АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 640/9778/15-ц Головуючий І інстанції Бородіна Н.М.
Провадження: 22-ц/790/4058/16 Головуючий ІІ інстанції Бездітко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів Коровіна С.Г., Сащенка І.С.,

за участю секретаря Котлярової М.Ю.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоарт» на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 18 січня 2016 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арт-Лекс» до ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «Банк-Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальність «Автоарт», ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «Артсіті», Приватного підприємства «Рентабуд» про стягнення заборгованості та визнання правочинів недійсними, -

встановила:

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18 січня 2016 року провадження в частині позовних вимог про визнання кредитних договорів недійсними закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ТОВ «Автоарт» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду в частині закриття провадження у справі, а справу направити до районного суду для продовження розгляду, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права. В обґрунтування скарги зазначено, що заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення заборгованості та визнання недійсними кредитні договори є однорідними, повязані між собою, які стосуються одних і тих же договорів, у звязку з чим підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження, суд першої інстанції виходив з того, що справа в частині позовних вимог про визнання недійсними кредитні договору не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки у позові обєднані вимоги до юридичної особи, яка перебуває у стадії ліквідації, тобто вимоги позивача до відповідача - ПАТ «Банк Форум», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 про визнання кредитних договорів недійсними, у відповідності до ст.ст.1, 12, 21 ГПК України підлягають розгляду в порядку господарського судочинства та законом іншого не встановлено.

Колегія суддів погоджується із такими висновками, так як вони обґрунтовані і відповідають вимогам закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства не можуть розглядатись справи, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд за своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи позивач, ТОВ «Арт-лекс», звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ПАТ «Банк Форум», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2, 3-ті особи ТОВ «Автоарт», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ «Артсіті», ПП «Рентабуд» в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість в сумі 9500грн. та визнати недійсними кредитні договори укладені між позивачем та відповідачем - ПАТ «Банк Форум», а саме №1-0006/13/37KL від 05.09.2013р., №1-0007/13/37KLR від 05.09.2013р., №1-0002/13/37 Over від 05.09.2013р.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості та визнання недійсними кредитні договори є однорідними, повязані між собою, які стосуються одних і тих же договорів є помилковими.

Як вбачається із змісту позовних вимог, в позові обєднані вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 та до юридичної особи, яка перебуває у стадії ліквідації, тобто вимоги позивача до відповідача - ПАТ «Банк Форум», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 про визнання кредитних договорів недійсними.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За положенням ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Отже, дана справа, на підставі вимог ст.ст.1,12,21 ГПК України та правової позиції Верховного Суду України від 30.09.2015р. у справі №6-1323цс15, яка полягає у недопустимості об»єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Доказів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленої судом ухвали, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин ухвала суду прийнята з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Враховуючи викладені обставини та керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоарт» відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 18 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий

Судді