Номер провадження 2/754/1530/16
РІШЕННЯ

Іменем України

03 жовтня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарях - Буцко М.В., Демчук Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача ПАТ «Страхова компанія ВУСО» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 67 351.50 грн. та витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 1 700.00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 14.07.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №1-01, а саме автомобіля «Фіат Лінеа», д/н НОМЕР_1. 08.06.2014 року о 12 год. 30 хв. на перехресті вул. Курнатовського та вул. А. Навої в м. Києві відбулось ДТП, внаслідок якого автомобіль «Фіат Лінеа» д/н НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження. Позивач звернувся до страхової компанії з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 16.10.2014 року відповідачем було кваліфіковано вищезазначене ДТП як страховий випадок та прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування у розмірі 30 140.00 грн. про що складено страховий акт №4190-02. Вказані кошти були переховані відповідачем позивачу. Позивач не погодившись з розміром страхового відшкодування та вважаючи його заниженим 28.10.2014 року звернувся до відповідача з заявою про надання розрахунку суми страхового відшкодування. Відповідачем було надіслано лист за вих. № 5054/617509 від 04.11.2014 року з розрахунком страхового відшкодування, копією довідки ДАІ про пригоду, копією рахунку СТО щодо вартості відновлювального ремонту та копією страхового акту №4190-02 від 16.10.2014 року. Також представником страхової компанії було надано висновок про повну загибель його автомобіля в результаті ДТП, з яким він також не погоджується. Не дочекавшись виплати страхового відшкодування позивач на початку жовтня 2014 року частково відремонтував автомобіль. Вартість ремонту сплачена позивачем згідно акту виконаних робіт від 06.10.2014 року становить 64 176.00 грн. Окрім цього, потребують заміни подушки безпеки водія та пасажира, вартість яких разом з пасками безпеки становить 34 000.00 грн. Таким чином просив суд про стягнення на його користь з відповідача страхового відшкодування в розмірі 67 351.50 грн. та витрати на оплату проведення експертного авто товарознавчого дослідження у розмірі 1700.00 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити повністю з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти вимог позову посилаючись на те, що позивачем в судовому засіданні такі вимоги позову не були обґрунтовані.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, повідомлявся судом про день та час розгляду справи належним чином.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14.07.2013 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПАТ СК «ВУСО» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №1-01, а саме автомобіля «Фіат Лінеа», д/н НОМЕР_1. (а.с. 6-8).

08.06.2014 року о 12 год. 30 хв. на перехресті вул. Курнатовського та вул. А. Навої в м. Києві відбулось ДТП, внаслідок якого автомобіль «Фіат Лінеа» д/н НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №9397350 (а.с. 11-12).

Позивач звернувся до страхової компанії з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 16.10.2014 року відповідачем було кваліфіковано вищезазначене ДТП як страховий випадок та прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування у розмірі 30 140.00 грн. про що складено страховий акт №4190-02.(а.с. 10). Вказані кошти були переховані відповідачем на рахунок позивача.

Однак, позивач не погодився з сумою виплати та звернувся до суду з даним позовом, в якому просив про стягнення на його користь з страхової компанії суми коштів в розмірі 61 051.50 грн.

В матеріалах справи міститься акт виконаних робіт №-06/14 від 06.10.2014 року (а.с. 52-53), відповідно до якого розмір прямого збитку, нанесеного позивачу складає 64 176.00 грн.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно вимог ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем під час здійснення ремонтно-відновлювальних робіт було фактично сплачено на користь СТО суму коштів у розмірі 64 176.00 грн. Розмір страхового відшкодування таким чином не може перевищувати 33 766.00 грн. (64 176.00 грн. - 30 410.00 грн. = 33 766.00 грн. з яких 30 410.00 грн. - сума раніше виплаченого страхового відшкодування).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 3 356.00 грн. (33 766.00 грн. - 30 410.00 грн. = 3 356.00 грн.)

Щодо стягнення витрат пов»язаних з проведенням експертизи, то судом було встановлено наступне.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов»язок страховика здійснити виплати страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застраховані або іншій третій особі.

Статтею 9 вказаного вище Закону передбачено, що відшкодуванню підлягають виключно прямі збитки, а отже відшкодування витрат за проведення судової експертизи в досудовому порядку не регламентуються Законом і в рамках проведення страхового відшкодування не відшкодовуються.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 79 ЦПК України витрати на проведення судових експертиз належать до одного з видів судових витрат.

Порядок призначення експертизи передбачений ст. 144 ЦПК України.

Відповідно до п. 17.3.11 Договору страхування, страховик не відшкодовує непрямі збитки, у тому числі й витрати на проведення експертизи.

Оскільки позивачем було замовлено звіт від 23.06.2014 року про матеріальні збитки, що завдані його транспортному засобу при ДТП у приватному порядку, а не в рамках судового процесу, тому такі витрати не можуть бути стягнуті з відповідача на користь позивача. Крім того, представником страхової компанії було здійснено огляд пошкодженого автомобіля у встановленому законом порядку та у Страховика була вся необхідна інформація для встановлення розміру збитку і необхідності у проведенні експертизи позивачем самостійно не було.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог позивача частково.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 59, 60, 61, 88, 209, 60, 61, 88, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, Законом України «Про страхування», -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 3 356.00 грн.

Решту позовних вимог - залишити без задоволення.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.М. Панченко