Справа № 296/511/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

"28" квітня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого-судді Бондарчука В.В.,

секретаря Тузенко А.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника в січні 2016 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №150 по вул.Шевченка, 35 в м.Житомирі. В обгрунтування позовних вимог вказав, що відповідач продав йому вказану квартиру та, зі слів знайомих, виїхав на постійне місце проживання до Канади, але при цьому не знявся з реєстраційного обліку. Реєстрація відповідача у спірному житлі порушує права позивача як власника квартири, тому він просив суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою та зобов"язати Управління ДМС України в Житомирській області зняти його з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила його задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином через оголошення у пресі у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України (а.с. 31).

Представник співвідповідача в судове засідання також не з"явилася, подавши заперечення проти позову. В частині вимог до Управління ДМС України в Житомирській області просила відмовити, а також просила розглянути справу без її участі (а.с. 26).

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, допитані в судовому засіданні, пояснили, що вони є сусідами позивача, з відповідачем знайомі, однак, не бачили його за місцем реєстрації з серпня 2015 року та їм відомо, що ОСОБА_2 мав намір виїхати на постійне місце проживання до Канади.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд заслухав пояснення представника позивча, позаки свідків, дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу від 14.07.2015, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (а.с. 8). Окрім нього в цій же квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2, колишній власник квартири, який квартиру звільнив, однак, не знявся з реєстраційного обліку. Таким чином ОСОБА_2 протягом тривалого часу в спірному житлі не проживає, його особистих речей в ньому немає, будь-яких витрат з утримання квартири, сплати комунальних послуг відповідач не несе.

З копії акту КП «ВЖРЕП №16» Житомирської міської ради від 24.12.2015 вбачається, що ОСОБА_2 за вказаною вище адресою не проживає з серпня місяця 2015 року (а.с. 10).

У відповідності до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає позов в цій частині обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення .

Разом з тим, стосовно позовних вимог в частині зобов"язання УДМС України в Житомирській області зняти відповідача з реєстраційного обліку, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Процедура зняття з реєстрації місця проживання передбачає попереднє звернення особи до органу реєстрації або наявності остаточного рішення суду, а тому додаткового судового застереження не потребує.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №150 по вул.Шевченка, 35 в м.Житомирі.

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня його отримання.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Cуддя В. В. Бондарчук