УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., ГвоздикаП.О., Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА «Страхування» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди в порядку регресу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ПАТ «СК АХА «Страхування» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Посилалося на те, що 02 квітня 2014 року на Печерському мосту у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Фольксваген» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля «Сузукі», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5 Внаслідок вказаної ДТП автомобіль «Сузукі» отримав механічні пошкодження, які нанесли власнику автомобіля майнові збитки у розмірі 32 660 грн 57 коп.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Автомобіль «Сузукі» застрахований у ПАТ «СК АХА «Страхування», у зв'язку з чим ОСОБА_5 03 квітня 2014 року звернулася до страховика із заявою про настання страхової події.

Позивач сплатив застрахованій особі страхове відшкодування у розмірі 30 246 грн 95 коп. та доплату у розмірі 2 428 грн 83 коп., які просить стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року, позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «СК АХА «Страхування», страхове відшкодування у розмірі 32 675 грн 78 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 02 квітня 2014 року на Печерському мосту у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Фольксваген» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля «Сузукі», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження № 232-1/14 від 28 квітня 2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Сузукі» складає 32 600 грн 57 коп. (а. с. 32-46).

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Автомобіль «Сузукі» застрахований у ПАТ «СК АХА «Страхування», у зв'язку з чим ОСОБА_5 03 квітня 2014 року звернулась до страховика із заявою про настання страхової події (а. с. 29-31).

Позивач сплатив застрахованій особі страхове відшкодування у розмірі 30 246 грн 95 коп. та доплату у розмірі 2 428 грн 83 коп. про що свідчать платіжні доручення (а.с. 47, 53).

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України.

Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15.

Таким чином, суди вірно встановили, що оскільки позивач сплатив страхове відшкодування, до нього перейшло право регресу до ОСОБА_4 про стягнення цієї шкоди.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М. ГвоздикП.О. Остапчук Д.О.