У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Ткачука О.С. Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової О.В., Фаловської І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Ековод», третя особа: ОСОБА_7 про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 8 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним його звільнення з роботи за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України; поновити позивача на роботі товариства з обмеженою відповідальністю «Ековод» (далі ТОВ «Ековод») на посаді заступника директора з комерційних питань; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позов мотивовано тим, що 12 травня 2015 року між позивачем та ОСОБА_7 відбувся неприємний інцидент, в якому позивача було безпідставно звинувачено в недостачі приборів «Ековод» в кількості 2-3 одиниць. Після чого ОСОБА_6 було запропоновано написати заяву про звільнення з роботи за власним бажанням, що і було зроблено 12 травня 2015 року. 18 травня 2015 року ОСОБА_7 заявила, що позивач 08 травня 2015 року взяв без її згоди заробітну плату, яку фактично було видано позивачу на руки з каси за попереднім погодженням з головним бухгалтером. ОСОБА_7 повідомила, що по факту проведеної перевірки станом на 18 травня 2015 року є недостача приборів «Ековод» в кількості 87 одиниць. В період з 19 по 26 травня 2015 року до роботи (в приміщення товариства) позивача допущено не було. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 займалися поверненням приборів «Ековод». За результатами проведеної роботи в період 19 - 25 травня 2015 року, прибори «Ековод» в кількості 67 одиниць було повернуто 26 травня 2015 року о 10:00 год. 27 травня 2015 року позивачу запропоновано розписатися про ознайомлення з наказом про звільнення за прогул в період з 19 травня 2015 року по 25 травня 2015 року, на що позивач відмовився, оскільки такий не вчиняв. Позивачу не було надано пояснень та видано трудову книжку з записом від 26 травня 2015 року про звільнення за прогул. За одержання трудової книжки позивач розписався.

Позивач вважає своє звільнення із займаної посади на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпПУ незаконним, у зв'язку із чим, звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 08 грудня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що факт вчинення прогулу позивачем доведено належними доказами та звільнення відбулося з дотриманням трудового законодавства.

Вказані висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом № 05-14 від 1 червня 2012 року ОСОБА_6 прийнято на роботу на посаду заступника директора з комерційних питань.

Відповідно до наказу № 2605/15-1 від 26 травня 2015 року, у зв`язку з порушенням трудової дисципліни, відсутністю на роботі з 19 травня 2015 року по 25 травня 2015 року без поважних причин, позивача звільнено із займаної посади з 26 травня 2015 року на підставі п. 4 ст.40 КЗпП України. Головного бухгалтера зобов'язано нарахувати та виплатити заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку.

Листом № 63 від 26 травня 2015 року, позивача повідомлено про звільнення, запропоновано з`явитися для отримання трудової книжки за адресою: АДРЕСА_1, ТОВ «Ековод».

Відповідно до повідомлення слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві про початок досудового розслідування від 3 червня 2015 року, до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві надійшла заява директора ТОВ «Ековод» щодо неправомірних дій комерційного директора ТОВ «Ековод» ОСОБА_6, яка була зареєстрована ЖЄО за № 26473 від 02 червня 2015 року. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 191 КК України. Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3 червня 2015 року.

19 травня 2015 року, 20 травня 2015 року, 21 травня 2015 року, 22 травня 2015 року, 25 травня 2015 року складено акти про відсутність ОСОБА_6 на робочому місці в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, з 09 год. до 18 год.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції з висновками якого погодився апеляційний суд обґрунтовано виходили з того, що факт вчинення прогулу позивачем доведено належними доказами та звільнення відбулося з дотриманням трудового законодавства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до актів, складених у період з 19 по 25 травня 2015 року позивач на робочому місці в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 протягом робочого дня не з'являвся.

Зазначені акти є належними та допустимими доказами, які будь - якими іншими доказами не спростовані.

Крім того, в ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_9 визнав, що дійсно у зазначений період до офісного приміщення не з'являвся та будь - якої іншої роботи, крім повернення приладів, не виконував.

Таким чином, при вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень. При вирішенні даної справи судами правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, відповідно до ст. 337 ЦПК України касаційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 8 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук
судді В.С. Висоцька
О.В. Кафідова
О.В. Умнова
І.М. Фаловська