Справа № 372/3191/15-ц Головуючий у І інстанції Болобан В. Г.
Провадження № 22-ц/780/2161/16 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 47 28.04.2016
УХВАЛА

Іменем України

28 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів:Ігнатченко Н.В., Сушко Л.П.,

при секретарі: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 09 лютого 2016 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, та про поділ спільного майна,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім»єю та поділ спільного майна.

У лютому 2016 року в судовому засіданні позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок № 10, що розташований за адресою : АДРЕСА_1, який належить на праві власності ОСОБА_4 оскільки є підстави вважати, що вищевказаним майном відповідач має намір розпорядитися на власний розсуд без його згоди.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від від 26.11.2015 року року позивача від 26.11.2015 року про забезпечення позову заяву задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок № 10, за адресою : АДРЕСА_1, до винесення рішеня по справі та набрання ним законної сили.

В задоволенні заяви позивача про забезпечення позову від 09.02.2016 року - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволені заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову в повному обсязі.

Свої вимоги мотивувала тим, що оскаржувана ухвала постановлена в порушення вимог ст. 151,210 ЦПК України, суд першої інстанції не встановив чи між сторонами по справі виник спір та існує загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову в обраний позивачем спосіб може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, в зв'язку із чим необхідно забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, оскільки вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ч.1,3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з ч.З ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду із вимогами, що мають матеріальний характер, предметом яких є спільне майно, тому незабезпечення їх збереження може в подальшому призвести до неможливості виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність накладення арешту на вказане майно, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З огляду на викладене суд першої інстанції, правомірно дійшов висновку, що вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Зазначені апелянтом доводи, про відсутність між сторонами зареєстрованого шлюбу та факт реєстрації спірного будинку за ОСОБА_4, не заслуговують на увагу та вирішуються під час розгляду справи по суті та ухвалення рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що суд не встановив усі обставини, які мають значення для вирішення справи, не надав належної правової оцінки доказам безпідставні та висновків суду не спростовують.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає матеріалам справи, ухвалена без порушення норм матеріального та процесуального права і повинно залишатися без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 314. 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 09 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: