Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В. , при секретарі Мащенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка також дії в інтересах ОСОБА_4, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона на підставі договору міни є власником житлового будинку №32 по вул.Зарічна в м.Маріуполі. У зазначеному будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та її малолітній син ОСОБА_4, які більше року за місцем реєстрації не проживають та не сплачують комунальні послуги, участь в утриманні будинку не приймають. Реєстрація відповідачів не дозволяє оформити субсидію. На підставі викладеного просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком № 32 по вул. Зарічна в м. Маріуполі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позові.

Відповідач ОСОБА_3, яка також дії в інтересах ОСОБА_4, в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що останні пять років ОСОБА_2 проживає разом із ОСОБА_5 в с.Старий Крим по вул.Комсомольська, 50. ОСОБА_5 доглядає за своєю матірю. Проте зніматися з реєстрації з будинку позивача наміру не має.

Представник Органу опіки та піклування Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради заперечувала проти позовних вимог в частині малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та вказувала на порушення його житлових прав в разі визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком №32 по вул.Зарічна в м.Маріуполі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого договору обміну від 03 червня 1998 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить жилий будинок з усіма надвірними прибудовами, які розташовані в м. Маріуполі по вул.Зарічна, 32, право власності на яке зареєстровано в Маріупольському БТІ 28.06.1996 року за реєстраційним № 318 від 05.06.1998р., про що зроблено відповідний реєстраційний запис на зворотному боці договору дарування.

Відповідно до записів домової книги на домоволодіння №32 по вул.Зарічна в м. Маріуполі в будинку зареєстрованими є відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно довідки з квартального комітету від 23.02.2016 року в будинку також зареєстрований малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, матірю якого є відповідач ОСОБА_3

У відповідності до актів, складених квартальним селища Старий Крим, від 23.02.2016 року у будинку № 32 по вул. Річна в сел. Стариу Крим зареєстровані, але не проживають відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 01 вересня 2011 року та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, разом із своїм сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - 25 травня 2011 року.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили, що є сусідами позивача та проживають з ним поруч по одній вулиці. Останні пять років в будинку №32 по вул.Зарічна в с.Старий Крим проживає лише позивач разом із своїм онуком Романом. Матір позивача ОСОБА_2 останні пять років в зазначеному будинку не проживає. Дочка позивача ОСОБА_3 із своїм малолітнім сином ОСОБА_4 також не проживає в будинку більше ніж останні три роки.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд і має право за ст. 391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено та не було спростовано відповідачами, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка також дії в інтересах ОСОБА_4, не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 більше одного року без поважних причин, що також підтверджується показами свідків, поясненнями представника ОСОБА_2 та актами квартального селища Старий Крим.

За таких обставин справи, суд вважає, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, та малолітній ОСОБА_4, підлягають визнанню такими, що втратили право користування жилим будинком № 32 по вул. Зарічна в сел.Старий Крим.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка також дії в інтересах ОСОБА_4, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування будинком № 32 по вул. Зарічна в сел.Старий Крим м. Маріуполя Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. В. Кузнецов