Справа № 148/184/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 травня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі : головуючого судді Робак С. О.

при секретарі Немирівській Ю.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ОСОБА_2 зверталась до Тульчинського районного суду з позовною заявою до неї про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, встановлення періоду такої роботи та стягнення заробітної плати в якій стверджувала те, що вона працювала у неї на посаді косметолога з 15.01.2011 по 12.05.2014, як найманий працівник у Тульчинському відділенні компанії «NSP», і що її робота полягала у здійсненні роздрібного продажу БАД ( біоактивних добавок), які не є лікарськими засобами, що не відповідає дійсності, оскільки Тульчинського відділення компанії «NSP» не існує, головною умовою компанії «NSP» по її типовій партнерській угоді пункт № 14 є те, що дана типова партнерська угода складена у відповідності з законами штата Юта (США), а також те, що відповідачу доведено, що всі виникаючі спори і розбіжності повинні вирішуватися у державному і федеральному суді в місті Солт-Лейк, штат Юта (США). Дійсна партнерська угода розповсюджується на сторони, які підписали дану угоду. Посаду косметолога компанії «NSP» відповідач вигадала самостійно, оскільки в неї такої спеціальної освіти не має. Таким чином відповідач на протязі тривалого часу принижувала її честь, гідність та ділову репутацію-фізичної особи - підприємця.

Відповідач ОСОБА_2 ніколи заробітної оплати в компанії «NSP» штат Юта США не отримувала, так як їй надавалися лише БАДи для реалізації продукції від компанії «NSP» на умовах типової партнерської угоди з відповідною індивідуальною реєстрацією для подальшого здійснення роздрібного продажу цієї продукції за її реєстраційним дистриб'юторським номером.

У вересні 2012 року вона уклала з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 договір про співпрацю та договір про повну матеріальну відповідальність, які жодним чином не розглядалися як трудовий договір. Про укладення трудового договору з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 особисто вона ніколи ні в усній формі ні в письмовій формі переговорів не вела, оскільки такої потреби, в зв'язку з індивідуальною партнерською угодою компанії «NSP» штат Юта США, не було.

Тульчинським районним судом Вінницької області слухалась цивільна справа № 148/1197/15-ц за позовом ОСОБА_2 до неї про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, встановлення періоду такої роботи і 05.01.2016 дана справа була залишена без розгляду. Інформація, яка була подана відповідачем до Тульчинського районного суду Вінницької області про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, встановлення періоду такої роботи, зачіпає її інтереси оскільки є неправдивою, що шкодить її діловій репутації і принижує її честь і гідність.

Статті 297, 299 ЦК України встановлюють право на повагу до честі і гідності особи, а також на повагу до ділової репутації. Ці права в даному випадку порушені відповідачем.

Стаття 302 ЦК України встановлює обов'язок особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності. Тобто, перед тим як поширити непідтверджену інформацію негативного змісту щодо особи потрібно вжити певних заходів, щоб перевірити достовірність інформації, яка підлягала розголошенню, та не допустити порушення прав, свобод і законних інтересів. В даному випадку інформація перевірена не була, що дало поширити відносно неї недостовірну інформацію.

Негативна інформація, поширена про неї відповідачем до Тульчинського районного суду Вінницької області є недостовірною. На відповідача покладається обов'язок надання доказів достовірності поширеної нею негативної інформації до Тульчинського районного суду Вінницької області.

Інформація, яка викладена відповідачем по даному позову до Тульчинського районного суду Вінницької області має 6ути визнана Тульчинським районним судом Вінницької області недостовірною та підлягає спростуванню шляхом заміни документу до Тульчинського районного суду Вінницької області відповідачем, а також в друкованому засобі Тульчинської місцевої газети, оскільки поширена інформація про неї є неправдивою.

Внаслідок розповсюдження відповідачем недостовірної інформації їй завдана моральна шкода, яка виражається у її душевних стражданнях, в зв'язку з протиправною поведінкою по відношенню до неї з боку відповідача, що відбувається на протязі тривалого часу і впливає на її особисте життя, внаслідок чого погіршилося її здоров'я, в зв'язку з чим вона неодноразово зверталася за допомогою до лікаря терапевта Тульчинської районної лікарні та при цьому несла грошові витрати на придбання призначених їй лікарем терапевтом медичних ліків. Її душевні страждання виникли у зв'язку з приниженням її честі, гідності, а також її ділової репутації. Компенсацією за її моральну шкоду, вона вважає, буде спростування неправдивої інформації про неї шляхом заміни документу до Тульчинського районного суду Вінницької області, оголошення в друкованому засобі місцевої газети м. Тульчина, а також стягнення з відповідача по даному позову на її користь грошової суми в розмірі 20000 грн.

Спростування недостовірної інформації про неї має бути здійснено незалежно від вини відповідача по даному позову, яка її поширила.

В зв'язку з даними обставинами вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить зобов'язати відповідача спростувати неправдиву інформацію про неї шляхом заміни документу до Тульчинського районного суду Вінницької області, оголошення в друкованому засобі місцевої газети м. Тульчина, а також стягнення з відповідача на її користь компенсацію в розмірі 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди та витрат на медичну допомогу та стягнення 1500 грн. за правову допомогу та прибуття до суду під час розгляду цивільної справи № 148/1197/15-ц за позовом ОСОБА_2 до неї про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, встановлення періоду такої роботи, а також понесені по даній справі судові витрати по оплаті судового збору та по оплаті оголошення в газеті про виклик до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача заперечуючи проти заявлених позовних вимог, посилалася на те, що ОСОБА_2 дійсно зверталась до суду з позовом до ОСОБА_1 про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, встановлення періоду такої роботи і намагалась довести для ОСОБА_1, що вона протягом визначеного періоду часу являлась найманим працівником. Вона виконувала свою роботу згідно правил трудового розпорядку. Зарплату отримувала безпосередньо від ОСОБА_1 Ухвалою Тульчинського районного суду від 05.01.2016 її позовну заяву залишено без розгляду. Тож їй не вдалося довести факт існування між ними трудових відносин. Про те, це не означає, що наведені нею в позовній заяві обставини є недостовірними. Її звернення до суду є її конституційним правом, а не поширенням недостовірної інформації. Так як вказана нею інформація в позовній заяві була підставою пред'явленого нею позову і стосувалася його предмету, то вона не може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації. Жодну інформацію про ОСОБА_1 у жодному друкованому засобі масової інформації вона не оприлюднювала, а тому вимогу позивача про спростування інформації в друкованому ЗМІ вважає безпідставною та такою, що приведе до широкого розголосу справи. Оскільки вона не поширювала відносно ОСОБА_1 недостовірної інформації, то і не спричинила їй моральну та майнову шкоду, а надані позивачем чеки на придбання ліків та копії епікризу та виписок з амбулаторної карти про її хворобу відображають інший період часу, ніж той, що припадав на розгляд справи за її позовом. А тому вважає позовні вимоги безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши сторін, оглянувши матеріали справи № 148/1197/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, встановлення періоду такої роботи та стягнення невиплаченої заробітної плати, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Тульчинського районного суду Вінницької області з 16.06.2015 перебувала цивільна справа № 148/1197/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, встановлення періоду такої роботи та стягнення невиплаченої заробітної плати. Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 05.01.2016 дана позовна заява ОСОБА_2 була залишена без розгляду на підставі ч.1 п.3 ст.207 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений позивач повторно не з'явилася в судове засідання і від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

ОСОБА_1 в підтвердження своїх позовних вимог про захист гідності, честі та ділової репутації посилається на те, що інформація, яку виклала ОСОБА_2 в позовній заяві про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, встановлення такого періоду роботи та стягнення невиплаченої заробітної плати відносно неї є недостовірною і такою, що ганьбить її честь, гідність та ділову репутацію, оскільки остання в неї ніколи не працювала найманим працівником на посаді косметолога і заробітної плати ні в неї ні в компанії «NSP» штат Юта США не отримувала. Між ними був укладений договір про співпрацю та договір про повну матеріальну відповідальність.

Відповідно до абзацу 1 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.

Як випливає із змісту ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його честі та гідності. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації .

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності, ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Також, поширенням інформації є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Ні в позовній заяві позивач, ні в судовому засіданні представник позивача не надали суду жодного доказу про поширення ОСОБА_2 недостовірної інформації відносно ОСОБА_1 хоча б одній особі у будь-який спосіб.

А відповідно до абзацу 3. п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах, може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред'явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом.

Наведена ОСОБА_2 інформація в позовній заяві про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, встановлення такого періоду роботи та стягнення заробітної плати у справі № 148/1197/15-ц щодо її роботи у позивача ОСОБА_1 як найманого працівника і не виплати їй заробітної плати за її роботу була підставою пред'явленого нею позову до ОСОБА_1 і стосувалась його предмету, а тому не може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації.

Відтак, судом не встановлено факту поширення відповідачем стосовно позивача ОСОБА_1 недостовірної інформації, яка порочить її гідність, честь чи ділову репутацію, а тому у задоволенні позовних вимог позивача про зобов'язання відповідача ОСОБА_2 спростувати неправдиву інформацію про позивача, як фізичної особи-підприємця слід відмовити.

Оскільки позивачем не доведений факт поширення відповідачем недостовірної інформації, яка порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, то і відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди та витрат на медичну допомогу, так як вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди є одним із способів захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача судових витрат понесених нею на правову допомогу та прибуття до Тульчинського районного суду під час розгляду справи № 148/1197/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, встановлення періоду такої роботи в розмірі 1500 гривень. Дані позовні вимоги також задоволенню не підлягають, оскільки не стосуються даної справи, так як вказані позивачем судові витрати понесені при розгляді іншої справи. Крім того, позивачем не надано жодного письмового доказу про понесення ним вказаних витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.28, 32, 34, 55 Конституції України, ст..ст. 16, 275, 277, 297, 299 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації і стягнення моральної та майнової шкоди відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: