Справа № 2/593/339/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2016 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Сторони з 8 серпня 1992 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Від сумісного проживання у них народився син ОСОБА_3, який на день розгляду справи досяг повноліття.

Позивачка, вказуючи, що сумісне життя з відповідачем не склалося, звернулася до суду з позовом про розірвання з ним шлюбу.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити, пояснила, що її сім`я з відповідачем розпалася остаточно та відновлена бути не може, протягом двадцяти років вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин та проживають роздільно, а так як їх шлюб розпався остаточно та існує лише формально, тому вона наполягає на задоволенні її позовних вимог без надання терміну для примирення.

Відповідач позов визнав, на розлучення згідний.

Суд, розглянувши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя.

У відповідності зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.

Судом встановлено, що сторони 8 серпня 1992 року зареєстрували шлюб, від якого у них народився син ОСОБА_3, який вже є повнолітнім.

Судом також встановлено, що сторони, хоч зареєстрували свій шлюб, проте створити міцної, дружної сім"ї не змогли, їх пояснення свідчать про те, що впродовж двадцяти років вони проживають роздільно і не підтримують шлюбних відносин, тому вони обоє наполягають на розірванні шлюбу без надання терміну для примирення, оскільки прийшли до твердого переконання, що їх примирення і відновлення шлюбних відносин є неможливим.

А так як в судовому засіданні позивачка підтримує свої позовні вимоги і просить її позов задоволити, а відповідач з позовом згідний і також просить їх шлюб розірвати, то за таких обставин суд вважає необхідним позовні вимоги позивачки задоволити і шлюб її з відповідачем розірвати, як такий, що існує лише формально.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 209, 212-215, 218, 292, 294 ЦПК України та ст. ст.110, 112 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Розірвати шлюб між Якимів (д.п. Юськів) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що був укладений 8 серпня 1992 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бережанського району Тернопільській області (актовий запис № 68).

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_5