РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області

в складі: судді- Пискунова В.І.,

народних засідателів : Сулейманової А.М., Крилової О.В. ,

при секретарі - Голубовій О.О.,

за участю заявника - ОСОБА_1,

представника заявника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дзержинська цивільну справу за заявою ОСОБА_3 «Про визнання особи безвісно відсутньою»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про визнання ОСОБА_1 безвісно відсутнім.

На доведеність заявлених вимог зазначила, що ОСОБА_1 є її сином та зареєстрований разом з нею за адресою : АДРЕСА_1. 03.06.2014 року у період часу з 18.00 до 19.30 години, останній вийшов з дому на прогулянку та додому більше не повернувся, і з того самого часу на зв'язок не виходив. Таким чином про місце знаходження сина заявниці нічого невідомо. У зв'язку із зникненням ОСОБА_1, його сестра ОСОБА_4, яка є донькою заявниці зверталася із відповідною заявою до Дзержинського відділення поліції, однак пошуки позитивних результатів не дали. Крім цього, заявниця зверталася до представництва Міжнародного Червоного Хреста в Україні, представників ОБСЄ в Україні, Центру обміну полоненими ім. В.В. Рубана, однак і ці заходи також не дали позитивних результатів.

Заявник вказує, що визнання ОСОБА_1 безвісно відсутнім необхідно їй для зняття останнього з реєстрації.

В судовому засіданні заявник та її представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу слухати без його участі, рішення винести на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що є сестрою зниклого ОСОБА_1 та донькою заявниці. Влітку 2014 року її брат вийшов з дому на прогулянку з друзями та до теперішнього часу не повернувся. З приводу розшуку нею було подано відповідну заяву до Дзержинсього МВ ГУМВС, однак розшук позитивних результатів не дав, та слідчим відділом Дзержинського МВ ГУМВС за даним фактом було відкрите кримінальне провадження. Крім того, мати особисто їздила на територію «ДНР», зверталася до представництва Міжнародного Червоного Хреста в Україні, представників ОБСЄ в Україні, Центру обміну полоненими. До пошуку брата були залучені всі родичі та знайомі, однак результат залишився незмінним. Жодних відомостей про місце знаходження ОСОБА_1 у близьких родичів немає.

Вислухав пояснення заявника та його представника, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані та документально підтвердженні матеріалами справи.

В суді встановлено, що дійсно ОСОБА_1 не проживає за місцем реєстрації - АДРЕСА_1 по теперішній час і протягом двадцяти двох місяців немає відомостей про місце його перебування, про що свідчить акт вуличного комітету від 05.03.2016 року (а.с.39); листи СБУ (а.с.16-30), в яких зазначено, що ОСОБА_1 слідчими СБ України не затримувався, та іншими документами слідчих органів щодо розшуку ОСОБА_1 в матеріалах справи.

Згідно ч.1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Керуючись ст.ст.. 10,11,60,212, 256 ЦПК України, ст. 43 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1, безвісно відсутнім з 03.06.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в Апеляційний суд Донецької області протягом 10 днів з дня ухвалення рішення.

Суддя :

Народні засідателі :