Справа № 234/2952/16-ц
Провадження № 2/234/2009/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Клімова В.В.,

при секретарі - Ткачовій А.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

До Краматорського міського суду звернулась позивачка ОСОБА_3 з позовом до відповідача про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, обґрунтовуючи свої уточнені вимоги від 21.04.2016 року тим, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 05.03.2007 року, що набрало законної сили, з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів прибутку щомісячно. Згідно до розрахунку ВДВС Краматорського МУЮ заборгованість по сплаті аліментів складає 67776,61 грн. Відповідно до уточненого розрахунку заборгованості від 21.04.2016 року, розмір пені за прострочку по сплаті аліментів за період з 01.01.2007 року по 31.12.2015 року складає 17350,30 грн. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочку по сплаті аліментів в сумі 17350,30 грн.

У судове засідання позивачка ОСОБА_3 не з'явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, за участю представника ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги від 21.04.2016 року підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки з нього дійсно рішенням суду було стягнуто аліменти, але за усною домовленістю між ним та позивачкою, остання виконавчий лист на виконання не передавала. Відповідач добровільно утримував доньку: оплачував витрати на дитячий садок, придбання одягу, лікування, харчування, підготовку до школи, літній відпочинок, забезпечував речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. Дочка впродовж кількох днів в тиждень перебувала у нього та його батьків, відпочивала з ним на турбазі в літню пору, також він та його батьки надавали допомогу в період її навчання в школі - зустрічали, допомагали з уроками, забезпечували харчуванням, підручниками, книгами і т.д. Ніяких додаткових майнових претензій дружина не пред'являла. У зв'язку з проведенням АТО ОСОБА_3 разом з їх донькою 25.05.2014 р. виїхала в Росію. Відповідач надав нотаріально завірену згода на вивезення дитини терміном на 1 рік. У грудні 2015 року на прохання позивача (через її родичку) він повторно дав згоду на перебування дочки в Росії строком на 3 роки. З травня 2014 року він з ними не бачився, рідко зв'язувався з дочкою через соціальні мережі по інтернету, через відсутність будь-яких реальних контактів матеріально допомагати дитині не мав можливості. Адреса їх проживання в Росії йому не відома. Налагодження нормальних стосунків зі спільного виховання дитини, вирішити питання про його участь в утриманні доньки в обставинах, що склалися і сприяти спілкуванню з донькою дружина не бажає. Також відповідач наполягав, що він офіційно працював з 2007 року та позивачка була обізнана про місце його роботи, але будь-яких утримань з його заробітної плати не проводилось. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їй повноліття.

Згідно зі ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі за № 6-94цс15.

Відповідно до ч.1 ст. 360-7, Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Судом встановлено, що згідно розрахунку державного виконавця від 09.10.2015 року, ОСОБА_2 не сплачував аліменти у повному обсязі, борг по аліментам на дитину станом на 30.09.2015 за період 13.02.2007 року по 01.10.2015 року складає 67776,61 грн. (а.с.3)

Позивачка просить суд стягнути з відповідача загальний розмір пені від суми несплачених аліментів за період часу з 01.01.2007 року по 31.12.2015 року в сумі 17340,30 грн.(а.с.32-37)

Суд не бере до уваги розрахунок розміру пені позивачки за період з 01.10.2015 року по 31.12.2015 року, оскільки наданий розрахунок державного виконавця від 09.10.2015 року відображає заборгованість відповідача за період 13.02.2007 року по 30.09.2015 року включно. Будь-яких інших доказів щодо наявності у відповідача заборгованості з аліментів за період з 01.10.2015 року по 31.12.2015 року суду не надано.

З урахуванням вищенаведеного та розрахунку заборгованості по аліментах державного виконавця від 09.10.2015 року (а.с.3), сума неустойки за прострочення сплати аліментів на дитину за період з 13.02.2007 року по 01.10.2015 року складає 16822,46 грн., а саме: за період з 13.02.2007 року по 31.12.2007 року - 843,78 грн.; за 2008 рік - 1802,40 грн.; за 2009 рік - 1548,7 грн.; за 2010 рік - 2025,66 грн.; за 2011 рік - 2389,90 грн.; за 2012 рік - 2665,69 грн.; за 2013 рік - 2880,21 грн.; за 2014 рік - 3194,04 грн.; за період з 01.01.2015 року по 01.10.2015 року - 2666,12 грн..

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути суму неустойки за прострочення сплати аліментів на дитину за період 13.02.2007 року по 30.09.2015 року включно в сумі 16822,46 грн.

Крім того, відповідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 534,74 грн.

Керуючись ст. 3, 10,11, 14, 60, 213, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 180, 196 СК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3 пеню від суми несплачених своєчасно аліментів у розмірі 16822 (шістнадцять тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати у сумі 534,74 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Краматорського

міського суду: В.В.Клімов