Справа № 712/9165/15-ц
Провадження № 2/712/703/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну черговості права на спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що він є рідним братом ОСОБА_3, який помер 16.09.2014 року. Після його смерті відкрилая спадщина на 1/3 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. Інші 2/3 частини належать позивачеві, який проживав зі своїм братом. Приблизно з 1993 року у брата почали проявлятись ознаки хвороби - епілепсії, але брат приховував факт хвороби. Через відсутність належного лікування у нього почався процес атрофії головного мозку. ОСОБА_3 приблизно з 2007 року опинився у безпорадному стані,який полягав в тому, що раз, а іноді двічі, на тиждень у брата були приступи епілепсії, провали в пам'яті і він не пам'ятав події великого проміжку часу, міг не впізнавати близьких, не розумів де він знаходиться, не міг пригадати дату і навіть рік, йому потрібно було готувати їсти і нагадувати про час вживання їжі, крім того, йому взагалі не можна було довірити користування газом для приготування їжі, так як міг забути його виключити або міг початися приступ епілепсії, тому позивач останні роки змушений був доглядати за померлим. Під час перебування ОСОБА_3 у лікарні позивач здійснював догляд за ним та оплачував лікування. Крім того, позивач самостійно ніс витрати по оплаті комунальних послуг за належне братові майно. Внаслідок хвороби ОСОБА_3 визнали інвалідом ІІІ групи загального захворювання, він постійно приймав ліки. Останній рік ОСОБА_3 не отримував пенсію, оскільки не поройшов повторний медичний огляд. ОСОБА_3 .протягом 10 років був у безпорадному стані і потребував фінансової допомоги на лікування та утримання, яку брат йому постійно надавав. Відповідач життям батька не ціеавився. Після смерті ОСОБА_3 позивач за власні кошти здійснив його поховання, відповідач будь-якої матеріальної допомоги не надав, але подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем другої черги після смерті ОСОБА_3, але тривалий час опікувався ним, просить суд змінити черговість права на спадкування та визнати право на спадкування із спадкоємцем першої черги - ОСОБА_4.

У судовому засіданні позивач та його представники ОСОБА_5, ОСОБА_6 позов підтримали та просили його задовольнити. Суду пояснили, що позивач протягом 10 років здійснював догляд за померлим братом, який внаслідок хвороби перебував у безпорадному стані, а його син не підримував родинні звязки з батьком та не надавав йому необхідної допомоги. Позивач самостійно ніс витрати по оплаті комунальних послуг за належнне їм з братом житло, забезпечував останньоог продуктами харчування, одягом, ліками, піклувався про нього під час перебування у лікарні. Оскільки ОСОБА_3 хворів на епілепсію, він не міг працевлаштуватися, не міг самостійно себе забезпечувати та потребував постійного стороннього догляду і допомоги. Позивач повністю опікувався братом: готував їжу, купував продукти харчування, прав одяг, вів домашнє господарство, за власні кошти сплатив кредит, який його брат отримав у банківській установі, не розуміючи значення своїх дій.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні проти позову заперечував. Суду пояснив, що ОСОБА_2 хоч і не спілкувався з батьком, але у допомозі йому не відмовляв, так як батько з таким проханням до нього не звертався. Крім того, вважає, що померлий ОСОБА_3 не перебував у безпорадному стані, він був інвалідом ІІІ групи загального захворювання, тобто міг працювати. Померлий зловживав спиртними напоями і тому не мав постійного місця роботи. Доказів того, що ОСОБА_3 потребував постійної сторонньої допомоги внаслідок тяжкого захворювання суду не надано.

Свідки ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснили, що вони сусіди ОСОБА_1 ДІйсно померлий ОСОБА_3 проживав разом з баротм ОСОБА_1 та перебував на його утриманні, оскільки внаслідок захворювання на епілепсію не міг працювати. Позивач піклувався про брата та опікувався ним, оскільки останній хворів та не мав змоги самостійно себе утримувати. ОСОБА_1 готував їжу, купував продукти харчування, ліки для брата, навідував його у лікарні в період лікування, самостійно вів все домашнє господарство. ОСОБА_3 іноді вживав спиртні напої, але на алкоголізм не страждав. Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що померлий ОСОБА_3 тричі лікувався у Другій Черкаській міській лікарні. Він страждав судомними припадами на тлі епілепсії та вживання спиртих напоїв. З кожним роком стан його погіршувався, знижувалася критика до себе, хвороба прогресувала. Вніслідок захворювання та зловживання спиртними напоями він перебував у безпорадному стані та потребував постійної сторонньої допомоги. Опікувався ОСОБА_3 його брат - ОСОБА_1

Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 являються рідними братами, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.18). ОСОБА_2 - син померлого ОСОБА_3

ОСОБА_3 помер 16.09.2016 року у віці 52 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції серії І-СР № 240080.

Відповідно до договору замовлення на організацію та проведення поховання № 1484 ОСОБА_1І замовиви організацію та проведення поховання померлого ОСОБА_3, оплативши всі витрати.

ОСОБА_3 до дня смерті був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з братом ОСОБА_1, що підтверджується актом опитування сусідів від 30.03.2015 року, показами свідків, а також довідкою комітету самоорганізації населення мікрорайону "Дахнівський" від 25.03.2015 року. Крім того, він перебував на обліку в комітеті самоорганізації населення мікрорайону "Дахнівський" як особа, що мала хронічне захворювання - епілепсія з 2007 року по час смерті, що підтверджується довідкою від 03.09.2015 року.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Соснівським райвиконкомом від 08.09.2003 року, будинок № 3 по вул.. Дахнівська в м.Черкаси належав на праві спільної часткової власності ОСОБА_12, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 19/150 частин кожному, що також підтверджується витягом №1746840 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видним КП ЧООБТІ 16.10.2003 року. Після смерті ОСОБА_12 належну їй частину майна успадкував ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 19/150 частин будинку № 3 по вул.Дахнівська в м.Черкаси.

З заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_2 і приватним нотаріусом ЧМНО ОСОБА_13 10.12.2014 року заведена спадкова справа № 56881878 після смерті ОСОБА_3, який помер 16.09.2014 року.

З виписки із медичної картки стаціонарного хворого вбачається, що ОСОБА_3 з 12.08.2008 по 20.08.2008 року перебував на лікуванні з діагнозом закритий перелом лівої ключиці зі зміщенням уламків.

Згідно з випискою з історії хвороби № 733 ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні міської лікарні № 2 з 18.03.2011 по 25.03.2011 року з діагнозом екзогенна токсична енцефалопатія з абсесивними судорогами.

З виписки із медичної картки стаціонарного хворого КЗ Третьої Черкаської міської лікарні вбачається, що ОСОБА_3 з 12.09.2013 по 23.09.2013 року перебував на лікуванні з діагнозом перелом лівого бедра.

Відповідно до консультативного висновку Черкаського обласного психоневрологічного диспансеру від 06.02.2013 року при амбулаторному обстеженні встановлено, ОСОБА_3 має скарги на судорожні втрати свідомості 2-3 рази в тиждень, головний біль, порушення сну.

Довідкою до акта МСЕК серії 10 ААБ № 089464 ОСОБА_3 надано ІІІ групу інвалідності по загальному захворюванню на строк до 01.05.2014 року. Повторного оглдяу останній не проходив.

Згідно з ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавало іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Як зазначається в п.6 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 р. № 7 під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоров'я: виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо.

Аналізуючи наведене вище, суд вважає, що в ході розгляду справи суду не надано і судом не добуто належних та допустимих доказів того, що померлий ОСОБА_3 перебував у безпорадному стані внаслідок тяжкої хвороби. З досліджених медичних документів вбачається, що померлий страждав на епілепсію в зв"язку з чим періодично проходив лікування і 23.04.2013 року йому була ндана ІІІ група інвалідності по загальному захворюванню. Крім того, ОСОБА_3 перебував на станціонарному лікування внаслідок отриманих травм - перелом ноги у 2013 році та руки у 2008. Проте, вказані хвороби не свідчать про перебування померлого у безпорадному стані. Позивач дійсно опікувався своїм братом: надавав йому матеріальну допомогу, готував їжу, купував ліки, вів домашнє господарство, сплачував комунальні послуги за належне їм з братом майно тощо. У той же час, суду не надано доказів того, що ОСОБА_3 потребував такої допомоги внаслідок тяжкого захворювання чи каліцтва, а також потребував постійного стороннього догляду. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою, дають обєктивні підстави вважати, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки судом не встановлено, що захворювання померлого ОСОБА_3 на епілепсію призвелого його до безпорадного стану, внаслідок чого він потребував постійної сторонньої допомоги. У зв"язку з цим відсутні правові підстави для зміни черговості права на спдакування після смерті ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 5, 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, ч.2.ст.1259 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості права на спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту проголошення рішення.

Головуючий: