Справа № 2/593/287/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2016 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_2 до Жовнівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, вказуючи, що після смерті його бабці ОСОБА_4 та дружини ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді 2/3 частин будинковолодіння, що знаходиться на АДРЕСА_1, і хоч він згідно закону є спадкоємцем цієї спадщини, однак розпорядитись нею не може, бо нотконтора відмовила йому у видачі свідоцтва на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкодавцям зазначеного будинковолодіння, звернувся до суду з позовом, яким просить визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно.

В судовому засіданні позивач підтримав свій позов, просить його задоволити.

Представник Жовнівської сільської ради Бережанського району в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги позивача вважає підставними, а тому заперечень щодо їх задоволення не має.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання також не з"явися, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо заявлених вимог ОСОБА_2 заперечень не має.

Суд, розглянувши матеріали справи і вислухавши пояснення позивача, взявши до уваги письмові заяви відповідачів та дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із ст. ст. 1217, 1220, 1258, 1261, 1264 ,ч 3 ст. 1268 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийнятття; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки; у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім"єю не менше як п"ять років до часу відкриття спадщини; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2, його бабця ОСОБА_4 та жінка ОСОБА_5 були співвласниками житлового будинку та господарських будівель, розташованих в АДРЕСА_1, і їм трьом на праві спільної сумісної власності належало по 1/3 частині даного будинковолодіння.

Вищевказаний факт підтверджується поясненнями позивача та долученими до матеріалів справи свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок, що було видане 4 вересня 1990 року виконавчим комітетом Бережанської районної ради народних депутатів Тернопільської області; довідкою за № 114, виданою 22 березня 2016 року Потуторською сільською радою; інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна за № 80-а, виданою 28 квітня 2016 року Бережанським ОК МБТІ та технічним паспортом на садибний житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2, видані на ім"я позивача ОСОБА_2 та його батька ОСОБА_3, а також свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3 свідчить про те, що спадкодавиця ОСОБА_4 була бабцею позивача ОСОБА_2, а ОСОБА_5 була його дружиною.

Із свідоцтв про смерть видно, що бабця позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а дружина позивача ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2. Після їх смерті відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді 2/3 частин житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1.

В зв`язку з тим, що спадкодавиці на випадок своєї смерті не розпорядилися належним їм майном, то згідно закону саме позивач є спадкоємцем спадкового майна, що залишилося після їх смерті.

Пояснення позивача також свідчать про те, що він у відповідності до ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцями в одному будинковолодінні і після їх смерті залишився там проживати, розпорядився належними спадкодавцям речами повсякденного вжитку, здійснював ремонт житлового будинку та обробіток присадибної земельної ділянки, однак через відсутність правовстановлюючих документів про належність спадкодавцям зазначених частин будинковолодіння, не мав можливості переоформити спадщину на себе.

Зазначені позивачем факти підтверджуються оглянутими у судовому засіданні довідками № 140 та № 142, виданими 14 липня 2016 року Жовнівською сільською радою, відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій та письмовим повідомленням Бережанської держнотконтори за № 1013/01-16 від 12 липня 2016 року, з яких видно, що ніхто із спадкоємців, крім позивача, після смерті спадкодавиці ОСОБА_5 не звертався із заявою на прийняття спадщини, тобто не прийняв її.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на 1/3 частину будинковолодіння, що залишилася після смерті його бабці ОСОБА_4, то суд вважає, що зазначені вимоги також підлягають до задоволення, оскільки позивач після її смерті фактично вступив в управління спадковим майном та прийняв спадщину, і хоч батько позивача, як спадкоємець зазначеного майна, після смерті своєї матері прийняв спадщину та переоформив на себе належні спадкодавиці земельні ділянки, однак офіційно не переоформив на себе належну матері частку у будинковолодінні та, подавши письмову заяву, не заперечує, щоб вищевказану спадщину прийняв його син - ОСОБА_2.

Таким чином, поскільки в судовому засіданні доведено, що позивач, являючись спадкоємцем вищевказаного спадкового майна, прийняв спадщину, але через відсутність правовстановлюючих документів на належні покійним частки у будинковолодінні, не мав можливості офіційно переоформити її на себе, а тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги позивача і визнати за ним право на 2/3 частини будинковолодіння, що залишилося після смерті його бабці та дружини.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6,10, 14, 60, 174, 212- 215,292, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року та ст. ст. 1217, 1220, 1258, 1261, 1264, 1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті його бабці ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та дружини ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, у вигляді 2/3 частин житлового будинку із відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.