Справа № 686/3690/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської А.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки від суми несплачених аліментів, -

встановив :

15 лютого 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки від суми несплачених аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду по справі № 686/21234/14-ц з відповідача стягнено на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3Б, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу ОСОБА_2, починаючи з 06 жовтня 2014 року.

Вказує, що виконавче провадження відкрито першим відділом ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції, проте з 3 листопада 2014 року аліменти не перераховуються в повному обсязі, відповідач ухиляється від їх сплати і за його заявою нарахована заборгованість по аліментам. А тому, просить стягнути неустойку від суми несплачених аліментів за період з 01.08.2015 р. по 01.12.2015 р. в розмірі 516,82 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання. Надіслала заперечення щодо позовних вимог, вказавши, що знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, є матірю одиначкою. Державної соціальної допомоги не отримує, а тому не має змоги платити аліменти. Справу просила розглянути у її відсутність.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позову, внаслідок наступного.

Так, судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 6 листопада 2014 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини із всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, починаючи з 6 жовтня 2014 року і до повноліття дитини.

Заборгованість відповідача за вказаним рішенням суду станом на 1 січня 2016 року становить 1732,40 грн., що підтверджується довідкою Першого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції №1625/06-27 від 19.01.2016 року.

Відповідно до листа Департаменту соціального захисту населення від 15.02.2016 р. № 03.02.-962, за інформацією управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради державну соціальну допомогу ОСОБА_5 припинено з 01.03.2016 р. у звязку із наданням недостовірної інформації про склад сімї. Спеціалістами управління було здійснено перерахунок державної допомоги та розрахунок надміру виплачених коштів.

У ОСОБА_2 є на утриманні син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що вбачається із копії свідоцтва серії І-БВ № 251412.

ОСОБА_2 за період з 01.01.2015 р. по 01.01.2016 р. отримувала допомогу у звязку із вагітністю та пологами, одноразову допомогу при народженні дитини, державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям, на дітей одиноким матерям, що вбачається із листа управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради від 07.04.2016 р. № 2327.

ОСОБА_1 відмовлено у наданні допомоги у звязку із сплатою аліментів матірю дитини. (повідомлення управління праці та соціального захисту населення від 20.03.2016 р.)

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За правовою природою аліментні зобовязання це періодичні платежі, які боржник зобовязаний сплачувати щомісячно і несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобовязань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобовязання окремо.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це вид забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме така правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 1 липня 2015 року в справі № 6-94цс15; від 16.12.2015 р. в справі № 6-2696цс15; від 03.02.2016 р в справі № 6-1477цс15.

А тому, розмір неустойки за період з 01.08.2015 р. по 01.12.2015 р. становить 516,82 грн. :

За серпень 2015 року: 385,80 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 31 (кількість днів прострочення) = 119,60 (розмір пені).

За вересень 2015 року: 436,50 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 30 (кількість днів прострочення) = 130,95 (розмір пені).

За жовтень 2015 року: 436,50 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 31 (кількість днів прострочення) = 135,32 (розмір пені).

За листопад 2015 року: 436,50 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 30 (кількість днів прострочення) = 130,95 (розмір пені).

Згідно пункту 22 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Як убачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 обізнана про обов'язок сплачувати аліменти, також знає про наявність заборгованості за аліментами, але обов'язок по сплаті аліментів належним чином та в повному обсязі не виконує, а тому наявна її вина у виникненні заборгованості.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Однак, відповідачем доказів про тяжке матеріальне становище, сімейне становище, або інших доказів неможливості сплати аліментів у період з 01.08.2015 р. по 01.12.2015 р суду не надано. У зв'язку із чим, відсутні підстави для зменшення розміру неустойки (пені).

Отже, враховуючи викладене вище, а також вимоги ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства", відповідно до яких, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, що батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, а також беручи до уваги, що відповідачем не подано доказів, які б могли бути взяті до уваги судом при визначенні розміру пені, що підлягає стягненню, тому позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, 549 ЦК України ст. ст. 180, 196 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, 25.121986 р.н. (зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 неустойку від суми несплачених аліментів за період з 01.08.2015 р. по 01.12.2015 р. в сумі 516 грн. 82 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, 25.121986 р.н. (зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_4) в дохід держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а в разі, якщо апеляцію подають особи, які не були присутніми в судовому засіданні, то апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя :