Справа № 202/735/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(з а о ч н е)

06 травня 2016 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Шишляннікова О.В., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Індустріальний районний відділ в місті Дніпропетровськ Головного управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України, про позбавлення права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу від 25 серпня 2009 року йому належить на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі зареєстровані його брат ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_3, шлюб між якими розірвано рішенням Межівського районного суду Дніпропетровського області від 24 грудня 2013 року. Згідно з довідкою № 577 від 03.12.2013 року відповідач проживає окремо від чоловіка за адресою: Дніпропетровська область, Межівський район, с. Водолазське, вул. Західна, буд. 35. Посилаючись на те, що відповідач без поважних причин більше одного року не мешкає в спірній квартирі, відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України позивач просить визнати її такою, що втратила права користування квартирою № 92 у будинку № 90 по вул. Калиновій у м. Дніпропетровську шляхом зняття її з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та наполягав на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, повідомлялася про час і місце судового розгляду, заперечень проти позову не надала, у зв'язку з чим справу вирішено на підставі наявних даних та доказів у відсутності відповідача в заочному порядку.

Третя особа - Індустріальний районний відділ у м. Дніпропетровськ Головного управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі.

Суд, з'ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 25 серпня 2009 року належить на праві власності квартира АДРЕСА_2.

14 вересня 2009 року в зазначеній квартирі була зареєстрована дружина брата позивача ОСОБА_3

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2013 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.

Як вбачається з копії рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2014 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, а також копій довідок від 03.12.2013 року № 577 та № 578 ОСОБА_4 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.

Враховуючи, що відповідач не проживає в спірній квартирі з 2013 року, доказів про наявність поважних причин її не проживання за зазначеною адресою не надала, крім того, на теперішній час відповідач не є членом сім'ї позивача, суд вважає можливим позов задовольнити, визнавши відповідача такою, що втратила право користування квартирою № 92 у будинку № 90 по вул. Калиновій у місті Дніпропетровську.

Відповідно до статті 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування квартирою № 92 у будинку № 90 по вулиці Калиновій у місті Дніпропетровську.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Це заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Ю. Марченко