Справа № 344/864/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1079/2016
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Девляшевського В.А., Соколовського В.М.,

секретаря Яковин М.Я.,

з участю представників ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача банківських послуг на повернення грошового вкладу, стягнення залишку коштів на рахунку, витрат на правову допомогу, пені та моральної шкоди за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Івано-Франківського міського суду від 30 вересня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

в січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 24.11.2010 в ПАТ КБ «ПриватБанк» йому було відкрито картковий рахунок і видано картку. Протягом 2010-2013 років він перерахував на картковий рахунок кошти в іноземній валюті доларах США, а з 2014 року неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути вкладені кошти, однак отримував відмови з посиланням на припинення діяльності банку на території АР Крим. Уточнивши позовні вимоги просив стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» залишок коштів на рахунку в розмірі 21 652,02 долари США та 5600 грн витрат на правову допомогу.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 30 вересня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 21 652,02 долари США залишку коштів на рахунку та 5600 грн витрат на правову допомогу. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивач на підтвердження своїх вимог не надав договір на відкриття банківського рахунку, а суд послався на договір, який відсутній та копію картки, згідно якої неможливо встановити її належність позивачу. Також позивачем не надано доказів, що підтверджують наявність на час звернення до суду грошових сум на рахунку, відкритого на підставі спірного договору, а в наданих ним квитанціях відсутні всі необхідні реквізити, а отже не відповідають встановленим вимогам. Крім того, позивачем не було надано вимогу щодо виплати коштів за договором і він не звертався про його розірвання. Не врахував суд і те, що діяльність Кримської філії ПАТ КБ «Приватбанк» припинено у травні 2014 року, тому виписки, довідки, видані після припинення діяльності філії не є належними та допустимими доказами. Суд безпідставно стягнув витрати на правову допомогу, оскільки ОСОБА_2 здійснював в процесі розгляду справи в суді представництво інтересів позивача, витрати на які не підлягають відшкодуванню. Згідно п. 5 постанови НБУ № 260 банки, в тому числі ПАТ КБ «ПриватБанк», зобов'язані припинити діяльність своїх відокремлених підрозділів, розташованих на території АР Крим і м. Севастополя. Рішенням Центрального банку Російської Федерації від 21.04.2014 також припинено з 21.04.2014 діяльність відокремлених структурних підрозділів на території Республіки Крим ПАТ КБ «ПриватБанк». Законодавством РФ було призначено, а некомерційна організація «Фонд захисту вкладників» взяла на себе зобов'язання здійснювати компенсаційні виплати, в тому числі вкладникам філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», поза волею відповідача. Тобто ця організація замінила ПАТ КБ «ПриватБанк» за всіма зобов'язаннями останнього. Тому ПАТ КБ «ПриватБанк» є неналежним відповідачем. Просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

У засіданні апеляційного суду представник ПАТ КБ «ПриватБанк» апеляційну скаргу підтримав, представник ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.11.2010 на підставі заяви ОСОБА_4 в ПАТ КБ «ПриватБанк» йому було відкрито картковий рахунок і видано картку № НОМЕР_1. Дана угода була укладена шляхом підписання анкети-заяви. Рахунок був відкритий в Кримському регіональному управлінні ПАТ КБ «ПриватБанк».

На картковий рахунок № НОМЕР_1 позивачем 17.01.2013, 11.02.2013, 15.03.2013 та 12.09.2013 було внесено кошти у розмірі: 4 914,00 доларів США, 6 200 доларів США, 4 791 доларів США, 2 800 доларів США відповідно та 17.01.2013 ОСОБА_5 (матір'ю позивача) - 2 994,96 доларів США, що підтверджується копіями квитанцій.

Згідно довідки Кримського регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк» від 01.12.2014 залишки грошових коштів на рахунку позивача становлять 21 652,02 доларів США.

Задовольняючи позов, суд обґрунтовано виходив з того, що відповідач належним чином не виконав зобов'язання щодо повернення грошових коштів з карткового рахунку, які підлягали поверненню, а відмова ПАТ КБ «ПриватБанк» у видачі ОСОБА_4 цих коштів обмежує права позивача щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на відкритому в банку поточному рахунку.

При цьому суд першої інстанції правильно керувався ст. 41 Конституції України та положеннями ст. ст. 526, 651, 1066, 1067, 1074, 1075 ЦК України, ст. ст. 1, 13, 14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Зазначені висновки суду відповідають обставинам справи, які правильно встановлені, та узгоджуються з нормами матеріального права, що застосовані до цих правовідносин.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить із такого.

Правовідносини, що виникають під час відкриття банками поточних рахунків клієнтів, регулюються главою 72 Цивільного кодексу України, Законами України "Про банки і банківську діяльність", "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492. Згідно з вимогами пункту 1.8 Інструкції банки відкривають своїм клієнтам поточні рахунки за договором банківського рахунку. Цим же пунктом Інструкції встановлено, що до поточних рахунків також належать карткові рахунки, що відкриваються для обліку операцій за платіжними картками відповідно до вимог цієї Інструкції.

Операції за цими рахунками здійснюються з урахуванням особливостей, визначених цією Інструкцією, Положенням про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 № 223 (чинного на час виникнення спірних правовідносин) та відповідними нормативно-правовими актами Національного банку.

Згідно п. 3.6. цього Положення банк здійснює зарахування коштів на рахунки користувачів з урахуванням установлених режимів рахунків відповідно до внутрішньо банківських правил та умов договору.

Як встановлено судом першої інстанції, ПАТ КБ «ПриватБанк» видав ОСОБА_4 платіжну картку «Миттєва» № НОМЕР_1 (т. 1 а. с. 99), яка оглянута і в засіданні апеляційного суду.

Умови і порядок видачі платіжних карток «Миттєва» викладені на офіційному сайті ПАТ КБ «ПриватБанк» http://agentprivat24.at.ua/index/karta_mitteva/0-34. Розміщені на сайті документи - це публічна оферта, до якої приєднується клієнт, підписуючи заяву у відділенні банку.

Позивачем надано суду оригінали квитанцій про перерахування валютних коштів саме на картковий рахунок платіжної картки «Миттєва» № НОМЕР_1. Ці платіжні документи відповідають вимогам Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 № 174, зокрема в них містяться обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. Реквізити в усіх касових документах заповнені згідно з правилами, зазначеними в додатку 16 до цієї Інструкції.

Банк (філія, відділення) оформляє за підсумками касових операцій, виконаних із застосуванням платіжних пристроїв, на загальну їх суму за видами платежу прибутково-видатковий касовий ордер для відображення в бухгалтерському обліку (п. 1.18 цієї Інструкції).

Позивач не має можливості вести облік операцій банку в регістрах бухгалтерського обліку, а відповідно - надавати інформацію про стан банківського рахунку до моменту його блокування.

ОСОБА_4 на підтвердження своїх вимог надано довідку ПАТ КБ «ПриватБанк» від 01.12.2014 № 19062725 про наявність коштів в сумі 21652,02долари США на карті «Миттєва». Аналогічна інформація міститься і в довідці центрального офісу банку, наданій для заповнення декларації за 2013 рік (т. 1 а. с. 12, 192)

Виходячи із приписів статей 1066, 1068 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Під час відкриття банківського рахунку виникли правовідносини між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридичною особою, місцезнаходження якої розташоване на території України в м. Дніпропетровськ.

За змістом ст. ст. 2, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк це юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право здійснювати банківську діяльність шляхом надання банківських послуг, до яких зокрема належать відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів.

ОСОБА_4 був відкритий рахунок у Кримському регіональному управлінні ПАТ КБ «ПриватБанк». У 2014 році позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогою повернути вкладені кошти, однак отримував відмови, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» припинив свою діяльність на території АР Крим.

Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою.

Статтею 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визначено, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а згідно ст. ст. 3, 5 цього Закону Російська Федерація визнана державою-окупантом, територія АР Крим визначена як тимчасово окупована територія України.

Правлінням НБУ з метою, зокрема захисту інтересів вкладників та інших кредиторів банків України, прийнято постанову від 06.05.2014 № 260 "Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території АРК і м. Севастополя", відповідно до п. 5 якої банки, в тому числі і ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території АР Крим і м. Севастополя та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити НБУ.

Саме банк, а не його структурна одиниця має відповідати за взятими на себе зобов'язаннями. Ліквідація філій або припинення у будь-який спосіб їх діяльності не звільняє відповідача від виконання обов'язків за укладеним і дійсним договором банківського рахунку.

Доводи апеляційної скарги не свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за прийняті на рахунок, відкритий позивачу (володільцю картки «Миттєва»), грошові кошти, а визначення території АР Крим тимчасово окупованою, що нібито має наслідком неможливість виконувати взяті зобов'язання, не є обставинами непереборної сили (форс-мажору).

Отже, окупація території АР Крим Російською Федерацією та пов'язана із цим неможливість відповідача здійснювати банківську діяльність не мають ознак надзвичайності чи невідворотності для виконання обов'язку за договором, не перебувають у причинному зв'язку із неповерненням грошей, а банк не надав доказів вжиття ним усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання перед позивачем.

Враховуючи вимоги Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", кількість та види послуг, наданих адвокатом ОСОБА_4, суд дійшов вірного висновку, що сума визначена у 5600 грн за надання правової допомоги є обгрунтованою.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду про задоволення позову.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, повно і всебічно встановивши обставини справи та визначивши правовідносини, зумовлені встановленими фактами, правильно застосував правові норми і ухвалив законне й обгрунтоване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 30 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Девляшевський В.А.

Соколовський В.М.