Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/99/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого - судді Ковальчука М.В.

секретаря Дворак Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олевськ цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі позивач, кредитор, Банк) звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1(далі відповідач, позичальник, клієнт) заборгованість в сумі 19412,25 грн. яка складається: із заборгованості за кредитом 2575,00 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 1263,67 грн., заборгованості за пенею 2800,00 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 900,58 грн. та стягнення судового збору при зверненні до суду в розмірі 1378,00 грн.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 02.12.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н. згідно якого 06.08.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 2900 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку №163384 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, однаквідповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту та не сплачує відсотки у розміри і у строки, передбачені кредитним договором. Тому позивач змушений звернутись до суду за захистом свого права.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позові і просить їх задовольнити в повному обсязі..

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час, день і місце розгляду справи через оголошення у пресі про, що свідчить опублікування оголошення в газеті «Житомирщина» від 09.08.2016 року про виклик до суду.

Так відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, з якої слідує, що відповідач, місце проживання (перебування чи роботи) або місцезнаходження якого позивачеві невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності відповідача на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» назва якого підтверджується витягом із Статуту (а.с.35) який має право надавати банківські послуги згідно банківської ліцензії (а.с.34), зареєстрований в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (а.с.33) був укладений договір № б/н від 02.12.2010 року з ОСОБА_1, відповідно до якого, 06.08.2011 року позичальник отримав кредит в сумі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № 163384 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки де позичальник в свою чергу зобов»язувався повернути кредит та сплатити відсотки, та комісії згідно договору який складається із заяви та «Умов та Правил надання банківських послуг» (далі «Умови») (а.с.7-30).

Суд зазначає, що підпис відповідача на заяві підтверджує його згоду на умови договору, які визначені в заяві. (а.с.5)

Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умова, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до договору, грошові кошти були переведені на картку позичальника 06.08.2011 року.

В п.1.1.7.12 Умов договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

В п. 2.1.1.5.5. Умов - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов, у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу Банку виконати зобовязання з проведення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З розрахунку вбачається, що відповідач скористалась кредитними коштами, але не виконала належним чином зобовязання за кредитним договором № б/н від 02.12.2010 року у звязку із чим станом на 31.12.2015 року виникла заборгованістьв сумі 19412,25 грн., яка складається з наступного:

- заборгованості за кредитом 2575,00 грн.;

- заборгованість по відсоткам за користування кредитом 12636,67 грн.;

- заборгованості за пенею 2800 грн.;

та відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов:

-штраф (фіксована частка) 500 грн.;

-штраф (процентна складова) 900,58 грн.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б підтверджували виконання зобовязання ОСОБА_1 перед Банком за кредитним договором б/н від 02.12.2010 року, що в свою чергу дає підставу вважати, що на день розгляду справи в суді зобовязання відповідача перед Банком не виконано, а тому продовжують існувати цивільні правовідносини.

Згідно з 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В ч.1 ст.60 ЦПК зазначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачем умов кредитного договору, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, відповідач в свою чергу не спростувув доводи позивача викладені в позовній заяві.

Тому суд, дотримуючись норм закону та всебічного і повного дослідження матеріалів справи та враховуючи, що на час розгляду справи в суді сторонами договір №б/н від 02.12.2010 року не був припинений, ОСОБА_2 в добровільному порядку не виконала свої зобов'язання перед Банком, що є істотним порушенням договору внаслідок якого позивач позбавлений можливості отримати суму кредиту, відсотків, комісії за користування кредитними коштами, на що розраховував при укладенні договору, вважає, що даний позов є обґрунтований на доведений належними доказами тому підлягає до задоволення та стягненню з відповідача заборгованості в сумі 19412,25 грн., яка складається: із заборгованість за кредитом в сумі 2575,00 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 12636,67 грн.; заборгованості за пенею 2800,00 грн. та штрафів: (фіксована частина) 500,00 грн., (процентна складова) 900,58 грн.

Позивач, як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідача судових витрат, зокрема судового збору у розмірі 1378,00 грн., що стверджується розрахунковим документом (а.с.36) та за оголошення в пресі в розмірі 480,00 грн..

Керуючись ст.ст. 526, 530, 625, 610, 1046, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 217 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН- НОМЕР_1, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» (р/р № 3111, МФО 305299, ) заборгованість станом на 31.12.2015 року за кредитним договором № б/н від 02.12.2010 року в сумі 19412 (девятнадцять тисяч чотириста дванадцять) грн. 25 коп., яка складається: із заборгованість за кредитом в сумі 2575,00 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 12636,67 грн.; заборгованості за пенею 2800,00 грн. та штрафів: (фіксована частина) 500,00 грн., (процентна складова) 900,58 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (р/р № 3111, МФО 305299, ) судові витрати в розмірі 1378,00 грн, та 480,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3