Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/2066/15-ц Головуючий у 1-й інст. Помогаєв А. В.
Категорія 52 Доповідач Коломієць О. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Зарицкої Г.В., Якухно О.М.

з участю секретаря

судового засідання: Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради як органу опіки і піклування до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів

за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради як органу опіки і піклування на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 09 лютого 2016 року

встановила:

Позивач у травні 2015 року звернувся до суду з вимогами про позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх малолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та про стягнення аліментів на користь дітей в твердій грошовій сумі по 200,00 грн. щомісячно з кожного з батьків, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. На обґрунтування вимог зазначає, що покладені законом батьківські обов'язки щодо дітей відповідачі не виконують, а навпаки свідомо нехтують обов'язками, вихованням та утриманням дітей належним чином не займаються, не піклуються про їх стан здоров'я, зловживають алкогольними напоями.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 09.02.2016 року позов задоволено частково: відібрано у відповідачів їх малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав, передано дітей під опіку органу опіки і піклування Новоград-Волинської міської ради, стягнуто з кожного з відповідачів на користь дітей аліменти у розмірі 200,00 грн. щомісячно на кожну дитину з 29.05.2015 р. і до повноліття дітей. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з даним рішенням, представник позивача подала апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм процесуального права, а також на неповне з'ясування обставин справи та дослідження доказів, просить скасувати рішення в частині відібрання дітей від батьків та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 В обґрунтування скарги зазначила, що прийняте рішення не в повному обсязі захищає законні права та інтереси малолітніх дітей. Суд не взяв до уваги, що рішенням виконавчого комітету міськради від 25.05.2015 р. № 125 малолітніх дітей вже відібрано від батьків. Крім того, ухилення відповідачів від виконання ними своїх батьківських обов'язків підтверджені показами свідків та матеріалами адміністративних і кримінальних справ.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з нормами ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (ст.164 СК).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10,11).

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20.07.2011 р. ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7., ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8., ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_9., ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_11., ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_12 у зв'язку з тим, що вона ухилялась від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання, навчання та матеріального утримання малолітніх дітей (а.с.12).

З інформації міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 21.01.2015 р. № 47, 03.02.2015 р.№ 88, № 90 з'ясовано, що сім'я ОСОБА_2, перебуває на обліку МЦСССДМ як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, робота з даною родиною здійснювалась за картою клієнта. (а.с.26-29)

Працівниками центру соціальних служб ССДМ, служби у справах дітей, Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області, міськрайонного ТМО з відповідачами неодноразово проводилася профілактично-роз'яснювальна робота щодо неналежного виконання ними батьківських обов'язків, однак вони на рекомендації не реагують, зауваження сприймають агресивно.

З інформації Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області з'ясовано, що працівники МВ неодноразово притягували відповідачів до адміністративної відповідальності, в тому числі і за неналежне виконання батьківських обов'язків. Відносно ОСОБА_3 відкрито кримінальне провадження, у міському центрі зайнятості на обліку не перебуває (а.с.32).

Згідно актів обстеження умов проживання малолітніх дітей працівниками служби дітей встановлено, що будинок, який винаймається по АДРЕСА_1, без зручностей, в помешканні брудно та холодно, всюди пляшки з-під алкогольних напоїв, діти неохайні, недоглянуті, батьки часто бувають в стані алкогольного сп'яніння, рекомендації лікарів та медсестри мати не виконує, на прийоми з'являється несвоєчасно та в стані алкогольного сп'яніння.

Рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради від 25.05.2015 р. № 125 у відповідачів відібрані малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у зв'язку з відсутністю догляду за дітьми, що могло призвести до створення реальної загрози здоров'ю та життю дітей.

Рішенням Виконкому Новоград-Волинської міської ради від 25.05.2015 р. № 123 затверджено Висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено нехтування відповідачами своїх батьківських обов'язків та порушення ними прав дітей, так само як визначив, що залишення дітей у відповідачів є небезпечним для їх здоров'я і морального виховання. Разом з тим, відмовляючи в задоволенні вимоги про позбавлення батьківських прав, суд послався на те, що позивачем не доведено наявність визначених в ч.1 ст. 164 СК України підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав, наявні в матеріалах справи докази свідчать про неналежне виконання ними обов'язків, які не містять ознак ухилення.

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Вимоги позивача зводяться до необхідності застосування до ОСОБА_2, ОСОБА_3 крайнього заходу впливу за неналежне виконання ними батьківських обов'язків щодо їх малолітніх дітей у вигляді позбавлення відповідачів батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно дитини.

Проте, між інтересами дитини та заходом впливу на батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над застосуванням такого крайнього заходу впливу на відповідача, як позбавлення її батьківських прав, з чого виходив суд апеляційної інстанції, ухвалюючи оскаржене рішення.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що для правильного врахування інтересів дітей у справі, що розглядається слід виходити із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини (ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з положеннями ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

При цьому, вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав встановлено ч. 1 ст. 164 СК України, за змістом якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно з п. 15 постанови Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками.

Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них.

Для встановлення зазначених обставин суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та обов'язково здійснювати необхідні дії для з'ясування позиції відповідача.

Проте, доказів встановлення вказаних обставин, зокрема, щодо саме ухилення від виконання своїх обов'язків, які б підтверджувалися належними та допустимими доказами, матеріали справи не містять.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог, а саме неналежне виконання ОСОБА_2, ОСОБА_3 їх батьківських обов'язків, невиконання рекомендацій органу опіки і піклування, зловживання алкогольними напоями, відповідно до положень ст. 164 СК України не є підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав. Також створення відповідачами несприятливих побутових умов для проживання дітей, їх поведінку, яка не відповідає загальноприйнятим критеріям в суспільстві, не можна вважати ухиленням від виконання батьківських обов'язків, оскільки вони є прямим наслідком способу життя, які відповідачі вважають нормальним.

Натомість, суд першої інстанції, вирішуючи спір, правильно виходив з того, що під час розгляду даної справи не було встановлено обставин, які згідно із вимогами чинного законодавства можуть підтверджувати саме ухилення ОСОБА_2, ОСОБА_3 від виконання їх батьківських обов'язків, разом з тим дійшов обґрунтовано висновку про необхідність відібрання дітей та передачу їх під опіку органу опіки і піклування у відповідності до положень ст.ст. 164, 170 СК України. Крім того, відібрання дітей за рішенням органу опіки та піклування - це тимчасовий захист прав дітей. Триваючим засобом захисту прав дітей буде саме рішення суду.

До такого висновку суд першої інстанції дійшов на підставі з'ясування тих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги про перебування ОСОБА_3 на обліку у кримінально-виконавчої інспекції у зв'язку із відбуванням покарання за скоєні злочини, інформацію КЗ «Центру первинної медико-санітарної допомоги м. Новограда-Волинського» від 02.04.2015 р. №17, Новоград-Волинського МТМО від 13.05.2015 р. № 835 та від 20.05.2015 р. №88, міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 21.01.2015 р. № 47, 03.02.2015 р.№№ 88, 90, Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області від 25.12.2014 р. №24084, 15.05.2015р. №8461, 16.05.2015р. №9198, Новоград-Волинського міського центру зайнятості від 21.05.2015р. №02-849, акти обстеження у мов проживання від 16.12.2014р. 24.12.2014р. 21.01.2015р., 26.01.2015р., 29.01.2015р., 25.02.2015р., 13.05.2015р., 12.01.2016р., 09.02.2016р. не свідчать про неналежне виконання відповідачами своїх батьківських обов'язків.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Перевіривши справу в повному об'ємі, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість висновків суду та безпідставність приведених в апеляційній скарзі доводів.

Разом з цим, з урахуванням досліджених доказів, які свідчать про неналежне виконання відповідачами батьківських обов'язків, колегія суддів вважає за необхідне попередити відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків, що відповідає приписам Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав».

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст.309 ЦПК України рішення суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради як органу опіки і піклування задовольнити частково.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 09 лютого 2016 року змінити, доповнивши резолютивну частину рішення двома абзацами наступного змісту :

Попередити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Покласти на орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_2, ОСОБА_3 батьківських обов'язків стосовно малолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий : Судді :