У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2015 року, ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 12 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, просила поділити в натурі між нею та ОСОБА_2 житловий будинок загальною площею 89,5 кв.м., житловою площею 62,8 кв.м. та господарські споруди по АДРЕСА_1, визнавши за ними право приватної власності на відокремлені частини житлового будинку та господарські споруди, що відповідають розміру Ѕ частини кожної із сторін.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 12 січня 2016 року, позов задоволено. Виділено сторонам частини житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 відповідно до варіанту № 2 судової будівельно-технічної експертизи від 14 вересня 2015 року, зобов'язано сторони провести відповідні будівельні роботи. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за відхилення від ідеальної частки у розмірі 13 315 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

При цьому слід також враховувати, що в силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Таким чином, у справах про поділ спільного частково майна в натурі судам необхідно з'ясовувати: чи є можливим виділ належної позивачу частки в натурі, чи допускається такий виділ згідно із законом; які є варіанти поділу майна в натурі та який із цих варіантів є найбільш сприятливим та найменш обтяжливим для співвласників.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що поділ 51/100 частин житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 на дві рівні частини відповідно до їх ідеальних часток не можливий. Водночас, суд дійшов висновку про те, що запропонований другий варіант до судової будівельно-технічної експертизи від 14 вересня 2015 року є найбільш оптимальним для сторін щодо розміру та вартості їх часток, а також щодо розміру компенсації за відхилення від ідеальної частки.

Такі висновки судів відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги про те, що спір між сторонами необхідно було вирішити з урахуванням третього варіанту до судової будівельно-технічної експертизи, зводяться до переоцінки досліджених судами доказів, та не можуть бути предметом перевірки судом касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 12 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова