Справа №173/2499/15-ц
Провадження №2/173/183/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2016 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді - Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

За участю прокурора - Галінського І.В

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: орган опіки та піклування Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, орган піки та піклування Ганнівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, служба у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1, в інтересах малолітньої ОСОБА_3, з позовом про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання до відповідача ОСОБА_4, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: орган опіки та піклування Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, орган опіки та піклування Ганнівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, служба у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації,, згідно якої просить позбавити ОСОБА_4, батьківських прав стосовної її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_5, разом з ним посилаючись на наступне: з відповідачкою він перебував у фактичних шлюбних відносинах з літа 2012 року. Вони мешкали однією сім'єю та мали спільний бюджет. Від даних шлюбних відносин у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком дитини записаний він, а мати - відповідачка ОСОБА_4

Мати дитини ОСОБА_4, ніде не працює, вихованням та утриманням дитини не займається. 12.12.2014 року відповідачка пішла з дому і про місце її перебування йому нічого не відомо.

Починаючи з народження доньки і до цього часу вихованням та піклуванням доньки займається він сам.

ОСОБА_3, відвідує дитячий садочок при Ганнівській середній школі. Весь вільний час дитина перебуває з ним та знаходиться на його утриманні.

Весь цей час він забезпечує дитину всім необхідним: вдягає її, купує взуття, продукти харчування. Відповідачка взагалі не піклується та не піклувалась за дитиною. Дитина не відчуває материнської турботи, піклування та любові і тому ставиться до матері майже байдуже.

Він також піклується і за здоров'я дитини, яке на даний час є задовільним

У порушення вимог ст.ст. 150, 180 СК України, згідно з якими батьки повинні піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідач ОСОБА_4, не виконує цих обов'язків, не бажає займатись вихованням та утриманням своєї малолітньої дитини, що й стало підставою звернення із позовом до суду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Крім того позивач також пояснив, що відповідачка з січня місяця 2013 року залишила дитину та до неї не з'являлась. Бували випадки, коли ще за час спільного проживання відповідачка залишала дитину вдома саму, а сама їздила до міста Верхньодніпровська. За весь цей час відповідачка не цікавилась своєю дитиною та до неї не з'явлалась. Коли дитина хворіла він разом з дитиною перебував на лікуванні в лікарні. Він працює, в цей час за дитиною доглядають його батьки, крім того дитина ходить до дитячого садочка. Після роботи він забирає дитину з дитячого садочка та піклується про неї.

Відповідач ОСОБА_4С . в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, при цьому пояснила, що позивач та його мати забрали у неї дитину та не пускають її до дитини, ні дитину до неї. Вона любить свою дитини бажає бути разом з нею, піклуватись та утримувати свою дитину. Вона телефонувала свекру та просила надати їй можливість побачитись з дитиною та питала, що потрібно дитині, щоб вона могла все це купити та при везти своїй доньці. Але свекор заборонив їй з'являтись до дитини. При цьому позивач та його батьки говорять, що вона погана мати, але це не правда бо вона дуже любить свою дитину. В даний час вона проживає з іншим чоловіком, у них є квартира в м. Дніпропетровську, де буде проживати і її дитина. Вона також влаштувалась на роботу санітаркою в лікарню.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог, представник органу опіки та піклування Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Згідно поданої заяви позовні вимоги підтримує, надавши висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно її малолітньої доньки Згідно якого вказують, що відповідачка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, але за місцем реєстрації не проживає. До сільської ради неодноразово надходили скарги щодо невиконная відповідачкою своїх материнських обов'язків стосовно неповнолітньої дитини. Опікуни самої ОСОБА_4С, неодноразово розшукували її.

Представник третьої особи, органу опіки та піклування Ганнівської сільської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вважає, що позбавлення відповідачки батьківських прав є доцільним. При цьому пояснила, що в січні 2015 року від позивача до органу опіки та піклування надійшла заява про встановлення місця проживання малолітньої дитини разом з ним, яку він мотивував тривалою відсутністю матері дитини за місцем проживання його та дитини. Представники ради вийшли за місцем проживання позивача та його батьків та встановили, що дитина проживає разом з батьком та бабусею і дідусем. Мати майже два роки до дитини на з'являється та її долею не цікавить. В ході опитування позивача та його батьків було встановлено, що наприкінці 2012 року відповідачка разом з дитиною поїхала до своєї сестри в Новомосковський район. Потім матері позивача зателефонувала сестра відповідачки та попросила, щоб остання приїхала та забрала дитину, так як дитина хвора, а у них немає можливості її лікувати. Мати позивача поїхала та забрала дівчинку, яку їй добровільно віддали. В дитини був кон'юктивіт та дуже поганий загальний стан здоров'я. Позивач та його мати вилікували дівчинку і з того часу дитина проживає разом з ними. При цьому, коли дитину забрали, то було видно, що за дитиною не доглядали та не навчали її елементарним речам. Дитина не знала, що таке засинати на ліжку. Вона намагалась притулитись в якийсь куточок та там засинала. І лише мати позивача надала їй відповідні навики. На даний час дитина здорова, розвинена, відвідує дитячий садочок. Відповідачка жодного разу до дитини не з'являлась. Також відповідачка не зверталась і до ради опіки та піклування з приводу побачень з дитиною.

Представник служби у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації в судове засідання не з'явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Згідно наданого висновку проти позбавлення відповідачки батьківських прав заперечував, вважаючи за доцільне визначити місце проживання дитини разом з батьком.

Прокурор позовні вимоги підтримав просить суд позбавити відповідачку ОСОБА_4, батьківських прав відносно її малолітньої доньки, так як з наданих суду доказів вбачається, що мати самоусунулась від виховання дитини, вихованням, доглядом за дитиною не займається та матеріально не її утримує .

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, свідків, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з літа 2012 року. Вони мешкали однією сім'єю та мали спільний бюджет. Від спільного проживання у сторін народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком дитини записаний позивач ОСОБА_3 С І., а мат'ю - відповідачка ОСОБА_4

Судом встановлено, що мати дитини ОСОБА_4, вихованням та утриманням дитини не займається. 12.12.2014 року відповідачка пішла з дому, залишивши дитину на позивача і про місце її перебування нічого не відомо.

Починаючи з народження доньки і до цього часу вихованням та піклуванням доньки займається позивач.

Таким чином в порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, відповідач ОСОБА_4С, ухиляється від виконання цих своїх обов'язків, не бажає займатись вихованням та утриманням своєї малолітньої доньки.

Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що відповідачка ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини, займає по відношенню до доньки пасивну позицію, ставиться до неї байдуже.

Факт ухилення відповідачкою від виховання дитини підтверджується показаннями свідків: ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_8М та ОСОБА_9

Так, свідок ОСОБА_8, в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусідству з батьками позивача. Знає дану сім'ю, як порядну. Їй відомо, що позивач та відповідач проживали однією сім'єю та в них народилась донька. Сім'я позивача проживала окремо від батьків, але батьки позивача постійно допомагали молодій сім'ї. Мати позивача готувала та передавала їм їжу, прала білизну, коли народилась донька , допомагала її доглядати. Відповідачка деякий час належно піклувалась про свою новонароджену дитину, але згодом почала залишати дитину одну вдома, або на подруг, а сама їздила до міста. Потім відповідачка пішла з даної сім'ї. Через деякий час мати позивача привезла дитину до себе додому. Дитина була хворою, не могла ходити, одягатись. Бабуся та батько вилікували дитину та виховали в ній всі необхідні навики. Мати дитини спочатку декілька раз приходила до дитини , а згодом до дитини перестала з'являлась.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він є батьком позивача. Його син познайомився з відповідачкою та почали проживати разом. Вони придбали для них будинок в с. Мости. Так як відповідачка була молодою і він і його дружина постійно надавали їм різну допомогу. Коли народилась дитинка, відповідачка спочатку дуже добре піклувалась про неї, він з дружиною навіть дивувався, що відповідачка будучи надто молодою, але так гарно порається біля дитини. Потім дитина захворіла і відповідачка перебувала з нею на лікуванні в лікарні м. Верхньодніпровську. Там вона зустріла іншого чоловіка і з того часу почала часто залишати дитину одну дома, а сама їздила до м. Верхньодніпровська, де зустрічалась зі своїм коханцем. Потім відповідачка забрала свої речі, дитину і поїхала з нею до своєї сестри в с.Губиниху. Деякий час вона проживала там, а потім зателефонувала їм її сестра та сказала, щоб вони забрали дитину, так як остання захворіла, а вони не мають коштів для її лікування. Його дружина поїхала та забрала дівчинку, яку вони вилікували і з того часу дитина проживає в них. А відповідачка до дитини не з'являється.

Свідок ОСОБА_10, в судовому засіданні пояснила, що відповідачка є співмешканкою її сина, у яких народилась донька ОСОБА_3. Коли відповідачка проживала з її сином вона допомагала їм у всьому. Потім відповідачка почала часто відлучатись з дому, їздила до м. Верхньодніпровська, а дитину залишала одну вдома. Згодом їм стало відомо, що відповідачка має коханця з яким зустрічається в м. Верхньодніпровську, де вони наймають квартиру. В кінці 2012 року відповідачка забравши свої речі та дитину виїхала до своєї сестри в Новомосковський район та деякий час там проживала. Потім їй зателефонувала сестра відповідачка та попросила забрати дитину так як остання захворіла, а їм немає за що дитину лікувати. Вона поїхала до сестри відповідачки. Їй добровільно віддали дитину, у якої був кон'юктивіт, вона майже не могла дивитись очима та взагалі була дуже слабкою. Вона забрала дитину. Разом із сином її вилікували. Син був з дитиною в лікарні на лікуванні. Вони навчили дитину всім необхідним навичкам для її віку, так як дитини навіть не знала, що таке спати на ліжку. За весь цей час відповідачка жодного разу не навідала свою дитину.

Свідок ОСОБА_6, в судовому засіданні пояснила, що вона добре знає як позивача так і відповідачку. Спочатку вони проживали добре, відповідачка дбала про дитину. Батьки позивача їй в цьому допомагали. Потім відповідачка почала їздити до міста та до своїх родичів, а дитину залишала в них. Згодом відповідачка поїхала з села, дитина залишалась у позивача та його батьків. Вона була свідком того, як відповідачка сиділа на дитячому майданчику. До неї підійшла її сестра та запитала де її дитина, на що вона відповіла, що дитина у свекрухи. Сестра говорила їй, щоб вона йшла до дитини, але ОСОБА_8 розвернулась та пішла зовсім в іншу сторону. Крім того їй відомо, що відповідачка телефонувала та обіцяла забрати дитину, але так до дитини і не приїхала.

Відповідно до характеристики Ганнівської сільської ради встановлено, що відповідачка ОСОБА_4, за місцем свого проживання характеризується з посередньої сторони. Часто не буває вдома, вихованням дитини не займається. До сільської ради неодноразово надходили скарги на ОСОБА_4, про те, що кошти, які вона отримує на догляд за дитиною вона використовує не за призначенням

Відповідно до довідки КЗ «Верхньодніпровська центральна районна лікарня ДОР» встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває на диспансерному обліку з приводу частих распіраторних захворювань.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ганнівської сільської ради від визнано за доцільне позбавити відповідачку ОСОБА_4,. батьківських прав стосовно її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з ухиленням відповідачки від виконання своїх материнських обов'язків. Аналогічний висновок наданий Миколаївською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області.

За таких обставин, суд вважає за можливе позбавити відповідачку ОСОБА_4, батьківських прав стосовно її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 так як вона її вихованням не займається, матеріально не утримує, до дитини ставиться байдуже дитина протягом останнього року проживає у позивача.

Суд вважає безпідставним, висновок комісії з питань захисту прав дитини при Верхньодніпровській районній державній адміністрації про недоцільність позбавлення відповідачки ОСОБА_4С,. батьківських прав стосовно її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Так як даний висновок містить лише формальний висновок про те, що недостатньо доказів для вирішення питання про позбавлення відповідачки батьківських прав. Тобто на думку суду зроблений поверхово без дослідження та оцінки всіх обставин справи та з врахуванням досить молодого віку відповідачки.

Проте, відповідно до наданих суду доказів встановлено, що відповідачка, належної уваги дитині не приділяла та не приділяє, будь-яких материнських почуттів до дитини не проявляла і протягом тривалого часу не здійснювала ні догляду, ні виховання своєї дитини. Посилання відповідачки про те, що вона любить та бажає виховувати свою дитину та проживати разом з нею повністю спростовуються показаннями свідків. З показань яких встановлено, що родичі відповідачки за мовчазною згодою самої відповідачки віддали дитину матері позивача, коли дитина потребувала лікування та перебувала в дуже поганому стані. А відповідачка протягом тривалого часу не вчиняла жодних дій для повернення дитини, а навпаки влаштовувала своє особисте життя

Будь-яких доказів про те, що відповідачка намагалась забрати дитину, побачитись з нею, надати їй якусь матеріальну допомогу, подарувати щось, проявити материнську любов та турботу суду не надано.

Крім того, сама поведінка відповідачки за час розгляду справи свідчить про те, що їй байдужа доля її дитини. Так, справа перебувала на розгляді в суді майже два місяці. За цей час відповідачка то з'являлась в судові засідання та ні. Свої неявки ніякими причинами не пояснювала. За цей же період відповідачка не вчинила жодної спроби побачитись з дитиною. При цьому представник органу опіки та піклування Ганнівської сільської ради пропонувала свою допомогу відповідачці в здійсненні нею побачення з донькою, налагодження діалогу з позивачем та його рідними, але позивачка цією пропозицією не скористувалась. За даний час вона і разу не зателефонувала ні до дитини, ні до сім'ї в якій її дитина проживає. Будь-якої матеріальної допомоги дитині не надала. Тому враховуючи навіть той факт, що відповідачка народила дитину в неповнолітньому віці і в силу свого віку та розвитку в той час могла ще повністю не розуміти своєї відповідальності щодо виховання та утримання дитини. Але навіть і в даний час відповідачка вже будучи повнолітньою та сформованою людиною не бажає брати на себе цю відповідальність. Вся її поведінка свідчить про байдуже її ставлення до власної дитини. А її заперечення суд розцінює як намагання створити позитивне враження про себе, про своє відношення до дитини. Проте ніякими діями, які б свідчили про серйозність намірів відповідачки виховувати свою дитину та турбуватись про неї заперечення відповідачки не підтверджені. також відповідачкою не надано доказів того, що вона на даний час забезпечена житлом та офіційно працевлаштована.

Також суд вважає, що позовні вимоги в частині визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3С,. разом з батьком позивачем по справі, також підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна...

Згідно наданої суду характеристики позивач за місцем проживання характеризується позитивно.

Забезпечений житлом. Згідно довідки Ганнівської сільської ради ОСОБА_3І проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_3І встановлено, що санітарно-побутові умови в будинку в задовільному стані.

Також суд враховує той факт, що малолітня ОСОБА_3С,. протягом тривалого часу проживає з батьком. В силу свого віку батька та його батьків вважає своєю родиною. Так як з показань свідків встановлено, що ОСОБА_3, свою бабусю називає мамою. З чого суд робить висновок, що свою матір дитина взагалі не пам'ятає.

Батько опікується за дитиною, виховує її, матеріально утримує лікує та виконує всі батьківську обов'язки відносно дитини .

За таких обставин суд вважає за можливе визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: с. Мости вул. Республіканська, 3 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 2 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав не позбавляється обов'язку щодо утримання дитини.

Тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідачки на утримання дитини підлягають задоволенню. Та з відповідачки підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів її заробітку (прибутку) але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 29.12.2015 року і до повноліття дитини.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4, стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1102 грн. 40 коп.

На основі ст. 164 - 166, СК України, керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України. суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: орган опіки та піклування Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, орган піки та піклування Ганнівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, служба у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_7 по відношенню до її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, народження якої зареєстроване виконавчим комітетом Ганнівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, 04.06.2013 року актовий запис № 5.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: с. Мости вул. Республіканська, 3 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів її заробітку (прибутку) але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 29.12.2015 року і до повноліття дитини

Рішення суду після набрання законної сили направити відділу реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області для відома.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави в сумі 1102 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення шляхом апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги якщо така скарга не була подана. У випадку подання апеляційної скарги рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо рішення не було змінене або скасоване.

Суддя Петрюк Т.М.