АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1305/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Маренюк В.Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівБабенка В. М., Карпенко О. В.
при секретаріШоколенко Т. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 13 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про визнання незаконними дії Уманського міськрайонного суду в процесі підготовки до розгляду за рахунок невиконання своїх зобов'язань і вимог КПК України та негайну компенсацію за шкоду ,-

в с т а н о в и л а :

29 лютого 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про визнання незаконними дії Уманського міськрайонного суду в процесі підготовки до розгляду за рахунок невиконання своїх зобов'язань і вимог КПК України та негайну компенсацію за шкоду, посилаючись на те, що він звернувся до суду із скаргою на бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні № 000044 у справі № 705/4091/15к-1кс/705/725/15 від 21 липня 2015 року.

ОСОБА_6 вважає, що судом проігноровано вимоги ст. 306 КПК України про розгляд скарги не пізніше 72 год. Також порушено процесуальні норми ст.ст. 7-9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і ст. 61 Конституції України. Тому ОСОБА_6 просить негайно стягнути з Уманського міськрайонного суду на його користь компенсацію в сумі 1074 грн. за порушення строків розгляду, як неустойку в залік відшкодування (залікова неустойка).

08 квітня 2016 року ОСОБА_6, виконуючи вимоги ухвали про залишення без руху його позовної заяви, подав до Маньківського районного суду Черкаської області доповнення до позовної заяви та просив визнати незаконними дії Уманського міськрайонного суду в процесі підготовки до розгляду за рахунок невиконання своїх зобов'язань і вимог КПК України.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 13 квітня 2016 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про визнання незаконними дії Уманського міськрайонного суду в процесі підготовки до розгляду за рахунок невиконання своїх зобов'язань і вимог КПК України та негайну компенсацію за шкоду - відмовлено з підстав, передбачених п.1. ч. 2 ст. 122 ЦПК України, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки суд вважав, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства в окружному адміністративному суді Черкаської області.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_6 оскаржив її в апеляційному порядку, направивши до суду апеляційну скаргу, посилаючись на те, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на розгляд його спору. Просить скасувати ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 13 квітня 2016 року і постановити нову ухвалу.

Сторони про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується даними судових повісток про вручення, заяв та клопотань про перенесення розгляду апеляційної скарги до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем заявлено вимогу про визнання незаконними дій суб'єкта владних повноважень, дана справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства в окружному адміністративному суді Черкаської області.

Однак, колегія суддів із таким висновком суду першої інстанції не погоджується, оскільки судом порушено вимоги процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_6 звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що Уманський міськрайонний суд проігнорував вимоги ст. 306 КПК України про розгляд скарги не пізніше 72 год., ст.ст. 7-9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і ст. 61 Конституції України та просив негайно стягнути з Уманського міськрайонного суду на його користь компенсацію в сумі 1074 грн. за порушення строків розгляду, як неустойку в залік відшкодування (залікова неустойка).

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 04 квітня 2016 року позовну заяву ОСОБА_6 залишено без руху, оскільки вона подана без додержання вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а саме: не конкретизовано зміст позовних вимог, не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначено докази, що підтверджують кожну обставину чи наявність підстав для звільнення від доказування.

08 квітня 2016 року позивачем ОСОБА_6 подано до Маньківського районного суду Черкаської області доповнення до позовної заяви, в якому він просив визнати незаконними дії Уманського міськрайонного суду Черкаської області в процесі підготовки до розгляду за рахунок невиконання своїх зобов'язань і вимог КПК України, в зв'язку із чим ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 13 квітня 2016 року у відкритті провадження у даній справі - відмовлено. Суд першої інстанції дійшов висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства в окружному адміністративному суді Черкаської області.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, який не відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону, оскільки судом допущено порушення вимог процесуального законодавства.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 1 частини 2 статті 122 ЦПК України роз'яснено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

За змістом ст. 15 ЦПК України під цивільною юрисдикцією розуміється компетенція загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із роз'яснення пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади», що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом.

Згідно з роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Зазначені роз'яснення є відтворенням положень статей 62, 126 і 129 Конституції України, відповідно до яких матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказаними положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи визнання права на отримання від суду (судді) обґрунтованої відповіді на звернення; на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності суддів; на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю судів (суддів) при здійсненні ними своїх повноважень, гарантованих Конституцією України) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Таким чином, оскарження дій судді чи суду, що пов'язані з ухваленням рішення у справі або постановлениям ухвали можливе лише в порядку, визначеному процесуальним законом. Оскарження таких дій шляхом подання скарги чи позовної заяви до іншого суду першої інстанції є неприпустимим, оскільки суперечить принципу незалежності суддів та недопущення впливу на них, закріпленого ст. 126 Конституції України.

Крім того, ч. 5 ст. 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній чи юридичній особі внаслідок постановления судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановления незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Тому, суддя як особа, що здійснює правосуддя не може бути відповідачем у цивільній справі, за винятком вищезазначених обставин та випадків, коли суддя виступає в якості будь-якої особи у справах, що не пов'язані із здійснення ним правосуддя, з чого слідує, що позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з вимогами, які не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали допущено порушення норм процесуального права, в частині роз'яснення позивачу щодо розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства в окружному адміністративному суді Черкаської області, тому ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали у справі про відмову у відкритті провадження, оскільки підстави для його відкриття за вищенаведених обставин відсутні.

ОСОБА_6 має право оскаржити відповідне рішення суду в порядку, встановленому процесуальним законодавством, в разі незгоди з ухваленим рішенням, оскілки оскарження таких дій шляхом подання скарги чи позовної заяви до іншого суду першої інстанції є неприпустимим, оскільки суперечить принципу незалежності суддів та недопущення впливу на суд.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, яка не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства..

Керуючись п.1.ч.2 ст. 122, ст. ст. 303, 304, 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 13 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про визнання незаконними дії Уманського міськрайонного суду в процесі підготовки до розгляду за рахунок невиконання своїх зобов'язань і вимог КПК України та негайну компенсацію за шкоду - скасувати, постановивши нову ухвалу.

Відмовити ОСОБА_6 у відкритті провадження у справі за його позовом до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про визнання незаконними дії Уманського міськрайонного суду в процесі підготовки до розгляду за рахунок невиконання своїх зобов'язань і вимог КПК України та негайну компенсацію за шкоду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :