Справа № 636 / 2586 / 16-ц
2 / 636 / 1513 / 2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2016 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Ковригіна О.С.

при секретарі Фатєєвої С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,68 га, розташовану на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після померлої 22 червня 2011 року ОСОБА_3 та померлого 15 травня 2015 року ОСОБА_4.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що 22 червня 2011 року померла бабуся Позивача ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,68 га розташованої на території Коробочкинської сільської ради, кадастровий номер :02:000:0167, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцем майна ОСОБА_3 став її син ОСОБА_4. Факт прийняття спадщини ОСОБА_4 підтверджується інформацією виконавчого комітету Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, відповідно до якої на день смерті ОСОБА_3 22 червня 2011 року вона дійсно проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та разом з нею був зареєстрований син ОСОБА_4. В передбачений законом строк до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини в порядку спадкування за закономОСОБА_4 не звертався, оскільки фактично прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. Заяву про відмову від спадщини не подавав. 15 травня 2015 року помер ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, яку він прийняв у спадщину після смерті ОСОБА_3, але не оформив на своє імя. Право на спадкування після смерті ОСОБА_4 отримали: його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла його дочка ОСОБА_1,так як на момент смерті спадкодавця дійсно фактично постійно проживала разом з ним за однією адресою. Відповідач, ОСОБА_2, постійно із спадкодавцем за однією адресою на момент його смерті не проживала, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, на спадкове майно не претендує та не заперечує проти оформлення спадкових прав Позивачем. Наразі ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, але у видачі свідоцтва про право на спадщину її було відмовлено у звязку з тим, що її батько прийняв спадщину після смерті своєї матері, але не переоформив спадкове майно на своє імя.

Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити (а.с. 21).

Відповідач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, від неї надійшла заява про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с. 22).

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

22 червня 2011 року померла бабуся Позивача ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №315048 (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,68 га розташованої на території Коробочкинської сільської ради, кадастровий номер :02:000:0167, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Належність ОСОБА_3 земельної ділянки підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ХР №095522, виданим 26 грудня 2002 року на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 10 грудня 2002 року № 333, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №287 (а.с. 13).

Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно статті 1258 Цивільного кодексу України право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово.

Оскільки ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіту не залишила спадкування повинно відбуватися за законом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем майна ОСОБА_3 став її син ОСОБА_4.

Наявність родинного звязку між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯС №257470, виданим 22 червня 1948 року Коробочкинським сільським РАЦС Чугуївського району Харківської області (а.с. 8), відповідно до якого ОСОБА_3 записана матірю ОСОБА_4.

Згідно ч. 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 3.1 ОСОБА_5 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Факт прийняття спадщини ОСОБА_4 підтверджується інформацією виконавчого комітету Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області №02-41/1069 від 12.07.2016 року (а.с. 14), відповідно до якої на день смерті ОСОБА_3 22 червня 2011 року вона дійсно проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та разом з нею був зареєстрований син ОСОБА_4.

В передбачений законом строк до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини в порядку спадкування за закономОСОБА_4 не звертався, оскільки фактично прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. Заяву про відмову від спадщини не подавав.

15 травня 2015 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №492570 (а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,68 га, розташованої на території Коробочкинської сільської ради, кадастровий номер :02:000:0167, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він прийняв у спадщину після смерті ОСОБА_3, але не оформив на своє імя.

Право на спадкування після смерті ОСОБА_4 отримали: його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Спорідненість між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 підтверджується:

- відоцтвом про народження ОСОБА_6 серії І-АВ №571727 (а.с. 9), відповідно до якого в відомостях про батька ОСОБА_6 зазначений ОСОБА_4;

- свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_6 серії ІІІ-ВЛ № 474791, відповідно до якого ОСОБА_6 було присвоєно прізвище «Гри горян» (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла його дочка ОСОБА_1,так як на момент смерті спадкодавця дійсно фактично постійно проживала разом з ним за однією адресою.

Відповідно до ОСОБА_5 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке.

Саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Відповідач, ОСОБА_2, постійно із спадкодавцем за однією адресою на момент його смерті не проживала, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, на спадкове майно не претендує та не заперечує проти оформлення спадкових прав Позивачем.

Згідно з частиною 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Наразі ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, але у видачі свідоцтва про право на спадщину її було відмовлено у звязку з тим, що її батько прийняв спадщину після смерті своєї матері, але не переоформив спадкове майно на своє імя.

Пункт 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ №7 від 16.04.2004 року, П. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року N7 та статті 1225 ЦК України і 131 ЗК України вказують, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Враховуючи викладене, відповідно до ст.ст. 1218, 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 169, 209, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 3,68 га (рілля), розташовану на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, кадастровий номер :02:000:0167, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ХР №095522, виданого 26 грудня 2002 року на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 10 грудня 2002 року № 333, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 22 червня 2011 року та ОСОБА_4, померлого 15 травня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя