Номер провадження: 22-ц/785/3697/16
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О. Д., Ступакова О. А.

при секретарі Желєзнові В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментам та стягнення неустойки, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24. 02. 2016 р.,

в с т а н о в и л а:

14. 08. 2015 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення пені від суми несплачених аліментів, а в подальшому в уточненій позовній заяві просила стягнути з відповідача заборгованість по сплаті пені в розмірі 87248,98 грн. та заборгованість по аліментам в розмірі 20525 грн. тому, що відповідач не сплачує аліменти на дітей, призначені рішенням Приморського районного суду м. Одесі від 14. 03. 2013 р., в розмірі 655 грн. щомісяця з 08. 02. 2013 р., внаслідок чого за станом на 31. 12. 2015 р. заборгованість відповідача по аліментам перед позивачем становить 20525 грн. і станом на 11. 08. 2015 р. згідно її розрахунку виникла заборгованість по сплаті пені в розмірі 87248,98 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24. 02. 2016 р. зазначений позов ОСОБА_2 задоволено частково і стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) по сплаті аліментів у розмірі 10000 гривень, а в іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування рішення суду в частині стягнення неустойки (пені) як незаконного та необґрунтованого з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити повністю. Зокрема, вказано, що незрозуміло з чого виходив суд при стягненні з відповідача пені в розмірі 10000 грн., а також на те, що він допомагав дітям продуктами харчування, що позивачка не заперечувала, одягом, подарунками, щомісячними готівковими коштами в сумі по 100-200 грн., уплати аліментів в 2013-2015 р. р. шляхом перерахування грошових коштів через установи банків, а також неврахування судом відсутності в нього постійної роботи та тимчасових заробітків, крайнє тяжке матеріальне становище та наявність хворої дружини-інваліда і, що позивачка в судовому засіданні зменшила розмір пені до 10 % заборгованості від неї, тобто до 8724,9 грн., а суд вийшов за межі позовних вимог.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що вважає рішення суду правильним і просила відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_3

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду справи.

Вказане рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 303 ЦПК України переглядається лише в частині щодо стягнення пені тому, що в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості з аліментів в розмірі 20525 грн. воно не оскаржується.

Розглянувши доводи скарги і перевіривши матеріали справи в межах заявлених заявником вимог та апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_2 щодо стягненні пені і відмовляючи у стягненні заборгованості по аліментам суд першої інстанції виходив з посиланням на ст. 196 СК України з правильності та обґрунтованості наданого ОСОБА_2 розрахунку пені у зв'язку з несплатою відповідачем аліментів на утримання дітей в розмірі 87248,98 грн., але враховуючи матеріальний стан відповідача, положення ст. 196 ч. 2 СК України визнав необхідним зменшити її розмір до 10000 грн., а також з того, що не можуть бути повторно стягнуті аліменти, які стягуються за рішенням суду, і складають заборгованість у розмірі 20525 грн.

Проте вказаний висновок суду в частині щодо вирішення спору між сторонами стосовно пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей не відповідає вимогам закону та обставинам справи з таких підстав.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За правовою природою аліментні зобов'язання це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно і несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобов'язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 16. 03. 2016 р у справі № 6-300цс16, а також у постановах Верховного Суду України від 01. 07. 2015 р. у справі № 6-94цс15, від 25. 11. 2015 р. у справі № 6-2022цс15 та 16. 12. 2015 р. у справі № 6-2696цс15, а відповідно до ст. 214 ч. 2 ЦПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одесі від 14. 03. 2013 р. стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 363 грн. щомісячно, починаючи з 08. 02. 2013 р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 292 грн. щомісяця, починаючи з 08. 02. 2013 р. і до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 р.

Згідно з перерахунком заборгованості по аліментам від 25. 12. 2015 р., складеним старшим державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та затвердженим начальником цього відділу, при примусовому виконанні виконавчого листа № 1522/3179/13-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання двох дітей по 655 грн. щомісяця до ІНФОРМАЦІЯ_2, а потім по 292 грн. до ІНФОРМАЦІЯ_4 р., до відділу не було надано жодної квитанції і загальний розмір боргу на 31. 12. 2015 р. складає 20525 грн., та надано щомісячний розрахунок аліментів, які підлягають сплаті за вказаний період, за яким за березень 2013 р. підлягали сплаті з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 507 грн., а з квітня 2013 р. по серпень 2015 р. включно - по 655 грн. щомісяця.

У справі відсутня письмова заява ОСОБА_2, яка б у встановленому законом порядку свідчила б про зміну нею позовних вимог про стягнення пені до 8724,9 грн. за несвоєчасну сплату вказаних аліментів на дітей.

Вказані обставини підтверджені матеріалами справи і сторонами не спростовані.

З урахуванням обставин справи і вищевказаних правових положень, вищенаведеного порядку розрахунку пені, яка підлягає нарахуванню таким чином, що неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць) нарахування пені у даній справі проводиться на підставі вказаного перерахунку заборгованості по аліментам від 25. 12. 2015 р., складеного старшим державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, наступним чином:

- за 2013 рік - за 31 день березня -157,15 грн., за 30 днів квітня - 196,5 грн., за 31 день травня - 203,05 грн., за 30 днів червня - 196,5 грн., за 31день липня - 203,05 грн., за 31 день серпня - 203,05 грн., за 30 днів вересня - 196,5 грн., за 31 день жовтня - 203,05 грн., за 30 днів листопада - 196,5 грн., за 31 день грудня - 203,05 грн.;

- за 2014 рік - за 31 день січня - 203,05 грн., за 28 днів лютого - 183,4 грн., за 31 день березня - 203,05 грн., за 30 днів квітня - 196,5 грн., за 31 день травня - 203,05 грн., за 30 днів червня - 196,5 грн., за 31 день липня - 203,05 грн., за 31 день серпня - 203,05 грн., за 30 день вересня - 196,5 грн., за 31 день жовтня - 203,05 грн., за 30 днів листопада - 196,5 грн., за 31 день грудня - 203,05 грн.;

- за 2015 рік - за 31 день січня - 203,05 грн., за 28 днів лютого - 183,4 грн., за 31 день березня - 203,05 грн., за 30 днів квітня - 196,5 грн., за 31 день травня - 203,05 грн., за 30 днів червня - 196,5 грн., за 31 день липня - 203,05 грн., за 11 днів серпня - 72,05 грн.;

що складає в цілому 5809,8 грн. і в такому розмірі пеня за несвоєчасну сплату вказаних аліментів на дітей підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 в межах заявлених позовних вимог ОСОБА_2 стосовно стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей.

Тому висновки суду першої інстанції про правильність розрахунку ОСОБА_2 пені у зв'язку з несвоєчасною сплатою аліментів відповідачем на утримання дітей в розмірі 87248,98 грн. та зменшення її розміру до 10000 грн. з урахуванням матеріального стану відповідача є необгрунтованими та не відповідають вимогам закону.

Вказані доводи апеляційної скарги за вищенаведених обставин, в тому числі даних про те, що відповідач взагалі не сплачував аліменти на утримання дітей за рішенням суду, що вказано в зазначеному перерахунку заборгованості по аліментам від 25. 12. 2015 р., складеному державним виконавцем, на думку апеляційного суду не можуть розглядатися як підстави для зменшення визначеного розміру пені в сумі 5809,8 грн. або звільнення відповідача від сплати пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення в частині розгляду позовних вимог ОСОБА_2 щодо стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей є необгрунтованим і ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому відповідно до ст. ст. 11, 303, 307, 309 ЦПК України рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені від суми несплачених аліментів і стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, пені в розмірі 5809,8 грн., а в іншій частині рішення суду першої інстанції належить залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309, 313-316, 317, 318, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24. 02. 2016 р.скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) і ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені від суми несплачених аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, пеню в розмірі 5809,8 грн.

В іншій частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24. 02. 2016 р. залишити без змін.

Судове рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області А. П. Бабій

О. Д. Варикаша

О. А. Ступаков