У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ЧерненкоВ.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції Харківської області про зняття незаконно накладеного арешту на майно за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Харківської області від 17 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що з 30 вересня 2013 року і по теперішній час він позбавлений права користування належною йому власністю, а саме агрегатом грунтообробним АПК - 7,5, 2008 року випуску, який знаходиться на території тракторної бригади по вул.Центральній, 82 у с. Петропілля Шевченківського району Харківської області. При цьому агрегат було незаконно вивезено 30 вересня 2013 року працівником відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції Харківської області (далі - ВДВС Шевченківського РУЮ Харківської області) з території АТП - 5 на підставі фальсифікованої заяви ОСОБА_4, після подання нимзаяви до ВДВС Шевченківського РУЮХарківської області про накладення арешту на майно фермерського господарства «ЛАН» (далі - ФГ «ЛАН»), хоча за вказаний агрегат грошові кошти сплачувало фермерське господарство «ЛАН-М» (далі - ФГ «ЛАН-М»). Згідно з видатковою накладною від 31 грудня 2012 року приватне підприємство «ЛАН-М»(далі - ПП «ЛАН-М») продало йому агрегат.

Позивач вважав, що агрегат грунтообробний АПК - 7,5 належить йому на праві власності, тому просив суд: зняти незаконно накладений арешт на належне йому майно -агрегат грунтообробний АПК - 7,5, 2008 року випуску;зобов'язати начальника ВДВС Шевченківського РУЮ Харківської області прийняти всі необхідні заходи з повернення незаконно арештованого агрегату в повній комплектації згідно зтехнічним паспортомта актом опису;визнати за ним право власності на агрегат грунтообробний АПК - 7,5, 2008 року випуску.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 26 серпня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Знято арешт, накладений згідно з постановою й актом опису і арешту майна державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ Харківської області від 11 лютого 2015 року, з частини агрегата АПК - 7,5, 2008 року випуску, яка належить ОСОБА_3 Зобов'язано державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ Харківської області повернути ОСОБА_3 належну йому на праві власності відповідно до видаткової накладної від 31 грудня 2012 року частину майна - частину агрегата АПК - 7,5, 2008 року випуску, а саме грунтообробну частину розукомплектовану, в яку входять: рама і додаткові крила причепної сниці, опоро-транспортні колеса, лапи плоскоріжучі, стійки пружин, катки і гідросистема, без посівної частини, відповідно до акта опису й арешту майна. У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 17 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуванерішення апеляційного суду скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що ПП «ЛАН-М» видатковою накладною від 31 грудня 2012 року продало позивачу агрегат АПК - 7,5, а постановою державного виконавця накладений арешт на майно, що належить на праві власності позивачу. Разом з тим рішенням суду від 11 квітня 2013 року в справі за позовом ФГ «ЛАН-М» про витребування майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 зобов'язано повернути ФГ «ЛАН-М» агрегат АПК - 7,5 без грунтообробної частини, а тільки посівну частину згідно з платіжним дорученням від 3 квітня 2008 року.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що згідно з актом опису і арешту майна від 11 лютого 2015 року арешт накладено на виконання рішення суду на користь управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі Харківської області, яке до участі у справі залучено не було, як і ФГ «ЛАН-М», з якого на користь управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі Харківської області проведено стягнення грошових коштів та яке на підставі рішення суду є власником АПК - 7,5, 2008 року випуску.

Проте погодитись із таким висновками судів не можна, оскільки суди дійшли їх з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами попередніх інстанцій установлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 1 грудня 2012 року ОСОБА_3 придбав у ПП «ЛАН-М» агрегат ґрунтообробний АПК - 7,5, 2008 року випуску.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 11 липня 2013 року ОСОБА_4 зобов'язано повернути ФГ «ЛАН-М» агрегат АПК - 7,5.

11 лютого 2015 року державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ Харківської області при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення з ФГ «ЛАН-М» заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 3 895 грн 15 коп., заборгованості в розмірі 2 442 грн 69 коп. на користь управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі Харківської області описано та накладено арешт на грунтообробну частину агрегату АПК - 7,5, 2008 року випуску, розукомплектовану, червоного кольору з пошкодженням повітряного приводу та сіялкою з ознаками зношення.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судом у порушення вимог ст. 214 ЦПК України не звернуто уваги на те, що ОСОБА_3, будучи власником агрегату АПК - 7,5, 2008 року випуску, на підставі договору купівлі-продажу від 1 грудня 2012 року, який він придбав у ПП «ЛАН-М», не має можливості повно використати своє право на власність, оскільки на нього на підставі актів опису й арешту майна від 30 вересня 2013 року та від 11 лютого 2015 року при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження накладено арешт.

Посилаючись на те, що районний суд не залучив до участі у справі стягувача -управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі Харківської області (а.с. 75-76), апеляційний суд не звернув уваги на те, що спір стосується агрегата АПК - 7,5, 2008 року випуску, а зазначений стягувач ніякого відношення до цього спору не має.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 130 ЦПК України якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд уточнює позовні вимоги.

Таким чином, вирішуючи питання про призначення справи до судового розгляду, суд в обов'язковому порядку має вирішити питання про уточнення позовних вимог.

Крім того, у п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК Українивизначено, що суд під час проведення попереднього судового засідання вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Також відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

У п. 11-1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 серпня 1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» зазначено, якщо описане майно було розтрачене, відчужено або приховане особами, яким воно передано на зберігання, суд повинен обговорити питання про притягнення цих осіб до встановленої законом відповідальності і роз'яснити організації або громадянину, в інтересах яких провадився опис, право пред'явити позов до винних осіб про відшкодування матеріальної шкоди.

Отже, не може залишатись в силі й рішення суду першої інстанції, оскільки, вирішуючи питання про призначення справи до судового розгляду, суд в обов'язковому порядку має вирішити питання про уточнення позовних вимог та залучення до участі в справі стягувача за зведеним виконавчим провадженням: ОСОБА_4, який зобов'язаний за рішенням суду від 11 квітня 2013 року повернути агрегат ФГ «ЛАН-М» (а.с. 91-94).

При цьому районний суд, зазначивши в своєму рішенні ОСОБА_4, не вчинив процесуальних дій на залучення його до участі у справі в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України, оскільки ОСОБА_4 не зазначений у позовній заяві ОСОБА_3, позов позивачем не уточнювався, немає ухвали суду про його залучення до участі у справі, він жодного разу не повідомлявся про судові засідання.

Вирішуючи спір, суди зазначених вимог закону не врахували, у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 316 ЦПК України не з'ясували належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог; які правовідносини сторін випливають з установлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; не дали належної правової оцінки зібраним у справі доказам, що має суттєве значення для правильного вирішення спору.

За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи не встановлені, судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, під час розгляду якої суду належить урахувати викладене, дати відповідну правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнитичастково.

Шевченківського районного суду Харківської області від 26 серпня 2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 17 листопада 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В.Закропивний

В.А.Черненко

С.П.Штелик