Провадження № 2/520/835/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2016 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Луняченка В.О. ,

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

25.12.15 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття та за минули час останні три роки від дати предявлення позову.

В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що вона з 17.08.1996 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 22.01.1994 року, який був розірваний рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 30.11.2012 року.

Від даного шлюбу є неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Як зазначає позивачка в позові вона неодноразово в телефонному режимі зверталась до відповідача з вимогами вирішити питання щодо утримання сина з боку відповідача.

У звязку з тим, що матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, позивачка ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду із відповідним позовом. Оскільки позивачці не відомо щодо офіційного працевлаштування відповідача, остання просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не зявився повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 з 17.08.1996 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 30.11.2012 року розірваний ( а.с. 9).

Від даного шлюбу у сторін є неповнолітній син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого у свідоцтві про народження останнього серії І-ЖД №302025 виданого відділом РАГС Приморської райадміністрації виконкому Одеської міської ради 17.11.1999 року, зазначений ОСОБА_2. На даний час неповнолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкає разом з матірю та знаходиться на її утриманні.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш, як за три роки.

В судовому засіданні позивачем не доведено факту відповідного звернення з вимогами про стягнення аліментів на утримання сина до ОСОБА_2 за останні 3 роки.

Суд вважає, що аліменти з відповідача підлягають стягненню лише з дня пред'явлення ОСОБА_1 позовної заяви про стягнення аліментів - з 25.12.15 року, оскільки останньою не надано суду доказів вжиття нею заходів щодо одержання аліментів від ОСОБА_2 в минулому.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, а саме: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 728,00 гривень, щомісячно, починаючи з 25.12.15 року й до досягнення повноліття ОСОБА_3, тобто до 12.10.2017 року, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України « Про державний бюджет на 2016 рік» встановлений прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року у розмірі 1455 гривень, а в частині позовних вимог стосовно стягнення аліментів за минулий час слід відмовити за недоведеністю.

Суд розяснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 гривень підлягають стягненню з відповідача до державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.3, 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 728 ( сімсот двадцять вісім) гривень щомісячно, починаючи з 25.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 12.10.2017 року.

В частині стягнення аліментів за минули час відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави судовий збір в сумі 551,20 (пятсот пятдесят одна грн. 20 коп.) гривень.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луняченко В. О.