У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 вересня 2015 року, рішення апеляційного суду Запорізької області від 11 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, стягнення коштів в рахунок розпорядження майном на користь одного з подружжя,-

в с т а н о в и л а:

Позивач звернулась до суду з указаним позовом, який згодом уточнила та просила визнати спірний автомобіль спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а також стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 2/3 вартості вказаного автомобіля в сумі 53544,00 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що вона знаходилась з відповідачем ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2003 року. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 06 листопада 2012 року шлюб між ними було розірвано. В період цього шлюбу ними було придбано автомобіль «Chevrolet» модель «Aveo SF48Y» чорного кольору, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_3, який був належним чином зареєстрований у відповідному органі та отримано державний реєстраційний номер НОМЕР_4. Пізніше відповідач самовільно зняв вказаний автомобіль з реєстрації та відчужив його без дозволу позивачки. На час розгляду справи місце знаходження вказаного автомобіля та його власник невідомий. Згідно довідки ТОВ «Консультативно-автоекспертне бюро» № 13 від 29 травня 2015 року середньоринкова ціна автомобіля, аналогічного вказаному, складає 89240,00 грн.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 транспортний засіб «Chevrolet» модель «Aveo SF48Y» чорного кольору, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_3.

Стягнуто зі ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) 44620,00 грн. в рахунок вартості спільного сумісного майна подружжя. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 11 травня 2016 року скасовано заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 вересня 2015 року в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 транспортного засобу «Chevrolet» модель «Aveo SF48Y» чорного кольору, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_3, та ухвалено нове рішення в цій частині про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, та невідповідністю висновків суду обставинам справи, скаржник просить скасувати рішення суду першої та змінити рішення апеляційної інстанцій, постановити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні її позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішень судів попередніх інстанцій.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, оцінивши докази відповідно до ст. 212 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, виходив із того, що спірне майно було нажито подружжям у період їхнього шлюбу та підлягає поділу у рівних частках.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині, апеляційний суд виходив з того, що право спільної сумісної власності припинено.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої і апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

За таких обставин, встановивши факти та зумовлені ними правовідносини суди попередніх інстанцій правильно застосували норми процесуального права та ухвалили правильні рішення про задоволення позову, підстав для скасування яких не вбачається.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 вересня 2015 року, рішення апеляційного суду Запорізької області від 11 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, стягнення коштів в рахунок розпорядження майном на користь одного з подружжя, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович