АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/5437/13-ц 22-ц/774/994/К/16
Справа № 215/5437/13-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/994/К/16 Демиденко Ю.Ю.
Категорія - 31 ( ІII ) Доповідач Митрофанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: Митрофанової Л.В.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

за участі секретаря: Петренко К.І.,

за участі: відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3;

позивача ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення майнової та моральної шкоди завданої злочином, стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И Л А:

24.10.2013 р. в порядку кримінального судочинства ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» про стягнення майнової та моральної шкоди завданої злочином внаслідок ДТП, та стягнення страхового відшкодування і судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 28.11.2012 р. ОСОБА_2 рухаючись на автомобілі «ВАЗ 21093», Реєстр.№ НОМЕР_1, на пішохідному переході вул.23 Лютого в м. Кривому Розі, допустив наїзд на її дочку неповнолітню ОСОБА_5 яка внаслідок отриманих травм померла. Вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 28.05.2015 року ОСОБА_2 було притягнуто до кримінальної відповідальності за ст.286 ч.2 КК України.

Відповідальність заподіювача шкоди, тобто ОСОБА_2 була застрахована згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ.

Потерпілою витрачено 14745 грн. 18 коп. в тому числі: 1159,36 грн. витрат на лікування доньки, та 13585,82 грн. витрат на поховання з яких - 611,28 грн. послуги бюро СМЕ, 7010 грн. витрат на похоронну атрибутику та поховання, 5964, 54 грн. витрат на поминальний обід.

В останній редакції позовних вимог 12.02.2016 р. позивач, посилаючись на ст.1201 ЦК України та ст.27.4 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просила стягнути з ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» матеріальну шкоду в розмірі 13416,00 грн., а різницю в сумі 169,82 грн. яка не покривається страховою виплатою стягнути з винуватця ДТП ОСОБА_2

Крім майнової шкоди, діями відповідача ОСОБА_2 їй завдано моральну шкоду яку вона оцінює в 200 000 грн. оскільки втратила єдину доньку в неповнолітньому віці, яка була для неї надією та підтримкою, вона зазнала невідновних моральних втрат, пережила і переживає сильний стрес. Моральну шкоду просить стягнути: 13416,00 грн. з ПрАТ як ліміт відповідальності, та 178584,00 грн. з ОСОБА_2 який компенсував на досудовому розслідуванні частину моральної шкоди в сумі 8000 грн.

Рішенням суду від 18 березня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 178584.00 грн. моральної шкоди завданої злочином.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення суду та зменшити розмір стягнутої моральної шкоди до 50000 грн. посилаючись на те, що позивачем не вмотивована моральна шкода та не зазначено в чому вона полягає.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 28.05.2015 року, ОСОБА_2 визнано винуватим та притягнуто до кримінальної відповідальності за ст.286 ч.2 КК України та встановлено, що водій ОСОБА_2 28.11.2012 року, рухаючись на автомобілі «ВАЗ 21093», реєстр.№ НОМЕР_1, на пішохідному переході вул.23 Лютого в м. Кривому Розі, допустив наїзд на неповнолітню ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка внаслідок отриманих травм померла в лікарні ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 в оскаржуваній частині, зокрема в частині стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що його незаконними діями позивачу спричинено моральну шкоду, розмір якої становить 178 584 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 моральної шкоди, оскільки гідно ст.61 ЦПК України, обставини які є загальновідомими, не підлягають доказуванню. Потерпіла ОСОБА_4 втратила доньку в неповнолітньому віці, тому зазнала значних моральних втрат, загибеллю близької їй людини, вона пережила і переживає сильний стрес. Вказані обставини завдали позивачу моральні страждання, порушили її нормальні життєві зв'язки, вимагали додаткових зусиль для організації свого життя.

Проте колегія суддів не може погодитися з розміром стягнутої моральної шкоди на користь позивача з огляду на наступне.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд апеляційної інстанції вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характеру й обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, інші обставини.

Вирішуючи питання щодо розміру компенсації позивачу завданої їй моральної шкоди, колегія суддів також враховує відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Зокрема в рішенні Нечипорук та Йонкало проти України, № 42310/04, 21.04.2011 року, Суд визнав вимогу заявників про відшкодування їм нематеріальної шкоди в розмірі 80000 євро надмірною і встановив відшкодування в розмірі 35000 євро, і лише першому заявникові, а в у справі Юрій Волков проти України № 45872 19.12.2013 року була встановлена Судом компенсація нематеріальної шкоди в розмірі 4500 євро, попри те, що заявник просив 30000 євро.

Проаналізувавши дійсні обставини справи, характер і тривалість моральних страждань позивача, яка беззаперечно переживає моральні страждання у звязку із смертю дочки, той факт, що ОСОБА_2 є пенсіонером, та на його утриманні повнолітня дочка, яка визнана інвалідом другої групи, колегія суддів вважає необхідним змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і визначивши справедливу компенсацію моральної шкоди позивачу у розмірі 100 000 гривень, зменшивши розмір моральної шкоди, стягнутої судом першої інстанції на користь позивача.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 має бути задоволена частково, а рішення суду першої інстанції в частині розміру моральної шкоди стягнутої з відповідача на користь позивача, відповідно до п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України слід змінити, зменшивши цей розмір з 178584 грн. до 100 000 грн.

В іншій частині рішення суду не оскаржено, тому має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3,4 ч.1 ст. 309, ст. 313, 314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 березня 2016 року в частині розміру стягнутої моральної шкоди з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 змінити, зменшивши цей розмір з 178584 грн. до 100 000 (сто тисяч) грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: