печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення повернення малолітньої дитини до Держави Ізраїль, -

В С Т А Н О В И В :

19.04.2016 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яку 20.04.2016 передано судді.

Позивач просить суд визнати незаконним утримування на території України малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, його спільної доньки з відповідачем; повернути її до місця постійного проживання - до Держави Ізраїль, зобов'язати відповідача передати ОСОБА_3 батькові для забезпечення повернення дитини.

Частиною 1 ст. 109 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Рішенням № 280/1257 Київської міської ради від 27.04.2001 «Про межі нових адміністративних районів м. Києва та організаційні заходи по проведенню адміністративно-територіальної реформи» встановлено межі адміністративних районів м. Києва.

На судовий запит від 21.04.2016 Відділом адресно-довідкової роботи УДМС України у м. Києві, що надійшов до суду 10.05.2016, надано відомості, що відповідач є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1, що відповідно - за адміністративним поділом міста Києва не відноситься до Печерського району та не належить до юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

Посилання на ч. 13 ст. 110 ЦПК України, згідно з якою позови Міністерства юстиції України на підставі міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, в інтересах і за довіреністю позивача, який не має в Україні зареєстрованого місця проживання чи перебування, можуть також пред'являтися за місцезнаходженням міністерства або його територіальних органів є безпідставним, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду через свого представника ОСОБА_4, у порядку ст. 44 ЦПК України, а не шляхом попереднього звернення до Міністерства юстиції України чи його територіального органу для представництва його інтересів у суді, згідно ст. 45 вказаного Кодексу.

Окрім того, невмотивованим є посилання у позовній заяві на ті обставини, що у даному позові Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, Міністерство юстиції України уповноважене діяти від імені позивача, оскільки до суду звернувся представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4, згідно з повноваженнями представництва, які підтверджуються довіреністю від 26.11.2015, посвідченою нотаріусом в Ізраїлі, м. Тель-Авів, Борисом Бронштейном.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Згідно з положеннями цивільного процесуального закону, позивач може подати позовну заяву з вказаними вище вимогами, за адресою реєстрації або проживання відповідача, у передбаченому законодавством України порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 109 ч. 1, 115 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення повернення малолітньої дитини до Держави Ізраїль - повернути позивачу для подання до належного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Литвинова