Справа № 488/1891/16-ц
Провадження № 2/488/1268/16 р.
07.06.2016 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого по справі судді - Безпрозванного В.В.,
при секретарі судового засідання - Чуб Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,
В С Т А Н О В И В:
28.04.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати дійсним договір № 4882 купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, зареєстрований 12.07.1996 року на ОСОБА_4 Товарній біржі.
В обгрунтування позову ОСОБА_1 вказувала, що 12.07.1996 року придбала у відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2. Договір купівлі-продажу зареєстровано на ОСОБА_4 Товарній біржі без подальшого нотаріального посвідчення. У зв'язку із тим, що на теперішній час позивач не може розпорядитися належною їй квартирою, просила позов задовольнити.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені через оголошення в газеті Рідне Прибужжя в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, не представили доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України за письмовою згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно.
Відповідач ОСОБА_4 Товарна біржа в судове засідання свого представника не направила, про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, доказів проти задоволення позову суду не надала.
Суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 12.07.1996 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_2, ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_1 купила квартиру № 137 в м. Миколаєві по пр. Корабелів, 6. Вказаний договір було укладено на ОСОБА_4 Товарній біржі.
15.07.1996 року право власності на вказану квартиру зареєстровано за позивачем у КП "Миколаївське міжміське БТІ" за р. № 7357, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною довідкою.
Відповідно до вимог ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Підтвердженням наміру ОСОБА_1 та відповідачів досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірне майно є договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений на ОСОБА_4 Товарній біржі без його подальшого нотаріального посвідчення, з реєстрацією його в "Журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю", реєстраційний номер № 4882 від 12.07.1996 року.
Згідно ч. 1 ст. 48 ЦК Української РСР (в ред.1963 р. чинній на час укладення спірного договору), недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.
Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику. Відповідачі на момент укладення спірного договору були власниками спірної квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 297/оц від 27.03.1995 року, зареєстрованого Миколаївським міським бюро технічної інвентаризації, реєстровий номер 7357 від 07.04.1995 року.
Згідно ст. 45 ЦК Української УРСР (чин. ред. 1963 року) недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі та за ст. 47 ЦК Української РСР (чин. ред. 1963 року) визначено, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах при визнання угод недійсними" суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. ОСОБА_1 того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.
Оскільки згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна обумовлена діючим на той час законодавством, суд вважає, за можливе визнати спірний договір купівлі-продажу дійсним, а відтак задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1
Керуючись ст. ст. 208-209; 212; 214-215, 224-226 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним - задовольнити.
Визнати дійсним договір № 4882 купівлі-продажу нерухомого майна від 12.07.1996 року, укладений на ОСОБА_4 Товарній біржі, згідно якого ОСОБА_2, ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_1 купила квартиру № 137 за адресою: м. Миколаїв, проспек Корабелів, 6.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення. можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя В.В. Безпрозванний