АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 682/252/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1506/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Грох Л.М.,

секретар Гриньова А.М.

з участю : представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, представника товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії "Кредо" ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 682/252/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та апеляційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії "Кредо" на рішення Славутського міськрайонного суду від 7 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії "Кредо" про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційними скаргами, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_5, звертаючись до суду з позовом, вказувала, що 24 березня 2015 року, в м. Славута, Хмельницької області, як пасажир рухалась разом з відповідач на мотоциклі марки «Geon X ROAD 200», реєстраційний номер НОМЕР_1, під його керуванням. Близько 21 години 40 хвилин, рухаючись по вулиці Кн. Сангушків в напрямку до вулиці Острозька, відповідач, як водій проявив необережність, не вибрав безпечної для руху швидкості, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив наїзд на залізобетонний бордюр, що відмежовує край проїжджої частини, внаслідок чого, втратив керування мотоциклом, виїхав на тротуар та узбіччя, де зіткнувся з розташованою залізобетонною електроопорою повітряної лінії електропередач, що призвело до її травмування, як пасажирки. Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2015 року, який набрав законної сили 23 липня 2015 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Внаслідок ДТП їй було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, в результаті чого вона тривалий час перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, понесла матеріальні збитки, пов'язані з придбанням медичних препаратів та проходженням медичного обстеження. Крім того, вказувала, що зазнала моральної шкоди, яка полягає в перенесенні моральних та фізичних страждань, які спричинили негативні зміни в житті позивачки.

_____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6 Провадження № 22-ц/792/1506/16

Доповідач Костенко А.М. Категорія № 30

Зокрема, зазначає, що переживала фізичний біль, емоційний стрес, змінилися звичні умови її життя, в зв'язку з отриманими травмами потребувала стороннього догляду, пропустила навчання, внаслідок отриманих ушкоджень має погіршення зору, на даний час продовжуються проблеми зі здоров'ям, що супроводжується душевними переживаннями та нервовими стресами. Відповідач добровільно частково відшкодував матеріальну шкоду. Тому, просила стягнути на її користь матеріальну шкоду в розмірі 7656 грн. 10 коп., 100000 грн. моральної шкоди та судові витрати по справі в розмірі 1000 гривень по сплаті судового збору і 1500 гривень витрат на правову допомогу.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2016 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено ТДВ Страхова Компанія «Кредо».

Рішенням Славутського міськрайонного суду від 7 червня 2016 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2Ю, на користь ОСОБА_5 74367 грн. 20 коп. у відшкодування моральної шкоди та 1000 грн. витрат сплаті судового збору і 1500 гривень витрат на правову допомогу. Стягнуто з ТДВ Страхова Компанія «Кредо» на користь ОСОБА_5 7656 грн. 10 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 632 грн. 80 коп. моральної шкоди.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 та товариство з додатковою відповідальністю страхової компанії "Кредо" подали апеляційні скарги.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати вказане рішення суду, ухвалити нове, яким змінити рішення суду, стягнути з нього на користь ОСОБА_5 9500 грн. моральної шкоди, а в частині матеріальної шкоди, стягнути підтверджені письмовими доказами матеріальні витрати, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Вказує, що при визначенні матеріальних збитків, суд взяв до уваги квитанції, які не є належними доказами, оскільки судом не перевірено листок призначень лікаря. Вважає невірним висновок суду про визнання ним в повному обсязі розміру матеріальної шкоди. Також апелянт вказує, що розмір визначеної судом моральної шкоди є необґрунтовано завищеним, не відповідає вимогам розумності та справедливості. Судом в порушення п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" не враховано всі обставини, які слід з'ясувати та перевірити.

В апеляційній скарзі ТДВ Страхова Компанія «Кредо», просить скасувати вказане рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 до ТДВ Страхова Компанія «Кредо», ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в цій частині, стягнути з позивача судові витрати, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права. Вказує, що суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав стягнення з ТДВ СК «Кредо» заподіяної шкоди. Оскільки не взяв до уваги положення п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 1 березня 2013 року. Зокрема, не взяв до уваги, що страхувальник не виконав свого обов'язку щодо вчасного повідомлення страховика про ДТП.

Апеляційна скарга товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії "Кредо" задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, а рішення в частині стягнення судових витрат зміні з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для зміни рішення суду першої інстанції є порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Так судом встановлено, що 24 березня 2015 року біля 21 години 40 хвилин ОСОБА_2, керуючи мотоциклом GEONX - ROAD 200, порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив наїзд на залізобетонний бордюр і, втративши керування мотоциклом, зіткнувся з залізобетонною опорою повітряної лінії електропередач.

Внаслідок зіткнення пасажиру мотоцикла ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми важкого ступеня забою головного мозку з внутрішніми мозковими гематомами в правій лобній долі, правої скроневої долі та лівій півкулі мозочка, переломи лівої скроневої, лівої тімяної та потиличної кістки зліва з поширенням на великий потиличний отвір, забою м'яких тканин лівої тімяно-потиличної ділянки голови, що згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеня.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 під час керуванням транспортним засобом 24 березня 2015 року була застрахована товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» відповідно до договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АІ 7291482 від 11 березня 2015 року).

В результаті отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 проходила тривале стаціонарне та амбулаторне лікування. На придбання ліків, предметів догляду, проходження медичних обстежень ОСОБА_5 витратила 12656 грн. 10 коп..

Відповідач ОСОБА_2 добровільно відшкодував ОСОБА_5 5000 грн. матеріальної шкоди.

Вказані обставини підтверджуються вироком суду про визнання винним ОСОБА_2 в скоєні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, висновком СМЕ дослідження, полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, квитанціями про придбання ліків та іншими матеріалами справи. Не заперечують вказані обставини і відповідачі.

Згідно зі ст. 22 ч. ч. 1, 2 і ст. 23 ч. 1, ч. 2 п. 3 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ст. ст. 1166-1168 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Статтею 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст.ст. 3-6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Суб'єктами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Ст. ст. 22-24 цього ж Закону передбачно, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого, моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

У зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Відповідно до ст. 26-1 цього ж Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 процентів страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

З огляду на зазначені норми закону та обставини справи колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду про стягнення з страхової компанії витрат потерпілої на лікування в межах страхової суми згідно договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та пяти процентів від цієї суми у відшкодування моральної шкоди є законним та обґрунтованим.

При цьому приймаючи рішення щодо відшкодування моральної шкоди потерпілій та стягнення з ОСОБА_2, суд першої інстанції в повній мірі врахував вищевказані вимоги закону, характер та обсяг фізичних та моральних страждань, яких зазнала внаслідок отриманих тілесних ушкоджень у вигляді перелому кісток черепа, що призвело до тривалого лікування, стан здоровя на даний час, тяжкість вимушених змін у її життєвих обставинах, викликаних потребою тривалого лікування, вжиття додаткових заходів для організації і забезпечення життя внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, тяжкість, характер тілесних ушкоджень саме голови, і виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з врахуванням відшкодованих коштів правильно визначив розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню.

Також стягуючи з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача витрати на правову допомогу суд в повній мірі врахував вимоги законодавства при відшкодування таких витрат, оскільки з врахуванням вимог ст. ст. 56 79, 84 ЦПК України, Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розміру мінімальної заробітної плати надання правової допомоги позивачу в судових засіданнях суду першої інстанції протягом 2 години 40 хвилин розмір судових витрат по правовій допомозі складає 1506,4 грн..

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2Ю, що розмір відшкодування моральної шкоди є завищеним з вищевказаних підстав слід відхилити, оскільки суд при вирішенні спору в цій частині врахував всі обставини справи.

Також не можуть бути взяті до уваги твердження апелянта, що суд не вказав мотиви розміру саме 74367,2 грн..

Як вбачається з рішення суду суд визначив розмір моральної шкоди в сумі 75 000 грн., а з відповідача було стягнуто 74367 грн. з врахуванням 632,8 грн. стягнутих у відшкодування моральної шкоди з страхової компанії.

Також не можуть бути взяті до уваги твердження апелянта, що з ОСОБА_2 стягнуто неправомірно у відшкодування матеріальної шкоди 7656,1 грн., оскільки ці кошти за рішенням суду стягнуті з страхової компанії, а не з ОСОБА_7.

Слід також відхилити і доводи апеляційної скарги ТДВ СК «Кредо», що рішення підлягає скасуванню, а в позові слід відмовити з тих підстав, що страхова компанія не була у відповідності до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомлена про настання вищевказаного страхового випадку.

У відповідності до ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів підставами для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) поряд з іншим є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Оскільки судами у справі, яка переглядається, встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до кримінальної відповідальності, то несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку саме по собі не може бути підставою для відмови від страхового відшкодування, а лише в тому випадку, коли воно позбавляє страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком, тобто якщо буде доведено, що відсутність у страховика відомостей про це могло вплинути на його обовязок виплатити страхове відшкодування.

В даній справі неповідомлення страховика не призвело до таких наслідків.

В той же час у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні , на користь якої суд присуджує з другої сторони, понесені нею документально підтверджені витрати.

Як вбачається з справи при подачі позову позивач сплатила 1000 грн. судового збору, як по ставкам судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, виходячи з позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 грн.

Однак позовні вимог про відшкодування моральної шкоди є вимогами немайнового характеру і відповідно до п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за вимогами такого характеру підлягав сплаті судовий збір в сумі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що станом на січень 2016 року становило 551 грн. 20 коп., а тому позивач при подачі позову сплатила судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З врахуванням цього з відповідача на користь позивача слід було стягнути судові витрати у вигляді судового збору саме в сумі 551 грн. 20 коп., а питання про повернення іншої частина сплаченого судового збору має вирішуватись відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Приймаючи до уваги вищевикладене колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення судових витрат підлягає зміні зі стягненням з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача сплаченого судового збору в сумі 551 грн. 20 коп..

Керуючись ст. ст. 218, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії "Кредо" відхилити.

Рішення Славутського міськрайонного суду від 7 червня 2016 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції :

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 74367 грн. 20 коп. у відшкодування моральної шкоди та 551 грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору і 1500 гривень витрат на правову допомогу.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий (підпис) Судді (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко