Справа № 754/2245/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

11 травня 2016 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Подільського центру зайнятості населення м. Києва про розірвання трудового договору, зняття його з реєстрації та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувшись до суду з вищевказаним позовом і посилаючись на порушення своїх трудових прав, просить розірвати укладений нею з СПД ОСОБА_2 трудовий договір та зобов'язати відповідача зняти з реєстрації цей договір.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 18.02.2016 року зазначений позов залишено без руху з наданням строку для усунення його недоліків з тих підстав, що він не відповідає вимогам ст. ст. 119-120 ЦПК України.

Зокрема, в порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, чому позовні вимоги про розірвання трудового договору позивачка пред'явила саме до Подільського центру зайнятості населення м. Києва, з яким вона не перебувала у трудових відносинах.

Також, в порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, якими конкретно неправомірними діями чи бездіяльністю саме відповідача: Подільського центру зайнятості населення м. Києва, порушені права позивачки та чим конкретно це підтверджується.

Крім того, Подільський центр зайнятості населення м. Києва, є суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Із вказаної норми права вбачається, що вимоги про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити дії, мають розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Позивачка ж, в даному випадку, звернулася до суду в порядку цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 16 ЦПК України, не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

У порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, чому позовні вимоги до суб'єкта владних повноважень, пред'явлені в порядку саме цивільного судочинства.

Від правильності вирішення останнього питання, залежить правильність вирішення питання щодо підвідомчості та підсудності позовних вимог, пред'явлених до Подільського центру зайнятості населення м. Києва.

Також у порушення ч. 1 ст. 120 ЦПК України, позов поданий в одному примірнику без його копій, відповідно до кількості відповідачів.

У наданий строк від позивачки 18.03.2016 року до суду надійшла нова редакція позовної заяви, яка головуючому була передана 21.03.2016 року та яка також не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Зокрема, в своєму позові в графі найменування відповідача, позивачка вказує що відповідачем є ОСОБА_2, тобто, фізична особа.

У мотивувальній частині позову, позивачка вказує, що вона перебувала у трудових відносинах із приватним підприємцем ОСОБА_2.

У прохальній частині позову, позивачка просить про розірвання трудового договору, який укладений нею із фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2.

У порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, чому в позові тричі вказується різне найменування відповідача.

Також у порушення п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в новій редакції позову, взагалі не вказано місцезнаходження відповідача.

Крім того, Подільський районний центр зайнятості населення м. Києва, залучається позивачкою до участі в справі в якості третьої особи.

У прохальній частині позову, позивачка просить про зобов'язання Подільського районного центру зайнятості населення м. Києва вчинити дії.

При цьому, в порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, якими конкретно неправомірними діями чи бездіяльністю саме Подільського районного центру зайнятості населення м. Києва, порушені права позивачки та чим конкретно це підтверджується і чому позовні вимоги до третьої особи, пред'являються, як до відповідача.

Тому, ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 21.03.2016 року зазначений позов повторно залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Ухвалу від 21.03.2016 року, позивачка отримала 05.04.2016 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи, зворотним поштовим повідомленням і у наданий строк, недоліки позову не усунула.

За таких обставин, позов слід вважати неподаним.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Подільського центру зайнятості населення м. Києва про розірвання трудового договору, зняття його з реєстрації та зобов'язання вчинити дії, вважати неподаною і після набрання даною ухвалою чинності, позовну заяву з додатками до неї повернути позивачці.

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: