Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/377/16-ц
Провадження № 2/321/215/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2016 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_3 сільської ради Михайлівського району Запорізької області, ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

До Михайлівського районного суду Запорізької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_3 сільської ради Михайлівського району Запорізької області, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Позов мотивований тим, що 25 травня 2011 року померла мати позивача ОСОБА_5. Згідно заповіту від 6 квітня 2000 року, все майно, де б воно не знаходилось, із чого б воно не складалося і, взагалі, все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі житловий будинок заповіла ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в рівних долях. Право на земельний пай, яке належить їй на праві власності заповіла ОСОБА_1. 23 листопада 2006 року на підставі розпорядження голови ОСОБА_2 райдержадміністрації № 501 та в заміну Сертифікатів на право на земельну частку (пай) ОСОБА_5 було видано Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯГ № 694077 від 11 жовтня 2007 року, площею 7.5000 га, серії ЯГ № 694078 від 13 вересня 2007 року, площею 8.9968 га, серії ЯГ № 694079 від 13 вересня 2007 року площею 1.3200 га та серії ЯГ № 694080 від 13 вересня 2007 року, площею 0.7396 га у межах згідно з планом, які розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Михайлівського району Запорізької області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 10 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після померлої 25 травня 2011 року матері ОСОБА_5 Проте постановою державного нотаріуса від 10 лютого 2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки волевиявлення заповідача, яку саме ділянку було заповідано ОСОБА_1 не має можливості, так як при посвідченні заповіту не було конкретно вказано площу, місце розташування, кадастровий номер чи будь-яку іншу інформацію щодо заповіданої земельної ділянки. Враховуючи викладене, позивач просив суд винести рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом: земельні ділянки площами 7.5000 га, 8.9968 га, 1.3200 га та 0.7396 га у межах згідно з планом, які розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Михайлівського району Запорізької області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯГ № 694077 від 11 жовтня 2007 року, серії ЯГ № 694078 від 13 вересня 2007 року, серії ЯГ № 694079 від 13 вересня 2007 року та серії ЯГ № 694080 від 13 вересня 2007року, що залишилися після смерті заповідача - ОСОБА_5, яка померла 25 травня 2011 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти позовних вимог.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 25 травня 2011 року померла ОСОБА_5 (а.с. 6).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 694077, ОСОБА_5 належить земельна ділянка розміром 7,5000 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Михайлівського району Запорізької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого 11 жовтня 2007 року ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Запорізької області (а.с. 10).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 694078, ОСОБА_5 належить земельна ділянка розміром 8,9968 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Михайлівського району Запорізької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого 13 вересня 2007 року ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Запорізької області (а.с. 13).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 694079, ОСОБА_5 належить земельна ділянка розміром 1,3200 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Михайлівського району Запорізької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого 13 вересня 2007 року ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Запорізької області (а.с. 11).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 694080, ОСОБА_5 належить земельна ділянка розміром 0,7396 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Михайлівського району Запорізької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого 13 вересня 2007 року ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Запорізької області (а.с. 12).

Вказані державні акти були видані в замін сертифікатів серії ЗП №0046433 по колишньому КСП «Родіна», на імя ОСОБА_6, виданий ОСОБА_2 райдержадміністрацією та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №466 від 30 вересня 1996 року; серії ЗП №0046044 по колишньому КСП «Родіна», на імя ОСОБА_5, виданий ОСОБА_2 райдержадміністрацією та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №87 від 30 вересня 1996 року, що підтверджується відповідною довідкою №06-21/367 від 16 липня 2013 року (а.с. 9).

Заповітом від 6 квітня 2000 року ОСОБА_5 зробила таке розпорядження: все майно, де б воно не знаходилось, із чого б воно не складалося і, взагалі, все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі житловий будинок заповіла ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в рівних долях. Право на земельний пай, яка належить їй на праві власності заповіла ОСОБА_1 (а.с. 7).

Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст.. 126 ЗК України , право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Пунктом 4 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

10 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса третьої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини.

Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій виданою державним нотаріусом третьої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 10 лютого 2016 року за вих. № 52/02-31, ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 25 травня 2011 року його матері ОСОБА_5, яка проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 49).

Для правильного вирішення спору про спадкування суд на підставі відповідних документів зобовязаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження.

За приписами п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)»передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Отже, право власності на спірні земельні ділянки ОСОБА_5 на момент складання нею 6 квітня 2000 року заповіту, підтверджувалося сертифікатами серії ЗП №0046433 по колишньому КСП «Родіна», №466 від 30 вересня 1996 року, а також серії ЗП №0046044 по колишньому КСП «Родіна», №87 від 30 вересня 1996 року, у відповідності до чинного на той момент законодавства (указів Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 року та «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року.

Згодом, правовстановлюючий документ було замінено на інший, тобто замість відповідних сертифікатів були видані державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯГ № 694077 від 11 жовтня 2007 року, серії ЯГ № 694078 від 13 вересня 2007 року, серії ЯГ № 694079 від 13 вересня 2007 року та серії ЯГ № 694080 від 13 вересня 2007року, які розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Михайлівського району Запорізької області, і вказані земельні ділянки були передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Заміна одного правовстановлюючого документу на інший не вплинула на право власності спадкоємця ОСОБА_5 на спірні земельні ділянки, як і не відбулося жодних змін відносно самих земельних ділянки, а отже ці земельні ділянки і є спадковим майном за заповітом, складеним ОСОБА_5 6 квітня 2000 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 прийняв спадщину за заповітом, звернувшись з відповідною заявою в нотаріальну контору.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що спадкове майно дійсно належало спадкодавцю ОСОБА_5, позивач прийняв спадщину, проте оформити своє право він не може. Отже, визнання права власності за позивачем не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

Керуючись ст. ст. ст. 4, 8, 9, 10, 14, 15, 21, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_3 сільської ради Михайлівського району Запорізької області, ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку серії ЯГ № 694077, кадастровий номер :06:006:0018, розміром 7,5000 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Михайлівського району Запорізької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого 11 жовтня 2007 року ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Запорізької області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку серії ЯГ № 694078, кадастровий номер :10:008:0020, розміром 8,9968 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Михайлівського району Запорізької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого 13 вересня 2007 року ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Запорізької області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку серії ЯГ № 694079, кадастровий номер :07:007:0019, розміром 1,3200 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Михайлівського району Запорізької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого 13 вересня 2007 року ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Запорізької області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку серії ЯГ № 694080, кадастровий номер :11:008:0046, розміром 0,7396 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Михайлівського району Запорізької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого 13 вересня 2007 року ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Запорізької області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_8