Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/816/16-ц

Провадження № 2/185/1074/16

19 квітня 2016 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бабій С.О., за участю секретаря судового засідання Шмик К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення грошових коштів за договором позики

В С Т А Н О В И В :

29.01.2016 р. позивач звернувся до суду із даною позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договором позики у розмірі 227 624, 00 грн., покласти на відповідача витрати, пов'язані із наданням правової допомоги та по сплаті судового збору. .

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що між сторонами був укладений договір позики грошей, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 5 500 євро та 3 200 доларів США з умовою їх повернення до 01.09.2015 року, що підтверджується розписками. Однак, відповідач позику своєчасно не повернув.

Оскільки відповідач не виконує належним чином умови договору, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та не заперечив проти прийняття заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. 22.03.2016 р. подав заперечення на позовну заяву, у яких просить суд відмовити у задоволені позову з приводу пред'явлення його неналежним позивачем та з приводу недоведеності, оскільки позивачем надані неналежні докази у підтвердження позовних вимог. Зазначає, що у підтвердження заявлених вимог позивачем представлені розписки про отримання від ОСОБА_1 3200 доларів США. зі строком погашення 01.09.2001 року та про отримання від ОСОБА_1 5500 евро з датою погашення до 01.08.2015 року. При цьому з позовними вимогами звернулася ОСОБА_1. Вказує, що у відповідності до представлених доказів саме у позивача ОСОБА_1 відповідач ніяких грошей не брала, з приводу чого з даним позовом звернувся не відповідний позивач. Крім того відповідач не пам'ятає, щоб складав вищезазначені розписки, тому зазначення у розписках прізвища ім'я та по батькові відповідача не свідчить про те що він їх складав.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу усунення порушеного права на належне виконання умов договору позики, укладеного між сторонами, внаслідок чого ОСОБА_1 позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими-ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Із наданих позивачем розписок вбачається, що відповідач ОСОБА_2 отримала у від позивача грошові кошти в розмірі 3 200 доларів США, які зобов'язалась повернути 01.09.2015 р., та 5 500 євро та з умовою їх повернення до 01.09.2015 року (а.с.5-6). Вказані розписки складені російською мовою, проте написання ім'я позивача (ОСОБА_1) дозволяє ідентифікувати позикодавця саме як позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На момент звернення з даним позовом до суду сума боргу залишається неповернутою відповідачем.

Відповідно до ст. 627 ЦК України та згідно ст. 6 цього Кодексу сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагенту і визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Діюче в Україні законодавство надає право учасникам цивільного обороту вільно, виходячи із власних інтересів, вирішувати, вступати їм у договірні правовідносини або не вступати.

Станом на 27 січня 2016 року Національним банком України встановлено офіційний курс української гривні до долара США у розмірі 2484, 8956 грн. за 100 доларів США, а офіційний курс української гривні до євро становить 2692,8814 грн. за 100 євро.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані та доведені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

До судових витрат, як зазначено в п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України належать і витрати на правову допомогу.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд не має підставі для стягнення з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по справі в частині витрат на правову допомогу, оскільки доказів щодо вказаної обставини та існування таких витрат на час ухвалення судом рішення позивачем не надано.

Керуючись ст.ст. 16, 20, 526, 527 ч. 1, 530, 546, 589, 590 ч.1, 591 ч. 1, 599, 611, 612, 625, 1050 ч. 2, 1054 ч. 2 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 5-8, 10,11, 57, 60, 84, 88, 209, 212, 214-215, 224-228, 294 суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики у розмірі 227 624 двісті двадцять сім тисяч шістсот двадцять чотири) гривні 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2276, 24 гривні витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. О. Бабій