Справа №2-515/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Дубовік О.М.,

при секретарі Поліщук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 30.06.2010 року у цивільній справі № 2-515/10, яке було змінено рішенням апеляційного суду Житомирської області від 18.06.2013 року, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення позики, відшкодування збитків та моральної шкоди до 16.03.2017 року.

У заяві заявник (боржник) вказує, що перебуває в скрутному матеріальному становищі, тяжко хворіє, що підтверджується випискою з амбулаторної картки, та потребує постійного лікування.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні просив суд заяву задовольнити та надати відстрочку виконання зазначеного рішення суду до 16 березня 2017 року.

Стягувач ОСОБА_2 про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, проте відомості щодо вручення останньому судової повістки з доданими до неї документами у суда відсутні, відповідне поштове повідомлення до Житомирського районного суду Житомирської області оператором поштового звязку не повернуто (а.с.32).

Заслухавши пояснення заявника (боржника), дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.

За змістом статті 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба як єдиний орган примусового виконання зобов'язана вжити всіх необхідних заходів для його виконання.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Таким чином, відстрочка, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України, абзац 1 п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльності органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з вимогами ст. ст.10, 60, 373 ЦПК України саме заявник зобов'язаний довести зазначений локальний предмет доказування, тобто виняткові підстави для відстрочки виконання судового рішення.

У частині 4 статті 60 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Ознайомившись з документами поданими до заяви про відстрочку виконання рішення, суд вважає, що заява необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що заявник (боржник) є пенсіонером та знаходиться на обліку Житомирського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України та отримує пенсію (а.с. 34).

З довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії від 06.05.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 щомісячно отримує пенсію, з якої проводяться відрахування боргу на користь ОСОБА_2, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій (а.с. 33, 34).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1М не надав дастатніх доказів на підтвердження обставин, викладених у заяві: копія виписки з амбулаторної карти від 14.03.2016 року (а.с.27) та фіскальні чеки з аптек (а.с. 28, 37), на думку суду, не є достатнім доказом, що заявник хворіє на хворобу, яка б ускладнювала можливість сплачувати борг та не є винятковим випадком.

Керуючись ст. 373 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду відмовити.

Ухвала вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Дубовік