБА_2, як дружина померлого ОСОБА_6, є спадкоємцем першої черги, спадину після смерті чоловіка прийняла, підстав для визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті останнього позивачам, які є спадкоємцями другої черги (позивачі є рідними сестрою та братом померлого) не має, оскільки останні до спадкування не залучаються.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Ставчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: