Єдиний унікальний номер 0551/8267/2012 Номер провадження 22-ц/775/813/2016
Головуючий у 1 інстанції: Федько С.П. Єдиний унікальний номер 0551/8267/2012
Суддя доповідач: Папоян В.В. Номер провадження 22-ц/775/813/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді: Папоян В.В.

суддів: Груіцької Л.О., Біляєвої О.М.

за участю секретаря: Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті апеляційну скаргу Колективного підприємства «Контур» на рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 03 грудня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Колективного підприємства «Контур» про стягнення вартості частки майна підприємства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до КП «Контур» про стягнення вартості частки майна підприємства. На обґрунтування вимог зазначала, що вона входила до складу засновників КП «Контур». Розмір її частки в статутному Фонді складав 41,91%. 01 липня 2004 року її було виключено зі складу засновників та відповідно до статуту підприємства вона має право на отримання грошової компенсації за належну їй частку власності. 23 грудня 2011 року вона була повідомлена, що належна їй до виплати сума дорівнює 6 297,90 грн., з чим вона не згодна. Посилаючись на зазначене просила стягнути на її користь недоплату дійсної вартості належної їй частки майна у розмірі 239 147 грн. 19 коп.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 03 грудня 2013 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з КП «Контур» на користь позивача 239 147,19 грн. та вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування скарги зазначено, що при розрахунку вартості частки майна підприємства, яка належить позивачці, суд повинен був здійснити розрахунок виходячи з балансової вартості нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 саме на момент виходу. Розмір частки майна підприємства, яка належить позивачці встановлена на загальних зборах засновників КП «Контур» та складає 6297,90 грн., які було сплачено позивачці. Крім того, зазначили, що не погоджуються з наданими позивачкою розрахунками вартості її частки майна КП «Контур».

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 19 лютого 2014 року рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове, якім у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року рішення апеляційного суду Донецької області від 19 лютого 2014 року скасовано справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Особи, які приймають участь по справі у судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 входила до складу засновників КП «Контур», розмір її частки в статутному Фонді складав 41,91%. 01 липня 2004 року її було виключено із складу засновників. Позивачці, виходячи із розрахунку балансової вартості майна підприємства, була нарахована грошова компенсація за належну їй частку у спільній власності у сумі 6 297 грн. 90 коп., яку було виплачено у грудні 2011 року. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та не спростовуються сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Згідно з п. 4.7 Статуту КП «Контур», затвердженого рішенням загальних зборів учасників від 30 грудня 1994 року, зареєстрованого у виконавчому комітеті Горлівської міської ради 26 листопада 1995 року, що діяв на день виключення позивача зі складу засновників підприємства, при виході зі складу засновників підприємства засновник має право на отримання грошової компенсації за належну йому частку власності.

Пунктом 3.4. Статуту визначено, що майно підприємства складається з належних йому на праві власності основних фондів, оборотних коштів, а також інших цінностей, вартість яких відображена на балансі на момент утворення підприємства.

За таких обставин, задовольняючи позов суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачка яка після виключення зі складу засновників КП «Контур» має право на компенсації її частки в майні КП «Контур» складав у розмірі 41,91%.

Визначаючі розмір такої компенсації суд першої інстанції виходив з того, що вартість всього майна відповідача складає 586 020,50 грн. У тому числі вартість вбудованого приміщення за адресою АДРЕСА_1 складає 586 024 грн., що підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи та судово-економічної експертизи № 6087/23, 6203/24, 6204/25 від 15.04.2013. З урахуванням розміру частки позивача в майні відповідача (41,91%) та розміру внеску згідно розрахунку вартості майна (156,10 грн.) розмір компенсації для виплати повинен дорівнювати 245445,09 грн., з яких 6297,90 грн. відповідачем сплачено у добровільному порядку. Тому стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає 239 147,19 грн.

Справа неодноразово розглядалася судами та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року скасовано рішенням апеляційного суду Донецької області від 19 лютого 2014 року і справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, 19 лютого 2014 року апеляційний суд виходив із того, що відповідно до Порядку, затвердженого протоколом загальних зборів засновників від 10 грудня 2003 року, позивач має право на виплату грошової компенсації за належну їй частку у спільній власності, виходячи з її балансової вартості на момент виходу, яка була виплачена їй у повному обсязі.

Однак, скасовуючи рішення апеляційного суду, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 20 січня 2016 року вказав, що апеляційний суд при ухвалені рішення не врахував положення п.6 ч.3 ст. 295 та ч.2 ст. 303 ЦПК України та прийняв до уваги зазначений протокол яким передбачено визначення вартості частки учасника товариства на підставі балансової вартості майна підприємства.

Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, а висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представником відповідача було заявлено клопотання про залучення нових доказів в обґрунтування апеляційної скарги, а саме Порядок виплати грошової компенсації засновникам при виході з КП «Контур», затверджений загальними зборами засновників від 10 грудня 2003 року відповідно до якого що грошова компенсація частки засновника при виході нараховується виходячи з розрахунку балансу на момент виходу.

У пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» роз`яснено, що згідно з положеннями ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Дослідження нових доказів провадиться, зокрема, якщо суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо).

З матеріалів справи убачається, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не досліджував як доказ протокол загальних зборів засновників КП «Контур» від 10 грудня 2003 року, яким було затверджено Порядок виплати грошової компенсації засновникам при виході з підприємства. Оцінку цьому доказу не давав, при цьому представник відповідача такого документу в суді першої інстанції не надавав, а подав безпосередньо до апеляційного суду.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.295, ч.2 ст.303 та п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею, або які неправомірно не були цим судом прийняті та досліджені, або доказами, які судом першої інстанції досліджувались із порушенням установленого порядку.

Проте відповідачем не зазначено, що неподання до суду першої інстанції протоколу загальних зборів засновників КП «Контур» від 10 грудня 2003 року було зумовлено поважними причинами та мали місце порушення ЦПК України і судом першої інстанції було необґрунтовано відмовлено в дослідженні цього доказу.

Враховуючі наведені норми апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо розрахунку розміру грошової компенсації за належну позивачу частку у спільній власності, виходячи з її балансової вартості на момент виходу оскільки відповідно до ст. 10 ЦПК України одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін та відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог та відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження їх заперечень. Протокол загальних зборів засновників КП «Контур» від 10 грудня 2003 року, яким затверджено Порядок виплати грошової компенсації засновникам судом першої інстанції не досліджувався та з урахуванням положень про належність і допустимість доказів відсутні підстави для прийняття його до уваги в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги, які не спростовують правильні правові висновки суду. Суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно і об'єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову. Висновки суду ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам Закону тому апеляційна скарга підлягає відхиленню як необґрунтована, а рішення суду підлягає залишенню без змін як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Колективного підприємства «Контур» відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 03 грудня 2013 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: