У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Власова С.О., Дроботя В.В.,

секретарі: Чонка Д.В.,

за участі ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 02 грудня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 у ході проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №308/6283/14-ц, виданого апеляційним судом Закарпатської області (зацікавлена особа стягувач ОСОБА_3Е.),

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із скаргою, мотивуючи її тим, що на виконанні міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області знаходиться виконавчий лист №308/6283/14-ц ,боржником за яким є вона ОСОБА_2 Старшим державним виконавцем даного відділу ОСОБА_1, в ході виконання виконавчого документу, 23 та 24.09.2015 року незаконно проводилось знесення збудованого нею гаражу за адресою м. Ужгород, вул. Підгірна,22 у порушення норм Закону України «Про виконавче провадження», його діями порушено її право власності, в результаті чого знищено майно.

Скаржниця зазначає, що під час виконання судового рішення про зобов'язання її знести збудований нею гараж посадовою особою державної виконавчої служби було вжито заходів щодо знесення гаражу власними силами, але не було враховано наявність ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.08.2015 року, якою відстрочено виконання рішення суду до 25.08.2016 року, про що було повідомлено особисто державного виконавця Грицищука М.П. перед початком знесення.

Згідно ч. 4 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 37 цього ж закону виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення. Постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1-17 частини першої статті 37 цього Закону, державний виконавець виносить не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Зазначених дій державним виконавцем вчинено не було.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що цивільно-процесуальним законом не визначено порядку вступу в законну силу такого різновиду судових рішень як ухвала. Це питання також не роз'яснено ні верховним судом України, ні Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ. Однак, з огляду на природу ухвали у цивільному процесі остання вступає в силу з моменту її прийняття, а її оскарження не зупиняє її виконання. Подібна правова невизначеність є і в господарсько-процесуальному законодавстві, але Пленум Вищого господарського суду України у постанові «Про судове рішення» № 6 від 23.02.2012 року роз'яснив, що ухвали вступають в силу з моменту їх винесення, якщо інше не передбачено законом. Враховуючи, що основоположні принципи здійснення правосуддя в господарському та цивільному процесах однакові, то справедливим є подібне правозастосування й у цивільному процесі.

Тобто, на думку скаржниці, на момент знесення належного їй гаражу діяла ухвала суду про відстрочення виконання рішення суду про знесення, а тому підлягала обовязковому виконанню посадовими особами державної виконавчої служби.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 грудня 2015 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, якою просить: скасувати ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 грудня 2015 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу повністю.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення необґрунтовано з порушеннями норм матеріального та процесуального права, неповно та неправильно встановивши обставини, які мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти задоволення скарги заперечив, подав суду письмові пояснення.

Заслухавши суддю-доповідача, державного виконавця, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні, колегія приходить до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

В судових засіданнях встановлено, що на виконанні у МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції перебувало виконавче провадження № 47944976 з виконання в/листа № 308/6283/14-ц від 19.06.2015 року, виданого апеляційним судом Закарпатської області про: Зобов'язати ОСОБА_2 знести гараж з надбудованим другим поверхом, що розміщений на закріпленій земельній ділянці до житлового будинку №22 по вул. Підгірній в м. Ужгороді, який побудований навпроти земельної ділянки площею 0,00551 га, власником якої є ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на землю від 24.07.2002р. за №3777.

23.06.2015 року стягувачем ОСОБА_3 в порядку ст. ст. 17, 19, 25 Закону України «Про виконавче провадження» подано заяву до МВ ДВС Ужгородського управління юстиції щодо прийняття на виконання в/листа № 308/6283/14-ц від 19.06.2015 року, виданого апеляційним судом Закарпатської області про: Зобов'язати ОСОБА_2 знести гараж з надбудованим другим поверхом, що розміщений на закріпленій земельній ділянці до житлового будинку №22 по вул. Підгірній в м. Ужгороді, який побудований навпроти земельної ділянки площею 0,00551 га. власником якої є ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на землю віл 24.07.2002р. за №3777.

23.06.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження згідно якої надано боржнику строк для самостійного виконання до 30.06.2015 року, ОСОБА_2 у наданий їй строк для самостійного виконання, виконавчий документ не виконала.

01.07.2015 року у відповідності до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

21.08.2015 року при виході за адресою зазначеною у виконавчому документі державним виконавцем складено акт державного виконавця про невиконання боржницею ОСОБА_2 рішення суду в частині знесення гаражу з надбудованим другим поверхом, що розміщений на закріпленій земельній ділянці до житлового будинку №22 по вул. Підгірній в м. Ужгороді, який побудований навпроти земельної ділянки площею 0,00551 га, власником якої є ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на землю від 24.07.2002р. за №3777.

21.08.2015 року у відповідності до ст. ст. 5, 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу на боржницю ОСОБА_2 за невиконання в/листа № 308/6283/14-ц від 19.06.2015 року, виданого апеляційним судом Закарпатської області, відповідно до якої зобовязано боржницю повторно виконати рішення суду у строк до 31.08.2015 року.

23.09.2015 року до MB ДВС Ужгородського управління юстиції ОСОБА_4Г.( чоловік ОСОБА_2Г.) подано заяву про припинення виконавчих дій разом з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 31.08.2015 року, якою за заявою ОСОБА_2 відстрочено виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 19.12.2014 року по справі №308/6283/14 ц на один рік, а саме 25.08.2016 року.

Судом першої інстанції було встановлено, що пред'явлена державному виконавцю ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 31.08.2015 року була без гербової печатки суду та відмітки про набрання законної сили.

На підтвердження даного факту, 23.09.2015 року в порядку ст.ст.5,11 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем до Ужгородського міськрайонного суду було надіслано запит, в якому поставлено питання про набуття законної сили ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 31.08.2015 року.

Згідно відповіді Ужгородського міськрайонного суду №263 від 23.09.2015 року встановлено, що ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 31.08.2015 року про відстрочку виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 19.12.2014 року до справ № 308/6283 14-ц не набула законної сили, оскільки на неї представником стягувана ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга.

Дані обставини свідчать про відсутність у головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 правових підстав передбачених ст.ст.37,38 Закону України «Про виконавче провадження» для зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №308/6283/14-4, виданого 19.06.2015 року апеляційним судом Закарпатської області на підставі рішення від 19.12.2014 року, що набрало законної сили, про «Зобов'язати ОСОБА_2 знести гараж з надбудованим другим поверхом, що розміщений на закріпленій земельній ділянці до житлового будинку №22 по вул. Підгірній в м. Ужгороді, який побудований навпроти земельної ділянки площею 0,00551 га, власником якої є ОСОБА_3, на підставі державного акту на право власності на землю від 24.07.2002 р. за №3777».

Тобто, на момент виконання державним виконавцем МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_1 виконавчих дій у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №308/6283/14-ц, виданого апеляційним судом Закарпатської області 19.06.2015 року, останній діяв у відповідності до наданих йому повноважень з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

13 листопада 2015 року ухвалою апеляційного суду Закарпатської області ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 31.08.2015 року скасовано, в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення суду - відмовлено.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами, невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. А тому у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження" та «Інструкції з організації примусового виконання рішень» судові рішення, ухвали, постанови і.т.д., які не набули законної сили (відсутня відмітка суду щодо набрання законної сили) не підлягають виконанню Державною виконавчою службою на території України.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи, дана їм оцінка, застосовано матеріальний закон.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про невірність застосування судом норм матеріального чи порушення процесуального права, яке призвело або могло призвести до невірного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 313 - 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді