Справа № 343/1252/15-ц
Провадження № 22-ц/779/984/2016
Головуючий у 1 інстанції Андрусів І. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Меленко О.Є.,

секретаря: Яковин М.Я.,

з участю: апелянта ОСОБА_2 та його представника

ОСОБА_3, представника ПАТ «Укрнафта»

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Долинанафтогаз», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору управління Пенсійного фонду України в Долинському районі про проведення перерахунку заробітної плати за дні роботи в зоні відчуження, стягнення недовиплаченої суми заробітної плати та зобовязання видати довідку відповідної форми для перерахунку пенсії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду від 23 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Долинанафтогаз», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору управління Пенсійного фонду України в Долинському районі із вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем при розрахунку його заробітної плати за період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 14.07 по 03.09.1986 року, не було враховано ряд нормативних актів, які давали йому право на підвищену оплату працю. З метою перерахунку заробітної плати з врахуванням відповідних нормативних актів та отримання відповідної довідки він звернувся до відповідача, однак листом від 21.02.2015 року отримав відмову у звязку із відсутністю табеля виїзду днів у зону відчуження. Посилаючись на те, що в добровільному порядку відповідач відмовляється провести перерахунок заробітної плати та видати довідку відповідної форми, з урахуванням уточнення позовних вимог просив позов задовольнити та зобовязати ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Долинафтогаз» провести перерахунок заробітної плати за дні роботи в зоні відчуження по ліквідації аварії на ЧАЕС з 18.07.1986 року по 03.09.1986 року на підставі відповідних нормативно-правових актів, які регламентували оплату праці в зоні відчуження та видати довідку відповідної форми із відображенням перерахованої заробітної плати за дні роботи у зоні відчуження для предявлення до УПФУ в Долинському районі для перерахунку пенсії по інвалідності, захворювання якого повязане із виконанням військового обовязку по ліквідації аварії на ЧАЕС.

Рішенням Долинського районного суду від 23 березня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Постановлено зобовязати ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Долинанафтогаз» провести ОСОБА_2 перерахунок заробітної плати за дні роботи в зоні відчуження по ліквідації аварії на ЧАЕС з 18.07.1986 року по 03.09.1986 року на підставі нормативно-правових актів, які регламентували оплату праці у зоні відчуження: постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 року №665-195 "Про умови оплати праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганню забрудненню навколишнього середовища", постанови Ради Міністрів УР СРС №207-7 "Про умови оплати праці та матеріальне забезпечення робітників, підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганню забруднення навколишнього середовища, розпорядження ради Міністрів СРСР «Про оплату праці військовослужбовців-учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» №1031 від 23.05.1986 року. Також зобовязано ПАТ "Укрнафта" в особі НГВУ "Долинанафтогаз" видати ОСОБА_2 нову довідку про заробітну плату встановленого зразка з відображення перерахованої заробітної плати за дні роботи в зоні відчуження для предявлення її до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області для перерахунку пенсії по інвалідності, захворювання якого повязане із виконанням військового обовязку по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Крім того, постановлено стягнути з ПАТ "Укрнафта" в особі НГВУ "Долинанафтогаз" в дохід держави 551,20 грн судового збору.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт вважає неправильним висновок суду про відмову в частині його позовних вимог щодо положення п.1 постанови №524-156 від 07.05.1986 року стосовно проведення оплати праці по підвищеним до 100% тарифним ставкам і посадовим окладам з урахуванням складності та терміновості робіт, оскільки, на його думку, він мав право на такий порядок оплати праці. Апелянт вказує на те, що прийнята до уваги судом першої інстанції постанова СРСР №491-106 від 21.04.1988 року прийнята на підставі постанови СРСР №497-378 від 29.12.1987 року про нові умови оплати праці в зоні відчуження та розпорядження КМ УРСР №199-рп від 27.04.1988 року жодної юридичної сили щодо оплати праці у зоні відчуження у 1986 році немає. Також, на думку апелянта, судом не було враховано відомості аналізу проведених розрахунків його заробітної плати, з яких вбачається, що сума, вказана у довідці у розмірі 833 крб, нарахована із врахуванням 100% підвищення тарифу. Окрім того, ОСОБА_2 вказує на те, що довідка про заробітну плату, яка надана відповідачем в процесі розгляду справи, за формою, затвердженою Мінсоцполітики України за №644 від 12.10.2012 року, не є правильною і не відповідає вимогам до довідки, затвердженим Мінсоцполітики 1996 року для підприємств для подання на перерахунок пенсії. Апелянт також звертає увагу суду на те, що судом першої інстанції не враховано практику Вищого спеціалізованого суду України з розгляду аналогічних позовних заяв, а також рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 року у справі №18/2013. Натомість, зазначає апелянт, суд в оскаржуваному рішенні застосував ряд нормативно-правових актів, які не стосуються порядку нарахування заробітної плати у період його роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник УПФУ в Долинському районі в засідання апеляційного суду не зявився з невідомих причин, хоча судове повідомлення було вручено завчасно у встановленому законом порядку. Отже, є правові підстави для розгляду справи у його відсутності.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник апеляційну скаргу з вищенаведених мотивів підтримали. Однак, вони не заперечили відсутність на даний час первинних документів, які б підтверджували нарахування ОСОБА_2 за період участі у ліквідації аварії на ЧАЄС у 1986 році зарплати з врахуванням підвищеного на 100% тарифу.

Представник ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Долинанафтогаз» доводи апеляційної скарги заперечив, вважаючи рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 законним і обґрунтованим. Тому просить рішення в даній справі залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача і представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні вимоги ОСОБА_2 щодо зобовязання ПАТ «Укрнафта» до проведення перерахунку зарплати за весь час перебування на військових зборах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з врахуванням підвищення на 100% тарифної ставки згідно підпункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР №207-7 від 10.06.1986 року та у внесенні відповідних відомостей у довідку встановленої форми для обчислення пенсії по інвалідності, суд першої інстанції вважав таку вимогу необґрунтованою та недоведеною обєктивними документальними доказами. Колегія суддів з цим висновком погоджується виходячи з таких підстав.

По-перше, названою постановою, а також іншими нормативними актами, які діяли на той час, зокрема, постановою ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 07.05.1986 року №524-156, керівникам підприємств і організацій, працівники яких були безпосередньо зайняті на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС було надано право проводити оплату праці по підвищених тарифних ставках (відрядних розцінках) і посадових окладів не на 100%, а до 100%. Конкретні розміри підвищення зазначених ставок (розцінок) і окладів встановлювались з урахуванням складності та терміновості виконуваних робіт.

Згідно положень «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахування) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідки про зарплату видають на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану і виплачену зарплату підприємством, установою, організацією, де працювала особа, яка звертається за призначенням (перерахунком) пенсії.

Однак, ОСОБА_2 не надано ніяких документальних відомостей, зокрема, наказів або особових рахунків, з яких би вбачалось, що йому за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС призначалась і виплачувалась зарплата з підвищенням на 100% тарифних ставок (розцінок) у звязку із складністю чи терміновістю робіт. Цю обставину позивач і його представник у засіданні апеляційного суду не заперечували, пославшись на відсутність таких відомостей в архівних установах.

По-друге, з матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується той факт, що ОСОБА_2 при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС працював у 3-й зоні небезпеки, і у звязку із цим при нарахуванні йому зарплати було застосовано найбільший коефіцієнт кратності - 4 до тарифних ставок (посадових окладів). Це відповідає чинним на той час нормативно-правовим актам.

Державним Комітетом праці УРСР у листі №05/2-25-2 №03-51-8 від 08.01.1987 року розяснено, що працівникам і службовцям (відрядженим у зону ЧАЕС та призваним на військові збори), за якими зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна зарплата, відповідно до абз.4 п.п.1 постанови №207-7 працю оплачували у 3-й; 2-й; 1-й зонах небезпеки у 4-; 3- та 2-кратному розмірі, і тільки у зоні особливого контролю без коефіцієнта кратності (тобто у розмірі 100 % окладу або тарифної ставки за основним місцем роботи).

Оскільки ОСОБА_2 працював у 3-й зоні небезпеки, а не в зоні особливого контролю, то суд першої інстанції правильно вважав його вимогу про видачу довідки про зарплату в період роботи на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з врахуванням 100% тарифної ставки (окладу) безпідставною. Доводи апелянта висновків суду не спростовують. Тому підстав для скасування чи зміни оскарженого судового рішення немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 218; 307; 308; 313; 314; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Долинського районного суду від 23 березня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_5