Провадження №2/760/4309/16
Справа №760/9642/16-ц
У Х В А Л А

/про залишення позовної заяви без руху/

01 червня 2016 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання незаконним та скасування рішень про вселення до комунальної кімнати, виданого громадською комісією з житлових питань Солом'янської районної державної адміністрації від 07.04.2016 року, суддя -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом та просить:

1.визнати незаконним та скасувати рішення громадської комісії Солом'янської районної державної адміністрації м. Києва «Про надання житлової кімнати площею 12.2кв.м. гр. ОСОБА_2.», що не відповідає вимогам Закону та порушує охоронювані Законом інтереси ОСОБА_1, як особу яка має пільги на поліпшення житлових умов, а також, яка є першочерговцем.

2.визнати за ОСОБА_1 та її сімї право на ізольовану комунальну кімнату площею 12.2 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 та зобов'язати Солом'янську у м. Києва державну районну адміністрацію видати ОСОБА_1 із сім'єю на вказану комунальну кімнату ордер.

3.накласти арешт на вселення до комунальної кімнати 12.2 кв.м., яка знаходиться за адресом: АДРЕСА_1. до вирішення судом справи.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Права, свободи та інтереси фізичних осіб захищаються у спосіб, визначений законами України.

У ст. 16 ЦК України вказані способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Як вбачається з поданої заяви, в ній не зазначені докази, які обґрунтовують позовні вимоги, заявлені до відповідача або наявність підстав для звільнення від доказування, в позові не обґрунтовано:

- в чому саме полягає порушення прав позивача відповідачем,

-якими нормами чинного законодавства обґрунтовується порушення такого права, якщо воно є,

-якими діями відповідача, якщо такі є, порушено право позивачів,

-у позовній заяві позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення громадської комісії Солом'янської районної державної адміністрації м. Києва «Про надання житлової кімнати площею 12.2 кв.м. гр. ОСОБА_2.», проте не обґрунтовує, яким чином дане рішення порушує права позивача та в чому полягає його незаконність.

Як вбачається з тексту поданої заяви, позивач у своїй позовній заяві не зазначив право, захисту якого він вимагає, вважаючи його порушеним, невизнаним чи оспорюваним відповідачем, не зазначив предмет позову, тобто з якими саме вимогами він звертається до відповідача, які його права порушуються, оспорюються або не визнаються відповідачем, якими доказами підтверджуються ці обставини та в який спосіб, визначений ст. 16 ЦК України, він просить поновити його права.

За таких обставин позивачеві необхідно зазначити які його права порушені, оспорюються або не визнаються відповідачем, навести обґрунтування своїх позовних вимог, зазначити докази на підтвердження кожної обставини на яку він посилається, як на підставу своїх вимог, визначитися з предметом спору.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття.

Окрім того, ч. 5 ст. 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Ст. 5 Закону України "Про судовий збір" визначає суб'єктів та підстави їх звільнення від сплати судового збору.

П. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установлено на 2016 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня 1378 грн.

Ст. 4 Закону України "Про судовий збір", який діє на дату звернення з позовною заявою, встановлені ставки судового збору в таких розмірах: за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана: фізичною особою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

В п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

З поданої позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві самостійні немайнові вимоги.

Проте позивачем сплачено за 1 немайнову вимогу, щодо іншої заявленої вимоги доказів сплати позивачем судового збору не надано. А тому позивачеві необхідно доплатити судовий збір за заявлені нею вимоги.

Окрім того, позивач просить покласти арешт на вселення до комунальної кімнати 12,2кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення судом справи.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ст. 152 цього Кодексу, заходи забезпечення позову.

Зокрема, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4)забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

В свою чергу, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

-причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

-вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

-інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Проте, з матеріалів позовної заяви неможливо зрозуміти який вид забезпечення позову і у зв'язку з чим позивач просить суд його вжити.

Окрім того, в разі усунення недоліків вимоги щодо забезпечення позову, позивачу необхідно сплатити судовий збір за вищезазначену вимогу також.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір", який діє на дату звернення з позовною заявою, встановлені ставки судового збору в таких розмірах: за подання заяви про забезпечення доказів або позову, яка подана: фізичною особою 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

При таких обставинах, керуючись ст. ст. 119 - 121 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання незаконним та скасування рішень про вселення до комунальної кімнати, виданого громадською комісією з житлових питань Солом'янської районної державної адміністрації від 07.04.2016 року - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. А. Усатова