АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 613/1427/15-ц Головуючий суддя І інстанції Харченко С. М.
Провадження № 22-ц/790/1678/16 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори про право власності та інші речові права
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко І.С.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 22 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Ульянівська сільська рада Богодухівського району Харківської області про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Ульянівська сільська рада Богодухівського району Харківської області про зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначає, що він є власником житлового будинку №4 по вул. Гагаріна в сел. Ульянівка Богодухівського району Харківської області та земельної ділянки площею 0,2113га, на якій розташований цей житловий будинок.

До його будинку та земельної ділянки по вул. Чернігова проходить дорога загального користування, якою він користується як єдиним заїздом до свого господарства.

На початку серпня 2015 року ОСОБА_3 без будь яких правових підстав побудував через дорогу по вул. Чернігова біля будинку №8 огорожу, яка чинить перешкоди іншим мешканцям будинків у підїзді до їхніх будинків та земельних ділянок.

Добровільно усунути (демонтувати) перешкоду у користуванні дорогою відповідач відмовляється.

11 серпня 2015 року він та інші мешканці будинків по вул. Чернігова подали колективну заяву на імя голови Богодухівської районної державної адміністрації щодо розгляду питання незаконної побудови відповідачем огорожі.

Відповідно до листа №К0-195/01-1о від 25 серпня 2015 року Голови Богодухівської районної державної адміністрації на земельній ділянці по вул. Чернігова в районі будинку №8 генеральним планом сел. Ульянівка, розробленим в 1981 році, передбачено розташування дороги. Балансоутримувачем дороги по вул. Чернігова в с-щі Ульянівка є Ульянівська сільська рада.

У вересні 2015 року він та інші мешканці будинків по вулиці колективно звернулися із заявою до Ульянівського сільського голови ОСОБА_4 з проханням прийняти міри щодо незаконної будівлі огорожі. Згідно листа №02-15/199 від 10 вересня 2015 року Ульянівським сільським головою була проведена бесіда з ОСОБА_3 та запропоновано останньому демонтувати незаконно побудовану огорожу. Від демонтування огорожі відповідач відмовився.

Просить зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні житловим будинком №4 по вул. Гагаріна в сел. Ульянівка Богодухівського району Харківської області та земельної ділянки під даним житловим будинком, демонтувати огорожу, встановлену по вул. Чернігова в районі цього будинку та стягнути судові витрати.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав.

Представник третьої особи - Ульянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області у судове засідання не зявився. Надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 22 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов, оскільки судом не взято до уваги всі обставини по справі, не дано належну оцінку доказам сторін.

Зазначає, що в матеріалах справи наявні дві відповіді Ульянівського сільського голови, які суперечать один одному. В отриманні інших доказів він має перешкоди, а судом безпідставно відмовлено у задоволенні відповідних клопотань.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 4 по вул. Гагаріна в с. Ульянівка Богодухівського району Харківської області згідно договору купівлі-продажу від 19 серпня 2005 року та земельної ділянки площею 0,2113 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 951066 від 24 вересня 2012 року.

Земельна ділянка площею 0,1504 га та квартира№1 за адресою вул. Чернігова, 8 в с. Ульянівка Богодухівського району Харківської області належать ОСОБА_3П згідно Держаного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 952428 від 30 жовтня 2012 року та договору купівлі-продажу від 25 травня 2000 року відповідно.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстнації обґрунтовано виходив з тих обставин, що право власності позивача не порушено відповідачем, а тому не має підстав для його захисту у судовому порядку.

Відповідно ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Згідно ст. 91, 103, 152 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог щодо порушення відповідачем його прав як землекористувача.

За клопотанням представника позивача було призначено судову земельно- технічну експертизу, однак внаслідок несплати вартості експертизи справа повернулась до суду без виконання.

Інших належних доказів щодо підтвердження наявності порушень прав ОСОБА_1 саме ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

Посилання позивача на довідку голови райдержадміністрації, що генеральним планом селища Ульянівка передбачено розташування дороги та що балансоутримувачем цієї дороги є селищна рада безпідставне та спростовується довідкою голови Ульянівської сільської ради.

В довідці зазначено, що в Ульянівській сільській раді відсутні дані щодо будівництва, введення в експлуатацію, обслуговування та прийняття на баланс дороги загального користування( вїзду або іншого виду дорожнього шляху), про яку зазначається в позовній заяві ОСОБА_1 та яка мала б розміщення по вул. Чернігова в с. Ульянівка, між домоволодіннями №8-1( ОСОБА_3П.) та №7 (ОСОБА_5В.), в напрямку вулиці Гагаріна.

Будь-яких доказів наявності такої дороги та встановлення ОСОБА_3 огорожі на дорозі позивачем не надано.

ОСОБА_3 передано земельну ділянку у власність для обслуговування даного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами згідно із рішенням Ульянівської сільської ради №123-VІ від 21 серпня 2012 року. Право власності ОСОБА_3 на цю земельну ділянку посвідчено Держаним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 952428 виданим 30 жовтня 2012 року Ульянівською сільською радою, який зареєстровано управлінням Держкомзему у Богодухівському районі в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 05850.

Як зазначає представник відповідача ОСОБА_6 побудовано огорожу чітко в межах виділеної йому земельної ділянки; ніякої дороги тут немає і він її не перекривав.

Якби малася така дорога, то сільська рада йому б не виділила таку земельну ділянку і такі межі земельної ділянки йому б не погодили всі служби, у тому числі і інспекція земельних ресурсів, а також сусіди суміжних земельних ділянок, до яких позивач не відноситься.

Позивачем також не надано доказів, що при побудові огорожі відповідач вийшов за межі виділеної йому земельної ділянки та що в цьому місці побудована дорога загального користування.

Сільрада наявність такої дороги не підтверджує.

Той факт, що позивачу, можливо, взагалі було зручніше проходити по ділянці, яка тепер виділена відповідачу, не свідчить про наявність такої дороги, її будівництва, введення в експлуатацію, взяття на баланс сільською радою та про порушення ОСОБА_3 прав ОСОБА_1

Наявність довідки голови сільської ради, що з ОСОБА_3 проведена бесіда та запропоновано йому демонтувати таку огорожу висновки суду також не спростовує.

Така довідка не містить будь-яких конкретних зазначень, що конкретно порушено ОСОБА_3 та чим ці порушення підтверджуються.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду не вбачається. Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 22 грудня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: