Справа № 541/633/16-ц
Провадження №2/541/441/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 травня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сидоренка Ю.В.,

при секретарі - Лисенко О.В.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, треті особи Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області, Реєстраційна служба Миргородського міськрайонного управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району посилаючись на те, що після смерті 21 травня 2012 року ОСОБА_3, який був батьком позивачки, відкрилась спадщина, до складу якої входить право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 2,46 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він успадкував після смерті ОСОБА_4, якому земельна ділянка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ № 047313, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 316 в ОСОБА_2 сільській раді Миргородського району 30.03.2001 року під кадастровим № :00:003:0237 вартістю, отримавши свідоцтво про право власності за законом. При зверненні до органів нотаріату для оформлення спадщини, їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку, оскільки за життя батько не встиг зареєструвати за собою право власності на вказану успадковану частку земельної ділянки та отримати правовстановлюючий документ на неї. Оскільки після смерті ОСОБА_4 спадщина була прийнята ОСОБА_3 та отримане свідоцтво про право на спадщину, тому на день смерті 21 травня 2012 року останньому належала ? земельної ділянки площею 2, 46 га з кадастровим номером :00:03:0237, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на землях ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району. Дані обставини були встановлені рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області по справі №541/3263/14-ц провадження №2/541/130/2015, яким було визнано за позивачкою, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, який помер 21 травня 2012 року, право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 2,46 га, з кадастровим номером :00:003:0237, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка належала ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Миргородської державної нотаріальної контори 7 березня 2008 року після смерті ОСОБА_4, якому земельна ділянка належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії II-ПЛ № 047313, виданого та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 316 в ОСОБА_2 сільській раді Миргородського району Полтавської області 30 березня 2001 року. На підставі цього рішення позивачці Державним кадастровим реєстратором було сформовано земельну ділянку та виготовлено на неї витяг з Державного земельного кадастру про земельні ділянки під тим же кадастровим номером тільки вже площею 1.2301 га, що становить ? частину земельної ділянки, що належала спадкодавцю ОСОБА_3, але яка вже є окремою земельною ділянкою. Позивачка не може зареєструвати право власності на успадковану земельну ділянку по причині розбіжності площ вказаних в рішенні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області «1/2 частина земельної ділянки площею 2, 46 га») та у витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки «1,2301 га», у звязку з чим було винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень і вона змушена звернутися до суду з даним позовом тільки вже з іншою позовною вимогою.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5, що діє на підставі довіреності (а.с. 16) позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 22).

Представники третіх осіб Управління Держземагентства у Миргородському районі та Реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції в судове засідання своїх представників не направили, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. 24, 25).

Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідно до правил ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних доказів у справі, ухваливши заочне рішення.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представника, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 січня 20015 року (а.с. 5) встановлено, що ОСОБА_3, помер 21 травня 2012 року. За свого життя ОСОБА_3 успадкував 1/2 частину земельної ділянки площею 2,46 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті ОСОБА_4, якому земельна ділянка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю, зареєстрованого за № 316 в ОСОБА_2 сільській раді Миргородського району 30 березня 2001 року, під кадастровим № :00:003:0237, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом. За життя батько позивачки не встиг зареєструвати за собою право власності на вказану успадковану 1/2 частину земельної ділянки та отримати правовстановлюючий документ на неї. Вказаним рішенням суду визнано за позивачкою в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, право власності на вказану 1/2 частину земельної ділянки площею 2,46 га, з кадастровим номером :00:003:0237. На підставі цього рішення суду Державним кадастровим реєстратором було сформовано земельну ділянку та виготовлено на неї витяг з Державного земельного кадастру про земельні ділянки під тим же кадастровим номером тільки вже площею 1,2301 га, що становить ? частину земельної ділянки, що належала спадкодавцю ОСОБА_3, але вже є окремою земельною ділянкою (а.с.6-10). При реєстрації даної земельної ділянки Державна реєстраційна служба не має можливості зареєструвати право власності на неї за позивачкою по причині розбіжності площ, вказаних в рішенні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 січня 2015 року («1/2 частина земельної ділянки площею 2, 46 га») та у витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки («1,2301 га»), у звязку з чим було винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (а.с.11).

Відповідно до п.п. 1, 4, 9 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Стаття 125 Земельного кодексу України передбачає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи що вищезазначені обставини перешкоджають позивачці оформити право власності на земельну ділянку в позасудовому порядку, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову.

Оскільки позивачка не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.11 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 16, 392, 1268, 1269, 1273 ЦК України, ст. ст. 79-1, 125 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 174, 208, 209, 214, 215, 223-229 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 1,2301 га, з кадастровим номером :00:003:0237, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району Полтавської області.

Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6