АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/102/К/16 інстанції - Шум Л.І.
Категорія 43 (1) Доповідач - Барильська А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Ляховської І.Є., Соколан Н.О.,

секретар - Маслова К.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення у житлове приміщення, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 усунення перешкод у користуванні власністю та вселення у житлове приміщення.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 19 серпня 1995 року по 26 грудня 2011 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Під час шлюбу сторонами було придбано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка разом з іншим майном, за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу, визнана спільною сумісною власністю подружжя. Вказаним рішенням визнано за кожним з подружжя право власності на 1/2 частку даної квартири.

Після розірвання шлюбу, відповідач змінив замки на вхідних дверях та перешкоджає позивачу та їх дітям у користуванні частиною її власності.

Оскільки в добровільному порядку відповідач вирішити дане питання відмовляється, ОСОБА_2 просила суд усунути їй та її дітям ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_4 перешкоди у користуванні власністю - 1/2 часткою квартири АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання ОСОБА_4 не перешкоджати їй в доступі до вказаної квартири та передачі їй ключів від вхідних дверей для безперешкодного проходження та проживання в квартирі, а також вселити її з дітьми у вказану квартиру.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 в частині вселення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартиру АДРЕСА_1 за заявою позивача - залишені без розгляду.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Усунуто ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, перешкоди у користуванні власністю, 1/2 часткою квартири АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання ОСОБА_4 не перешкоджати в доступі до вказаної квартири та передачі ОСОБА_2 ключів від вхідних дверей для безперешкодного проходження і проживання в квартирі.

Вселено ОСОБА_2 та неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в квартиру АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. та витрати по наданню юридичної допомоги в сумі 2000 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про зміну рішення суду в частині вселення в житлове приміщення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та включити до списку осіб, які вселяються - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зокрема, на думку апелянта, суд неправомірно відмовив у задоволенні її позовних вимог про вселення у квартиру її доньки ОСОБА_5 та не вислухав останню з приводу її бажання вселитись у спірну квартиру.

ОСОБА_2 вказує, що під час розгляду справи жодного разу не ставилось питання про присутність у судових засіданнях старшої доньки сторін ОСОБА_5 для вирішення питання про її наміри щодо вселення до вказаної квартири.

Крім того, апелянт вважає, що судом були порушені її права, встановлені Конституцією України.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303 ЦПК України і зважаючи на роз'яснення, викладені в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, а тому колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду та законність рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення їй та неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 перешкод у користуванні 1/2 частиною спірної квартири і вселення їх до даної квартири, оскільки дані висновки суду не були оскаржені.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 з 19 серпня 1995 року (а.с.5), від якого мають двох дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

26 грудня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. (а.с.8)

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29.01.2013 року, набрало законної сили 09 лютого 2013 року, визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1, зареєстровану на ОСОБА_4 в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, на підставі договору купівлі-продажу квартири; визначено частки у праві спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 по 1/2 частки за кожним. (а.с.9-10)

21 січня 2014 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_7. (а.с.15)

Позивач ОСОБА_2 разом доньками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають за адресою: АДРЕСА_2. (а.с.16)

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 просила суд усунути перешкоди їй та її дітям повнолітній ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_4 перешкоди у користуванні власністю - 1/2 часткою квартири АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання ОСОБА_4 не перешкоджати їй в доступі до вказаної квартири та передачі позивачу ключів від вхідних дверей для безперешкодного проходження та проживання в квартирі, а також вселити її з дітьми у вказану квартиру.

16 липня 2015 року ОСОБА_2 було подано заяву, згідно якої вона просить пункт позовної заяви про вселення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без розгляду, так як дитина повнолітня і повинна сама заявляти вимоги про вселення. (а.с.44)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 в частині вселення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартиру АДРЕСА_1 за заявою позивача - залишені без розгляду. (а.с.48)

Як убачається із матеріалів справи, підставою для звернення ОСОБА_2 з апеляційною скаргою на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 липня 2015, яким задоволено її позовні вимоги, стало те, що її старшу повнолітню доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 не вселено у квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції.

Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року (справа №6-780цс15) і в силу ст.214, 360-7 ЦПК Україну він має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин.

Таким чином, вимоги позивача ОСОБА_2, викладені нею в апеляційній скарзі, про зміну рішення суду першої інстанції в частині вселення в житлове приміщення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та включити до списку осіб, які вселяються - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, не можуть бути задоволені, оскільки вони є новими матеріально-правовими вимогами, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Посилання позивача ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що суд неправомірно відмовив у задоволенні її позовних вимог про вселення у квартиру її доньки ОСОБА_5, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки дані вимоги не розглядались судом першої інстанції, так як ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 липня 2015 року вказані вимоги ОСОБА_2 були залишені судом без розгляду, за відповідною заявою позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦПК України фізичні особи, які досягли повноліття можуть особисто здійснювати свої процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність).

Зважаючи на те, що донька сторін по справі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, на момент пред'явлення позову досягла 18 річного віку та є повнолітньою дієздатною особою, колегія суддів вважає, що заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 липня 2015 року, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 про усунення їй та її неповнолітній доньці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, перешкод у користуванні спірною квартирою та вселення їх до цієї квартири, жодним чином не порушує прав ОСОБА_5, оскільки остання не позбавлена права звернутись до суду з окремим позовом про усунення їй перешкод у користуванні квартирою та вселення.

Тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що під час розгляду справи жодного разу не ставилось питання про присутність у судових засіданнях старшої доньки сторін ОСОБА_5 для вирішення питання про її намірів щодо вселення до вказаної квартири.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом не було вислухано ОСОБА_5 з приводу її бажання вселення у спірну квартиру на увагу не заслуговують, оскільки суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а ОСОБА_5 позовних вимог про вселення заявлено не було. Крім того, ОСОБА_5 не залучена до участі у справі.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що судом були порушені її права встановлені Конституцією України, відхиляються колегією суддів, оскільки вони є безпідставними та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду на підставі ст.308 ЦПК України має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: І.Є. Ляховська

Н.О. Соколан