справа № 208/9672/15-ц
№ провадження 2/208/1076/16
14 квітня 2016 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Ричка С.О.
при секретарі - Щербацевич Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Заводського районного суду м. Дніпродзержинська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції про визнання спадкових прав на нерухоме майно, захист права власності та зняття арешту з нерухомого майна у вигляді частини житлового будинку, -
У грудні 2015 року позивачка звернулася до Заводського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції у якій просить суд про визнання спадкових прав на нерухоме майно, захист права власності та зняття арешту з нерухомого майна у вигляді частини житлового будинку.
В обґрунтування своїх вимог позивач суду зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області 18.07.2008 року. Їх родинні стосунки підтверджуються свідоцтвом про народження позивачки, відповідно якого ОСОБА_6 є її матір'ю, свідоцтвом про укладення шлюбу, згідно якого вона, ОСОБА_7, зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 05.08.1995 року та прийняла шлюбне прізвище ОСОБА_7. Спадкове майно після смерті ОСОБА_6 складається з 9/50 частки житлового будинку, розташованого АДРЕСА_1, та 1/2 частини квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_2. Позивачка звернулась до державного нотаріуса Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Новікової Л.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_6, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 17915794 від 23.12.2008 року. На майно у вигляді 1/2 частки квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_2 мені позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за законом державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори від 03.08.2015 року. Постановою державного нотаріуса Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новікової Л.В. від 07.12.2015 року № 3103/02-31 їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку АДРЕСА_1 після матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із наявністю арешту на спадкове майно, накладеного державною виконавчою службою. Згідно довідки нотаріуса Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новікової Л.В. позивачка, ОСОБА_1, дійсно є спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. Її батько ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть. На нього не було оформлено право власності на частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1. ОСОБА_6 була власником 9/50 частин житлового будинку, розташованого АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_12 та ОСОБА_6 05.06.1991 року та посвідченого державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Федоріною З.Г. ЇЇ право власності на 9/50 частин зазначеного житлового будинку було зареєстровано в ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером 343 24.07.1991 року, що підтверджується реєстровим написом на документі та довідкою ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» № 1328 від 09.10.2015 року. Крім матері позивачки співвласниками житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_14, ОСОБА_4, ОСОБА_15. ОСОБА_14 є власником 3/25 частин житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину/НВ0073952 реєстр № 2-1586/ від 22.10.1997 року, виданого державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Сисойкіною Н.М., що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» № 6312245 від 25.01.2005 року. ОСОБА_15 є власником 21/50 частот житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину /ВРА № 285237, реєстр № 1-1249/ від 17.08.2010 року, виданого держаним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Трощій Н.Г., що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину та витягом про державну реєстрацію прав ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» номер 27512491 від 02.10.2010 року. Зазначені відомості відносно власників житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 містяться в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 46332146 від 26.10.2015р. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна об'єктом обтяження є будинок за адресою АДРЕСА_1, власник - ОСОБА_4, обтяжувачем є Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, підставою обтяження є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 01.02.2011 року Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції. 28.10.2015року позивачка, як спадкоємець власника частки житлового будинку ОСОБА_6, звернулась до Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції з заявою про зняття арешту з 9/50 частин житлового будинку за адресою АДРЕСА_1. Їй було відмовлено у цій вимозі на підставі ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої «особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту», що підтверджується листом Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська 13.02.2013 року було постановлене рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Жидков В.Ю. про визнання правочину дійсним та зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_19, ОСОБА_19, треті особи: відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Заводського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Жидков В.Ю. про захист права власності та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку та виселення. Відповідно рішення суду в задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним відмовлено, позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_19 про захист права власності та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку та виселення задоволений частково. Під час розгляду цивільної справи судом була винесена ухвала судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 01.02.2011 року про накладення арешту на відчуження зареєстрованого за ОСОБА_4, адреса АДРЕСА_5, 7/25 часток домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1. Заборонити реєстрацію будь-яких осіб за адресою АДРЕСА_5. Позивачка не може пояснити з яких підстав державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, виконуючи ухвалу Заводського районного суду м Дніпродзержинська від 01.02.2011 року, виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 01.02.2011 року у вигляді всього житлового будинку АДРЕСА_1. В постанові значиться об'єкт обтяження «будинок, адреса АДРЕСА_1, власник ОСОБА_4», обтяжувач і заявник Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції». Зазначена постанова державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про арешт боржника ОСОБА_4 перешкоджає позивачці, як спадкоємцю в отриманні свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку АДРЕСА_1 після матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із наявності арешту на спадкове майно, накладеного державною виконавчою службою. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Для захисту своїх спадкових прав на нерухоме майно позивачка вимушена звернутися з даним позовом до суду.
Позивач в судове засідання з'явився, але надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без його участі.
Відповідачі та треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомили, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача та його представника, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_11 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 03 серпня 1974 року, прізвище після одруження ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про одруження, яке видане відділом РАГС виконкому Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 255.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є донькою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1, яке видане палацом щастя м. Дніпродзержинська, актовий запис № 384, у якому зазначено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_11 є батьками ОСОБА_7.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7, зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 05.08.1995 року та прийняла шлюбне прізвище ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, яке видане відділом РАГС виконкому Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області актовий запис № 550.
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2, яке видане Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області 18.07.2008 року, актовий запис № 961.
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_11, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3, яке видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області 01.04.2015 року, актовий запис № 384.
Як вбачається з матеріалів справи 23.12.2008 року Першою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою було заведено Спадкову справу № 46102193, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 грудня 2015 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку АДРЕСА_1, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, у зв'язку із наявністю арешту на спадкове майно, накладеного Державною виконавчою службою.
З матеріалів справи вбачається, що 05 червня 1991 року ОСОБА_12 та ОСОБА_6 уклали Договір купівлі-продажу, який посвідчено Старшим державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державною нотаріальної контори Федоріною З.Г., згідно якого ОСОБА_12 продав, а ОСОБА_6 придбала дев'ять п'ятдесятих частин домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній ділянці 614 кв.м.
З Листа № 1328 від 09.10.2015 року Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації»вбачається, що згідно даних інвентаризаційної справи право власності на домоволодіння АДРЕСА_1, було зареєстроване за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 05.06.1991 року, посвідченого Першою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою, р № 1/2725-9/50 частин домоволодіння. Решта частин домоволодіння зареєстрована за іншими власниками.
З матеріалів справи вбачається, що 3/25 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належать ОСОБА_14, на підставі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Серії СБЕ № 833222 від 25.01.2005 року.
З матеріалів справи вбачається, що 21/50 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належать ОСОБА_15, на підставі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав Серії ССХ № 527712 від 02.10.2010 року.
З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових правна нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що право власності на 3/25 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_14, на підставі свідоцтва про право на спадщину, право власності на 7/25 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4, на підставі дублікату свідоцтва про право власності, право власності на 21/50 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належать ОСОБА_15, на підставі свідоцтва про право на спадщину, та згідно Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Заводським ВДВС ДМУЮ накладено арешт на будинок АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_4.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Заводського ВДВС ДМУЮ з заявою про зняття арешту з будинку АДРЕСА_1, але їй було відмовлено у задоволенні заяви та рекомендовано звернутися до суду.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч. 1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права ти інтересу.
Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права тощо.
Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
У відповідності зі ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).
Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Стаття 369 ЦК України визначила, що «розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.
Відповідність до вимог ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідність до ч.2 ст.11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.
У відповідність до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.
У відповідність до ст.59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
У відповідність до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідність до ст.66 ЦПК України, висновок уповноваженої особи - докладний опис проведених досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом є доказом, який підтверджує обставини по справі.
На підставі викладеного та керуючись пленумом Верховного Суду України своєю постановою від 28.07.1978 року № 3 ( із змінами та доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25.12.1992 року, № 13, та від 25.05.1998 року № 15), України, ст.ст. 8, 16, 328, 357, 369, 392, 1261, 1268-1270 ЦК України (2004 року) ст.ст. ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції про визнання спадкових прав на нерухоме майно, захист права власності та зняття арешту з нерухомого майна у вигляді частини житлового будинку - задовольнити частково.
Зняти арешт зі спадкової частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 9/50 частин домоволодіння, право власності на які зареєстровано за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін скарги про апеляційне оскарження, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України з дня його проголошення.

Суддя Ричка С. О.