Справа № 316/1/16-ц
Провадження № 4-с/316/3/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2016 р. м. Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді: Вільямовської Н.О.,

при секретарі: Журавльовій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Енергодар справу за скаргою ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, заінтересована особа старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3, про визнання бездіяльності державного виконавця незаконно, -

ВСТАНОВИВ:

05.01.2016 року заявник, в інтересах якого на підставі довіреності від 22.05.2012 року діє ОСОБА_2 (а.с. 10), звернувся до суду зі скаргою, заінтересована особа старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3, про визнання бездіяльності державного виконавця незаконно

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що у відділі державної виконавчої служби Енергодарського міського Управління юстиції Запорізької області (старший державний виконавець Кулбаєва Ю.Г.) знаходиться на виконанні Виконавчій лист №2-1241 від 13.07.2010 р. (ВП №45068680 від 15.10.2014 р.), виданий Енергодарським міським судом Запорізької області про примусове стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, на утримання їх неповнолітніх дітей, які залишилися з матір'ю.

За весь час перебування ОСОБА_4 на території РФ з 14.09.2010 р. по 23.09.2014 р. де працював на підприємстві ЗАО «Атомтехекспорт», за адресою: г. Москва, ул. Угрешская, д. 2, будівля 11. Про зміну місця перебування, місця роботи та свої фактичні сукупні прибутки боржник виконавчу службу не попередив, тому державний виконавець весь період перебування боржника за кордоном нараховував аліменти виходячи з середньостатистичних даних по Кам'янсько-Дніпровському району Запорізької області.

20 липня 2012 року Московський міський Суд Російської Федерації за клопотанням стягувача, ОСОБА_1 виніс Рішення про примусове виконання на території Російської Федерації рішення Енергодарського міського суду Запорізької області України від 01.07.2010 року, та видав Виконавчий лист ВС №002196908 від 24.08.2012 року про примусове стягнення аліментів з ОСОБА_4 в обсязі 1/3 частини всіх видів його доходів на утримання дітей, із зазначенням дати початку стягнення з 27.05.2010 року на підставі якого Люблінським відділом судових приставів по Москві було відкрито Виконавче провадження №24910/12/31/77 від 12.11.2012 року. Виконавчого листа було направлено за місцем роботи боржника для виконання та з березня 2013 року бухгалтерія підприємства почала перераховувати аліменти до України.

У серпні 2014 року ОСОБА_4 повернувся до України, тому 27.10.2014 року виконавче провадження №24910/12/31/77 від 12.11.2012 року було завершено. Боржник зареєстрований за адресою: 61054, АДРЕСА_1, проте, ОСОБА_4 фактично за місцем реєстрації не проживає, а переважну частину часу проживає у своєї матері в АДРЕСА_2.

Факт, що за часи перебування боржника у Російській Федерації нараховані в Україні аліменти не відповідають дійсності, скаржник дізналася тільки після того, як ознайомилася з довідками № 11-0170-1411 від 26.09.2014 р. та №11-1/70-2 від 07.11.2014 р., які були надані боржником за вимогою державного виконавця про нібито сплачені ним аліменти за період з 01.03.2013 р. по 31.08.2014 р., проте в цих довідках відсутня інформація що до сплати аліментів за період з початку роботи боржника в Росії, тобто з 14.09.2010 р. по 01.03.2013 р.

З метою встановлення заборгованості по сплаті аліментів за неврахований період з 14.09.2010 р. по 01.03.2013 р. представник скаржника звертався до ВДВС Енергодарського міського Управління юстиції Запорізької області, проте у відповідь отримав листа від 12.05.2015 р. з розрахунком заборгованості за період з жовтня 2014 р. по серпень 2015 р.

З урахуванням уточнених вимог, просив скаргу на дії державного виконавця Кулбаєвої Ю.Г. щодо складання розрахунку заборгованості по аліментах за виконавчим листом №2-1241 від 13.07.2010 р. задовольнити, визнати бездіяльність державного виконавця Кулбаєвої Ю.Г. незаконною. Зобов'язати державного виконавця Кулбаєву Ю.Г. задовольнити вимогу виконати дії щодо повного та обґрунтованого розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2-1241 від 13.07.2010 року за період з 14.09.2010 р. по 01.03.2013 р. та надати його скаржнику.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 вимоги, викладені в заяві підтримав в повному обсязі. Зазначив, що всі матеріали,які перебували в провадженні державних виконавців на території України сфальсифіковані, оскільки розрахунки робились державними виконавцями на підставі недостовірних даних про місце роботи та врахувавши фальсифіковані квитанції на підтвердження переказу заборгованості по аліментам.

Субєкт оскарження - старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві не визнала. Надала письмове заперечення (а.с. 33-37), та пояснення відповідно до його змісту.

Крім того зазначила, що нею вказана інформація при складані розрахунку заборгованості у період з жовтня 2014 року (починаючи з дати звільнення з ЗАТ «Атомтехекспорт») по лютий 2015 рік, тобто з моменту перебування вказаного виконавчого листа на території м. Енергодар, була врахована, при цьому суми заборгованості, які вказані у відмітках виконавчого листа при черговому направленні за територіальністю вказаного виконавчого документа при складанні розрахунку заборгованості не враховувались у звязку з тим, що у період з 01.12.2012 року по 23.09.2014 року проводилось офіційне стягнення із заробітної плати боржника, а до цього, тобто в період з травня 2010 року по листопад 2012 рік включно судовим приставом-виконавцем нарахована заборгованість за вказаним виконавчим листом, виходячи із доходу боржника, яка в подальшому була стягнута з його заробітної плати (згідно рішення Московського міського суду Російської Федерації від 20.07.2012 року. Саме у відповідності до даного судового рішення датою початку стягнення аліментів, раніше визначених рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області України від 01.07.2010 року, вказано 27.05.2010 року).

Таким чином, станом на 01.03.2015 рік за вказаним виконавчим листом з жовтня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 2662,76 грн., яка в подальшому була проплачена боржником, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

При цьому, у звязку з тим, що боржник офіційно був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, і не працював на час визначення її розміру, то розрахунок заборгованості складався у відповідності до приписів п. 3 ст.195 Сімейного кодексу України, якими у випадку, коли платник аліментів не працює на час виникнення заборгованості, передбачено обчислення розрахунку, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, у конкретному випадку: виходячи із середньої місячної заробітної плати штатного працівника на підприємства, установах та організаціях м. Харкова. ВДВС Енергодарського МУЮ 25.03.2015 року отримав лист Головного управління статистики у Харківській області щодо середньомісячної заробітної плати штатного працівника на підприємствах, установах та організаціях м. Харкова, розмір якої був врахований при складені Розрахунку, як того і передбачають приписи п. 3 ст.195 Сімейного кодексу України.

Крім того, згідно ч. 3 ст.183 Сімейного кодексу України - якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частики, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Приймаючи до уваги факт досягнення старшою дитиною ОСОБА_5 повноліття, виходячи з відсутності на дату складання розрахунку інших судових рішень та відсутності інших виконавчих листів щодо аліментів на утримання дітей боржника, при складанні розрахунку заборгованості за вказаним виконавчим листом мною змінений розмір стягнення аліментів з 1/3 до 1/6 частини.

Вважає, що при примусовому виконанні виконавчого документа за виконавчим листом №2-1241 від 13.07.2010 р., вона виконала свої службові обов`язки в повному обсязі, не виходячи за межі примусового виконання вказаного виконавчого листа, не допускала в своїх діях порушення прав дітей на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток у суспільстві, законних прав матері та батька, та гарантованих Конституцією та законами України прав матері, батька та дитини на гідне існування. Просить в задоволенні вимог, зазначених в заяві відмовити.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідив матеріали справи суд прийшов до висновку, що вимоги викладені в скарзі задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що виконавче провадження надійшло до Енергодарського ВДВС в Запорізькій області з жовтня 2014 року, саме з цього часу державним виконавцем зроблено розрахунок по заборгованості, який в подальшому був погашений боржником (а.с. 48 зворот).

Відповідно до довідок від 26.09.2014 року № 11-01/70-1411 та № 11-01/70-2 від 07.11.2014 року виданих ЗАТ «Атомтехекспорт» (а.с. 9, звор. 9), аліменти з боржника утримані за місцем роботи по вересень 2014 року включно. Нарахування розміру аліментів здійснювалось на підставі довідки 2НДФЛ з місця роботи (а.с. 5). Даних про наявність боргу не зазначено.

Аліменти з боржника стягувалися на підставі постанови судового пристава Люблінського ОСП УФССП Росії по м. Москва від 29.03.2013 року (а.с. 46), на виконання постанови Московського міського суду від 20.07.2012 року (а.с. 47) про примусове виконання на території Російської Федерації рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 01.07.2010 року.

Виконавче провадження закрито судовим приставом Люблінського ОСП постановою від 27.10.2014 року , у звязку зі звільненням боржника з місця роботи в м. Москва ( а.с. 45 звор., 45).

Виконавчий лист направлено в м. Харків, та постановою від 24.09.2014 року закрито виконання та направлено в м. Енергодар за заявою стягувача.

Постановою державного виконавця від 15.10.2014 року (а.с. 50), відкрито виконавче провадження.

17.10.2014 року державним виконавцем Кулбаєвою Ю.Г. направлено запити до усіх реєструючих органів з метою виявлення майнового стану боржника, та згідно з відповіддю Енергодарського міського центру зайнятості боржник на обліку по безробіттю не перебуває, сільськогосподарської та дорожньо-будівельної техніки за боржником не зареєстровано, згідно з відповіддю Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб інформація стосовно ОСОБА_4 відсутня, згідно з відповіддю Пенсійного фонду України про осіб боржників, які отримують пенсію інформацію не знайдено, згідно з відповіддю Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи інформацію не знайдено, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо субєкта за боржником зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме гараж, бокс №1, літера «Г-1» за адресою: м. Енергодар, вул. Промислова, будинок 1, гараж 5 та двокімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3.

У звязку з тим, що боржник офіційно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, і не працює на час визначення її розміру, то розрахунок заборгованості складався у відповідності до приписів п. 3 ст.195 Сімейного кодексу України, якими у випадку, коли платник аліментів не працює на час виникнення заборгованості, передбачено обчислення розрахунку, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, у нашому випадку: виходячи із середньої місячної заробітної плати штатного працівника на підприємства, установах та організаціях м. Харкова. ВДВС Енергодарського МУЮ 25.03.2015 року на запит отримав лист Головного управління статистики у Харківській області щодо середньомісячної заробітної плати штатного працівника на підприємствах, установах та організаціях м. Харкова, розмір якої був врахований при складені Розрахунку, як того і передбачають приписи п. 3 ст.195 Сімейного кодексу України.

Згідно ч. 3 ст.183 Сімейного кодексу України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частики, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Приймаючи до уваги факт досягнення старшою дитиною ОСОБА_5 повноліття, виходячи з відсутності на дату складання розрахунку інших судових рішень та відсутності інших виконавчих листів щодо аліментів на утримання дітей боржника, при складанні розрахунку заборгованості за вказаним виконавчим листом державним виконавцем змінений розмір стягнення аліментів з 1/3 до 1/6 частини.

Дані обставини перевірені судом, відповідні документи, а саме і складання розрахунку заборгованості за виконавчим листом №2-1241 від 13.07.2010 року містяться у зведеному виконавчому провадженні № 48349568 де боржником є ОСОБА_4, а стягувачем ОСОБА_1.

Крім того, суд зазначає, що саме у відповідності до рішення Московського міського суду Російської Федерації від 20.07.2012 року датою початку стягнення аліментів, раніше визначених рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області України від 01.07.2010 року, вказано 27.05.2010 року. А до повноважень державного виконавця відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського Управління юстиції Запорізької області не входить здійснення виконавчих дій в іноземній державі.

З огляду на викладене немає підстав визнавати дії державного виконавця Кулбаєвої Ю.Г. щодо неправильного складання Розрахунку заборгованості по аліментам по виконавчому листу неправомірними та зобовязувати її вчиняти додаткові дії щодо складання повного та обґрунтованого розрахунку, оскільки цей розрахунок зроблено (а.с.48 звор).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 386, 387, 389, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, заінтересована особа старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3, про визнання бездіяльності державного виконавця незаконно, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. О. Вільямовська