Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 316/2811/15 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/2188/16 Курач І.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

Воробйової І.А.

При секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 в інтересах якого діє адвокат Сірко Людмила Петрівна до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_7, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_5 в інтересах якого діє адвокат Сірко Л.П. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_7, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, посилаючись на те, що відповідач по справі є його батьком, третя особа по справі - матір'ю.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 17.12.2002 року шлюб між батьками було розірвано.

Після розірвання шлюбу, він залишився проживати з матір'ю.

До досягнення ним повноліття - до 22.12.2014 року батько сплачував на користь матері аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини від його доходів. Після досягнення повноліття виплата аліментів припинилась.

Зазначає, що він продовжує навчатись. З 01.09.2015 року його зараховано на денну форму навчання до Дніпропетровського університету імені Альфреда Нобеля.

Договір про освітню послугу за освітнім ступенем «Бакалавр» було укладено на період з 01.09.2015 року до 30.06.2019 року за контрактною формою навчання, з подальшим продовженням дії договору на 2019 - 2010 навчальні роки.

Вартість першого курсу навчання становить 12 944 грн..

Вказує, що навчання вимагає додаткових затрат, доходів матері не вистачає на його утримання, сам він працевлаштуватись не в змозі через зайнятість на навчанні.

В нього виникли матеріальні труднощі, оскільки навчаючись на денній формі у вищому навчальному закладі, не має інших джерел до існування.

Відповідач матеріальної допомоги на період навчання в добровільному порядку не надає, хоча має місце роботи та отримує гідну заробітну плату, матеріально забезпечений та має постійних дохід, а відтак може надавати йому матеріальну допомогу.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх його видів заробітку (доходу) починаючи з дня подачі позову до суду і по 30.06.2019 року включно, тобто до закінчення навчання..

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 березня 2016 року позовні вимоги задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь дитини, що продовжує навчання - ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно починаючи з 23.12.2015 року до закінчення навчання - до 30.06.2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з нього аліменти на користь дитини, що продовжує навчання в розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно починаючи з 23.12.205 року і до закінчення навчання до 30.06.2019 року.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Надавати матеріальну допомогу на утримання дитини на період навчання повинні обидва з батьків.

Судом встановлено, що відповідач є батьком, а третя особа матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач по справі є студентом 1 курсу денної форми навчання за спеціальністю «Правознавство» Дніпропетровського університету імені Альфреда Нобеля. Договір про освітню послугу за освітнім ступенем «Бакалавр» було укладено на період з 01.09.2015 року до 30.06.2019 року за контрактною формою навчання. Відповідно до квитанцій за навчання позивач, сплачує кошти, які надає третя особа по справі.

Позивач проживає в АДРЕСА_1, сплачує комунальні послуги. Квартира належить третій особі по справі, яка придбана після розірвання шлюбу з позивачем.

Відповідач є працездатний, інших аліментних зобов'язань не має, відмовився від послуг служби зайнятості в працевлаштуванні, має частку нерухомості у власності.

Мати позивача, третя особа по справі, надає матеріальну допомогу синові на період навчання, якої недостатньо, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач потребує матеріальної допомоги на період навчання. Відповідач може надавати матеріальну допомогу, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно змісту апеляційної скарги, відповідач не заперечує проти сплати аліментів на навчання позивача, але не згоден з їх розміром визначеним судом. При цьому переконливих доказів, які б спростовували висновки суду не наведено.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити, а рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 березня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: