Справа № 471/398/16-ц
Провадження №2/471/305/16
Номер рядка звіту 38
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2016 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Скарницької І.Б.,

за участю секретаря Данілової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шевченківської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно.

В своєму позові позивач зазначив, що 25 березня 2011 року померла його мати, ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина, яка окрім іншого, складається із земельної ділянки, що розташовані в межах території Шевченківської сільської ради Братського району Миколаївської області.

До початку судового засідання представник позивача надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив суд розглядати справу за його відсутності.

В судове засідання представник відповідача не зявився, до суду надіслав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив.

25 березня 2011 року померла ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, окрім іншого, із:

- земельної ділянки площею 10,64 га, що розташована в межах території Шевченківської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 041161, виданого 10 січня 2002 року Шевченківською сільською радою Братського району Миколаївської області.

Позивач є спадкоємцем 1-ї черги за законом, інших спадкоємців не має.

Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Під час судового засідання судом встановлено, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачено (а.с. 28).

Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом.

Через втрату оригінала державного акта на земельну ділянку, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину.

Враховуючи вказане, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на:

- земельну ділянку, площею 10,64 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шевченківської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 041161, виданого 10 січня 2002 року Шевченківською сільською радою Братського району Миколаївської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 270.

Апеляційна скарга на рішення Братського районного суду Миколаївської області може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_3