Справа № 708/1105/16-ц
Номер провадження № 2/708/387/16
Р і ш е н н я

Іменем України

10 жовтня 2016 року.

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої - судді Ткаченко С.Є.

при секретарі Тендітній Л.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чигирині справу за позовом ОСОБА_2 до Боровицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майном,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що ОСОБА_3 був власником майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства.

16.10.1992 року ОСОБА_3 помер.

Єдиним спадкоємцем на все його майно являлась дружина ОСОБА_4, яка фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, так як на час відкриття спадщини (його смерті) була з ним зареєстрована та постійно проживала з ним разом, що підтверджується довідкою, виданою Боровицькою сільською радою, і фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки протягом шести місяців після його смерті і до часу своєї смерті користувалася майном померлого.

А відповідно до ст.549 ЦК України РСР (норма закону, яка діяла на час відкриття спадщини) такі дії свідчать про прийняття нею спадщини.

ОСОБА_4 не заявляла про відмову від спадкового майна після смерті свого чоловіка, до того ж після смерті ОСОБА_3 спадщину крім неї ніхто не приймав.

ОСОБА_4 хоч і прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, але належним чином оформити спадкове майно та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не встигла.

26.11.2001 року ОСОБА_4 померла.

Після її смерті на території Боровицької сільської ради залишилася спадщина у вигляді земельних ділянок, згідно до державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ЧР № 008700 та майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства, який залишився після смерті її чоловіка ОСОБА_3

Відповідно до заповіту від 01.11.1994 року, посвідченого секретарем Боровицької сільсокї ради, спадкоємцем майна, яке належало ОСОБА_4 був ОСОБА_5.

Після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_5, як спадкоємець по заповіту, відповідно до ст.549 ЦК України РСР протягом шести місяців фактично від дня відкриття спадщини вступив в управління та володіння спадковим майном, так як після її смерті здійснював догляд за будинком та присадибною земельною ділянкою, що належали померлій, користувався її речами, що підтверджується актом від 09.12.2014 року.

В 2014 році ОСОБА_5 звернувся до суду про визнання права власності на вказану земельну ділянку та майновий пай в порядку спадкування, але вона була закрита у звязку зі смертю позивача.

20.12.2014 року ОСОБА_5 помер.

Після його смерті спадщину прийняв по заповіту позивач.

Однак належним чином переоформити спадкове майно, яке належало ОСОБА_4 та її чоловікові ОСОБА_3 і отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після ОСОБА_4 та ОСОБА_5, позивач не може, оскільки оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачено, крім того при складанні даного державного акту було допущено помилку, а саме замість ОСОБА_4 було вказано ОСОБА_6

Факт втрати вказаного державного акту підтверджується повідомленням в газеті «Чигиринські вісті».

У зв`язку з цим просить встановити факт шлюбних відносин між померлим 16.10.1992 року ОСОБА_3 і померлою 26.11.2001 року ОСОБА_4, встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, а також визнати за ним права власності на земельну ділянку і на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що залишились після смерті 20.12.2014 року ОСОБА_5

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 спочатку підтримав позовні вимоги, а потім зменшив їх та прохав не встановлювати факт шлюбних відносин між померлим 16.10.1992 року ОСОБА_3 і померлою 26.11.2001 року ОСОБА_4 у зв`язку з отриманням судом актового запису про їх шлюб, пояснивши суду, що 16.10.1992 року помер ОСОБА_3

Після його смерті відкрилася спадщина на території Боровицької сільської ради у вигляді майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Спадкоємцем даного майна являлась його дружина ОСОБА_4, яка фактично прийняла спадщину, та звернулася до нотаріуса з приводу її оформлення, але належним чином не оформила її, так як померла 26.11.2001 року.

Відповідно до заповіту від 01.11.1994 року спадкоємцем майна після померлої ОСОБА_4 є ОСОБА_5, який також фактично вступив в управління спадковим майном, оскільки після її смерті продовжував користуватися речами померлої та доглядав за її будинком.

ОСОБА_5 теж не встиг оформити спадщину належним чином через те, що 20.12.2014 року помер.

Після його смерті, згідно до заповіту, спадщину прийняв позивач, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, але переоформити спадкове майно, належне подружжю ОСОБА_4, не може через відсутність підтверджуючого документу про їх шлюб.

У зв`язку з цим просить встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку і на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що залишились після смерті 20.12.2014 року ОСОБА_5

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову повністю.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали разом, як чоловік та дружина.

ОСОБА_3 помер раніше за свою дружину ОСОБА_4

ОСОБА_4 проживала сама і її доглядав племінник ОСОБА_5, який після її поховання продовжував доглядати за її домогосподарством.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що ОСОБА_4 проживала одиноко і її доглядав племінник ОСОБА_5

Після її смерті він продовжував доглядав за її будинком та подвір`ям.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що ОСОБА_4 проживали однією сім`єю.

Дід помер першим, а бабу ОСОБА_4 доглядав племінник ОСОБА_5 Він же провів її поховання та продовжував доглядати за будинком та обробляти садибу.

Вислухавши представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи актового запису про смерть № 34, 16 жовтня 1992 помер ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді майнового паю, який належав йому на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства № 298381 вартістю 22744 гривні, що також підтверджується даними довідки № 1034 від 31.08.2016 року, виданої Боровицькою сільською радою Чигиринського району.

Дану спадщину після його смерті, як встановлено судом та слідує з довідки № 1035 від 31.08.2016 року, виданої Боровицькою сільською радою, прийняла його дружина ОСОБА_4, що вбачається з актового запису про шлюб № 16 від 24.11.1953 року, оскільки була зареєстрована та постійно проживала з ОСОБА_10 на день його смерті.

Однак належним чином вона її не оформила, так як 26 листопада 2001 року померла.

Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 1,77 га, розташовану на території Боровицької сільської ради Чигиринського району, яка належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 008700, що також підтверджується листом відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі №29-28-0.3-399/15-16 від 26.02.2016 року, та на майновий паю члена колективного сільськогосподарського підприємства, який залишився після смерті її чоловіка ОСОБА_3

Вказану спадщину, згідно до заповіту від 01.11.1994 року, посвідченого секретарем Боровицької сільської ради Чигиринського району, який не змінено і не скасовано, про що свідчить відповідний напис на ньому, прийняв ОСОБА_5, який після смерті своєї тітки протягом шести місяців доглядав за будинком та присадибною ділянкою, що встановлено в судовому засіданні з показів свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Разом з тим ОСОБА_5, як відмічалося вище, вступивши в управління та володіння спадковим майном, не узаконив свої права на дане спадкове майно в нотаріальному порядку, хоча і намагався це зробити, що випливає з ухвали Чигиринського районного суду від 23.12.2014 року, оскільки відповідно до свідоцтва про смерть № 243554 20.12.2014 року помер.

Однак, як зазначено в ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Також в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обовязком.

Після його смерті відкрилась спадщина на вище вказане спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 1,77га та майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства вартістю 22744 гривні, спадкоємцем якої є позивач, згідно до заповіту від 9 грудня 2014 року, посвідченого секретарем Тіньківської сільської ради Чигиринського району, який не змінено і не скасовано, про що свідчить відповідний напис на ньому.

Разом з тим в судовому засіданні встановлено і підтверджується оголошенням в газеті «Чигиринські вісті» № 8 від 27.02.2016 року, що вище вказаний державний акт на право приватної власності на землю серії І- ЧР № 008700 втрачено, у зв`язку з чим позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 15.01.2016 року.

Згідно до даних Чигиринської державної нотаріальної контори № 724/01-16 від 27.08.216 року, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після померлої 26.11.2001 року ОСОБА_4 та померлого 20.12.2014 року ОСОБА_5 не зверталися, спадкові справи не відкривалися.

Відповідно до даних Черкаського обласного державного нотаріального архіву №1146/01-24 від 02.09.2016 року до Чигиринської державної нотаріальної контори після померлого 16.10.1992 року зверталася 03.11.1993 року ОСОБА_4 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Згідно до даних приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу ОСОБА_11 №654/02-14 від 23.08.2016 року, із заявою про прийняття спадщини після померлого 20.12.2014 року ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_2 і 23.07.2015 року на його імя було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим встановити факт прийняття ОСОБА_5 спадщини після смерті ОСОБА_4 і визнати за позивачем право власності на вище вказане спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного та, керуючись ст., ст. 529, 549 ЦК УРСР (1963р.), ст., ст.1223, 1225 ЦК України, ст., ст. 10, 60, 212, 213, 215, 256, 257, 259 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування (п.2), суд

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити.

Встановити, що померлий 20.12.2014 року ОСОБА_5 фактично вступив в управління та володіння спадщиною, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, померлої 26.11.2001 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 1,77 га, розташовану на території Боровицької сільської ради Чигиринського району та належну померлій 26.11.2001 року ОСОБА_4 відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 008700, в порядку спадкування за заповітом після смерті 20.12.2014 року ОСОБА_5, без зміни її цільового призначення.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства в пайовому фонді СТОВ «Дружба» с.Боровиця Чигиринського району вартістю 22744 гривні, належного померлому 16.10.1992 року ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЧЕ-ХVIII №298381, в порядку спадкування за заповітом після смерті 20.12.2014 року ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча