Справа №481/261/16-ц 25.05.2016 25.05.2016
Справа № 481/261/16-ц
Провадження №22-ц/784/1296/16 Головуючий у 1-й інстанції Уманська О.В.
Категорія 48 Доповідач апеляційного суду Кутова Т.З.
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
25 травня 2016 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:
головуючого Кутової Т.З.,
суддів: Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,
із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,
за участю позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за апеляційною скаргою
ОСОБА_1
на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2016 року за позовом
ОСОБА_3
до
ОСОБА_1
про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається,-

В С Т А Н О В И Л А:
У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання сина, який навчається.
Позивач зазначав, що він є повнолітнім і проживає окремо від своїх батьків та з 1 вересня 2013 року навчається в Новобузькому коледжі Миколаївського національного аграрного університету, в зв`язку з чим потребує постійної матеріальної допомоги. Його мати не працює тому не має змоги надавати матеріальну допомогу. Батько працевлаштований та може надавати таку допомогу.
Добровільно батько не надає допомоги, а тому ОСОБА_3 просить стягнути з ОСОБА_1 аліменти на своє утримання в розмірі ? частки всіх видів заробітку на період навчання, а саме по 30 червня 2017 року.
Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 задоволено частково. З відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, починаючи з 4 березня 2016 року і до закінчення навчання дитини тобто до 30 червня 2017 року.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та таке встановлено судом, позивач ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і його батьками є: батько - ОСОБА_1 та мати - ОСОБА_4 (а.с. 5).
Відповідно до довідки від 19 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_3 є студентом 3 курсу Новобузького коледжу Миколаївського національного аграрного університету , денної форми навчання по спеціальності «будівництво та експлуатація будівель і споруд» на бюджетній основі. Термін навчання з 1 вересня 2013 року по 30 червня 2017 року (а.с. 6).
З довідки, виданої Новобузьким коледжом Миколаївського національного аграрного університету від 12 лютого 2016 року також слідує, що позивач ОСОБА_3 отримує стипендію в середньому розмірі 750 грн. (9056 : 12) (а.с. 79).
Згідно з даними паспорта місце проживання позивача зареєстровано в с. Вільне Запоріжжя, проте фактично він проживає за місцем навчання в АДРЕСА_1 , тобто проживає окремо від батьків.
В силу ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
З урахуванням наведених обставин та вимог закону, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач, має право на отримання аліментів від свого батька, відповідача у справі, як такий, що навчається до закінчення навчання.
Відповідач ОСОБА_1 , є військовослужбовцем Новобузького районного комісаріату та його доходи за 2015 рік склали 104 377 грн. 55 коп. (а.с. 80).
На утриманні відповідача перебуває двоє малолітніх дітей: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.78).
За такого суд обґрунтовано дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати для утримання сина матеріальну допомогу та зобов`язаний надати таку допомогу у зв`язку з продовженням навчання.
Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд послався на сімейний стан, наявність неповнолітніх дітей у відповідача та стан його здоров`я, а також доходи позивача. Також суд зазначив про відсутність можливості у матері позивача надання йому матеріального утримання, в зв`язку з тим, що вона не працює та має на утриманні неповнолітню дитину.
Однак, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 , мати відповідача, має тимчасові заробітки, про що вона зазначала в своїй позовній заяві, та крім відповідача на її утриманні перебуває неповнолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 74,75, 77, 78). Вказане не є обставиною, яка унеможливлює надання нею певного утримання позивачу.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що розмір аліментів на утримання позивача, який є повнолітнім та продовжує навчання, враховуючи обов`язок щодо його утримання обох батьків, отримання позивачем стипендії, інтересів неповнолітніх дітей, які перебувають на утриманні як батька так і матері крім позивача, слід визначити як 1/10 частину від заробітку відповідача, що фактично становитиме 950 грн. (9500 :10)., а разом із доходом позивача (750 +950 = 1700 грн.) буде перевищувати встановлений державою розмір прожиткового мінімуму, який з 1 травня 2016 року визначено в сумі 1399 грн.
Посилання відповідача на те, що на його утриманні перебувають батьки, не можна прийняти до уваги, оскільки останні є пенсіонерами та отримують відповідно пенсії. Надання відповідачем добровільного утримання позивачу, про що він зазначав в своїх запереченн6ях та апеляційній скарзі, також не є перешкодою для стягнення аліментів рішенням суду.
За такого оскаржуване рішення суду, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України , підлягає зміні, а з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача аліменти в розмірі 1/10 частини від усіх видів заробітку.
Вказане рішення в частині допуску його до негайного виконання та розподілу судового збору підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 309, 315, 316 ЦПК України, колегія суддів
В И Р І Ш И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2016 року в частині визначення розміру стягнутих аліментів змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця смт. Муровані Куриливці Мурованокуриловецького району Вінницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця Муровані Куриливці Мурованокуриловецького району Вінницької області, проживаючого в АДРЕСА_1 аліменти в розмірі 1/10 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 4 березня 2016 року і до закінчення навчання ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .
В іншій частині вказане рішення залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Кутова Т.З.
Буренкова К.О.
Крамаренко Т.В.