Справа № 388/362/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

13.05.2016 року Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Поліщук Т.І.,

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Боківський», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: реєстраційна служба Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області, товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерагроком-К» про визнання розірваним договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що є власником земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0707, площею 6,49 га, що знаходиться на території Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області.

3 січня 2010 року між ОСОБА_4 та сільськогосподарським виробничим кооперативом «Боківський» (далі СВК «Боківський») укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки на строк десять років (далі Договір). 29 листопада 2010 року цей договір оренди землі зареєстровано у КРФ ДП «ЦДЗК», про що зроблено відповідний запис за № 59.

Відповідно до п. 20 Договору визначено, що передача земельної ділянки здійснюється за актом приймання-передачі у семиденний строк після проведення державної реєстрації Договору. Тобто датою передачі земельної ділянки може бути строк з 29 листопада 2010 по 6 грудня 2010 року, однак акт приймання-передачі земельної ділянки свідчить про те, що земельну ділянку передано до моменту реєстрації Договору, а тому цей акт приймання-передачі не може встановлювати факту передачі земельної ділянки ОСОБА_4 в оренду СВК «Боківський».

Пунктом 39 Договору передбачено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є: дострокове розірвання цього Договору має здійснюватися за умови письмового попередження зацікавленої у цьому сторони не пізніше ніж за шість місяців.

Оскільки станом на 2014 рік орендна плата СВК «Боківський» була значно меншою ніж в інших орендарів, ОСОБА_4 вирішила розірвати Договір.

ОСОБА_4 зазначає, що СВК «Боківський» не здійснювалась нормативно-грошова оцінка земельної ділянки на кожний рік згідно чинного законодавства України.

24 червня 2014 року цінним листом на адресу СВК «Боківський» було направлено попередження про розірвання договору в односторонньому порядку, що 27 червня 2014 року отримано СВК «Боківський».

Шестимісячний строк визначений умовами Договору від 3 січня 2010 року сплив 28 січня 2015 року, а відтак цей Договір відповідно до його п. 39 є розірваним з останньої дати в односторонньому порядку.

8 липня 2014 року на адресу ОСОБА_4 надійшов лист від СВК «Боківський» згідно якого відмовлено у розірванні Договору та підписанні угоди про розірвання Договору, чим порушено ч. 3 ст. 651 ЦК України та ст. 31 Закону України «Про оренду землі».

Позивачка ОСОБА_4 зазначає, що СВК «Боківський» порушив вимоги Договору про одностороннє його розірвання.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_4 за довіреністю ОСОБА_1 позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити. Суду пояснила, що спірний договір оренди землі є розірваним в односторонньому порядку.

Представник відповідача СВК «Боківський» за довіреністю ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти позову, вважає його необґрунтованим, просив відмовити в задоволенні позову. Суду пояснив, що спірний правочин не є розірваним в односторонньому порядку, що встановлено, зокрема рішенням суду, яке набрало законної сили.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області в судове засідання не зявився, про причину неявки не повідомив.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроком-К» за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти позову, вважає, що спірний договір розірваний в односторонньому порядку.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом установлено, що 3 січня 2010 року між ОСОБА_4 та СВК «Боківський» укладено договір оренди землі площею 6,49 га, що знаходиться на території Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області (а. с. 6, 7). 29 листопада 2010 року цей Договір оренди землі зареєстрований у державному підприємстві «Центр ДЗК» за № 59.

Відповідно до п. 8. договору оренди землі між ОСОБА_4 та СВК «Боківський» від 3 січня 2010 року, договір укладено на строк десять років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за шістдесят днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст. 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час укладення сторонами договору оренди землі) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

За змістом ст. 202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складається, зокрема із книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок.

За змістом наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 23 травня 2003 року N 135, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 травня 2003 року за N 408/7729, установлено, що реєстрацію земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди землі здійснює державне підприємство "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" (далі - Центр ДЗК).

Згідно змісту постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року N 1088 «Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру» (у редакції на час державної реєстрації договору оренди землі) установлено, що адміністратором Державного реєстру прав на землю та нерухоме майно є державне підприємство "Центр державного земельного кадастру", який здійснює його формування, ведення, збереження і забезпечує доступ органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування до зазначеного Реєстру з підстав і на умовах, передбачених Законом. До створення Державного реєстру прав на землю та нерухоме майно Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру" проводить реєстрацію земельних ділянок та прав на них шляхом внесення записів про реєстрацію земельних ділянок та прав на них до бази даних державного реєстру земель.

Відповідно до п. 4.2. Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 2 липня 2003 року N 174, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 року за N 641/7962 (в редакції на час державної реєстрації договору оренди землі) державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації.

Аналізуючи вищезазначені правила, слід дійти висновку, що проведення 29 листопада 2010 року у державному підприємстві «Центр ДЗК» державної реєстрації договору оренди землі між ОСОБА_4 та СВК «Боківський» від 3 січня 2010 року, шляхом учинення запису за № 59 у Державному реєстрі земель, відповідало встановленому порядку вчинення таких дій.

Вищезазначений договір оренди землі від 3 січня 2010 року невизнаний недійсним, а відтак є чинним та відповідно зобовязання за ним підлягають виконанню його сторонами.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. п. 38, 39 договору оренди землі укладеного 3 січня 2010 року між ОСОБА_4 та СВК «Боківський», зареєстрованого 29 листопада 2010 року у державному підприємстві «Центр ДЗК» за № 59, дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, рішення суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, що істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є: дострокове розірвання цього договору має здійснюватись за умови письмового попередження зацікавленої у цьому сторони не пізніше ніж за шість місяців.

Таким чином, п. п. 38, 39 договору оренди землі суперечать один одному, а п. 39 не визначає чітку, категоричну процедуру розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку.

24 червня 2014 року ОСОБА_4 надіслала до СВК «Боківський» попередження про розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку (а. с. 9).

На вищезазначене попередження від 24 червня 2014 року СВК «Боківський» надіслав лист за змістом якого відмовив ОСОБА_4 у розірванні договору в односторонньому порядку за відсутності для цього приводів і підстав (а. с. 10).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено підстави припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, зокрема, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди.

Крім того, ст. 31 Закону України «Про оренду землі» встановлені підстави припинення договору оренди землі, а саме: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у ст. 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

З огляду на вищезазначені положення договору оренди землі, Закону України «Про оренду землі» та ЦК України можливо дійти висновку, що визначення сторонами у змісті правочину правил про його розірвання за взаємною згодою, а також в односторонньому порядку без визначення конкретних для цього підстав, дає підстави для його розірвання з урахуванням правил передбачених у тому числі Законом України «Про оренду землі» та ЦК України.

Оскільки ОСОБА_4 направила до СВК «Боківський» попередження про дострокове розірвання укладеного між ними договору про оренду землі без зазначення для цього підстав, передбачених у тому числі Законом України «Про оренду землі» та ЦК України, СВК «Боківський» відмовив у розірванні договору оренди землі за відсутності для цього підстав, сторонами не було укладено угоду про розірвання укладеного між ними правочину, розірвання права оренди не було зареєстровано у встановленому порядку, відповідно можливо стверджувати, що договірні правовідносини з приводу оренди між ними не припинилися, а відтак доводи представника ОСОБА_4 та ТОВ «Інтерагроком-К» про припинення зобовязань з таких підстав є необґрунтованими.

Той факт, що спірний Договір оренди землі від 3 січня 2010 року не є розірваним в односторонньому порядку встановлено рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 травня 2016 року, яке набрало законної сили, тобто відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦК України цей факт не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Отже, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми.

Разом із тим, цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні спірного договору, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Волевиявлення є важливими чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою ст. 627 ЦК України.

Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки.

Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору.

З матеріалів цивільної справи видно, що на виконання умов Договору оренди землі, спірна земельна ділянка передана ОСОБА_4 в оренду СВК «Боківський» за актом приймання-передачі (а. с. 7). Той факт, що за спірним правочином земельна ділянка перебувала у користуванні СВК «Боківський» сторонами не заперечується. Будь-які факти, що свідчать про передачу спірної земельної ділянки в оренду в порушення умов Договору, матеріали цивільної справи не містять. Окрім цього, ОСОБА_4 не доведено з яких підстав порушення умов передачі земельної ділянки в оренду є підставою для визнання Договору розірваним.

Слід зазначити, що ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема визнання права, у тому числі визнання наявності або відсутності обовязків у особи або їх припинення, а також припинення правовідношення.

З огляду на вищезазначене, оскільки суд установив, що спірний правочин не розірваний, відповідно вимоги про визнання цього правочину розірваним є необґрунтованими, а тому в задоволенні поданого позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час укладення спірного правочину), ст. ст. 2, 5, 9, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 203, 629, 638 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 57-60, 64, 79, 88, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Боківський», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: реєстраційна служба Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області, товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерагроком-К» про визнання розірваним договору оренди землі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 16 травня 2016 року.

Суддя Долинського районного суду ОСОБА_5