Справа № 640/3570/16-ц
11 травня 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Чередник В.Є.
при секретарі Недосєкіній В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності-
У березні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист права власності, в якому просить визнати за ним право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок літ. «3-1», загальною площею 122,9
кв.м., житловою площею 79.5 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами: гараж
літ. «И», каналізація № 7, свердловини №№ 8, 9, огорожі №№ 5, 6, розташований за
адресою: м.Харків, вул.Челюскіна Семена, 61.
В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 25.06.2013 р. між ним та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір забудови, відповідно до якого відповідачем йому була надана в користування земельна ділянка для будівництва одноповерхового садибного (індивідуального) житлового будинку, а також господарських споруд: гараж, дві свердловини, каналізація, огорожі, - на земельній ділянці, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: м.Харків. вул.ОСОБА_3. 61.
Домоволодіння за вказаною адресою належало відповідачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними побудовами №1907 від 21.09.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4
Сторони свої зобов'язання виконували належним чином, і станом на весну 2015 року позивач побудував житловий будинок літ. «3-1», загальною площею 122,9 кв.м., житловою 79,5 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Челюскіна Семена, 61, а також гараж «И», каналізацію №7. свердловини №8, 9, огорожі №5, 6.
При будівництві житлового будинку, господарських будівель та споруд, останній врахував інтереси третіх осіб, у зв'язку з чим будь-яких обмежень прав, або створення незручностей (тіньова завіса й т.п.) житловий будинок не створює. З часу закінчення будівництва і до цього часу будь-які особи жодного разу не зверталися до нього, відповідача або органів влади зі скаргами щодо порушення їх прав виконаним позивачем будівництвом.
В той же час відповідач безпідставно вимагає збільшення щомісячної плати за договором забудови, а у випадку відмови позивача від збільшення плати - припинити договір забудови та знести побудовані останнім будівлі та споруди. У липні 2015 року під час особистої зустрічі відповідач знову пред'явив до позивача вказані вимоги, при цьому, останній попросив надати йому декілька місяців часу для обміркування вимог відповідача.
Коли закінчився вказаний строк. . позивач та відповідач провели особисту зустріч, під час якої відповідач зазначив, має намір звертатись до суду з метою припинити договір забудови та зобов'язати позивача знести побудовані будівлі, що позивач вважає незаконним, оскільки відповідачем безпідставно не визнається за позивачем право власності на належне останньому нерухоме майно, а отже позивач вимушений був звернутись до суду із позовом.
В той же час, як вказує позивач, під час проведення будівництва ним було допущено помилку, оскільки будівельні роботи були проведені без дозволу на початок будівельних робіт, у зв'язку з чим вказаний житловий будинок неможливо ввести до експлуатації та оформити правовстановлюючі документи.
В судове засідання позивач не зявився, про час та місце його проведення повідомлявся у встановленому законом порядку, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату та час розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.
Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25.06.2013 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір забудови, відповідно до якого відповідачем ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 була надана в користування земельна ділянка для будівництва одноповерхового садибного (індивідуального) житлового будинку, а також господарських споруд: гаража, двох свердловин, каналізації, огорожі, - на земельній ділянці, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: м. Харків. вул. Челюскіна Семена, 61.(а.с. 25)
Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними побудовами №1907 від 21.09.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та витягу з державного реєстру правочинів, домоволодіння за адресою: м. Харків. вул. Челюскіна Семена, 61, належить ОСОБА_2 на праві приватної власності . (а.с. 10)
Як встановлено судом та вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок , розташований за адресою: м. Харків, вул. Челюскіна Семена, 61, який виготовлено станом на 04.09.2007 р. та відповідно до плану земельної ділянки , за зазначеною адресою, на земельній ділянці, площею 1200 кв.м. розташований житловий будинок з прибудовами літ. «А-1», дерево, цегла, житловою площею 45,6 кв. м., загальною площею 62,7 кв. м., сарай літ. «Б», «В», льох літ. «Г», вбиральня літ. «Д», душ літ. «Ж», огорожа № 1,2,4, трубчатий колодязь № 3. (а.с. 13-16).
Відповідно до відповіді на запит суду від 11.05.2016 року, КП «Харківське міське БТІ» повідомило, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи станом на 31.12.2012 р. житловий будинок з надвірними побудовами по вулиці Челюскіна Семена , 61 у м. Харкові по праву власності зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними побудовами посвідченого 21.09.2007 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4, р. № 1907. (а.с. 32)
Сторони свої зобов'язання виконували належним чином, ОСОБА_1 у 2015 році побудував житловий будинок літ. «3-1», загальною площею 122,9 кв.м., житловою 79,5 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Челюскіна Семена, 61, а також гараж «И», каналізацію №7. свердловини №8, 9, огорожі №5, 6, що підтверджується, зокрема, даними зазначеними в технічному паспорті, виготовленому станом на 11.01.2016 р..(а.с. 17-19)
Зазначені побудови, відповідають вимогам діючих будівельних, пожежних і санітарних норм та велися за особисті кошти позивача, на даний час закінчені, що підтверджується технічним паспортом(а.с.17), схематичним планом земельної ділянки (а.с. 17) ,планом будинку літ. «З-1» (а.с.18),експлікацією приміщень до плану садибного (індивідуального) житлового будинку № 61 літ. «З-1» , вул.. Челюскіна Семена, м. Харків (а.с.18), характеристикою будинку, господарських будівель та споруд (а.с.19)
Згідно п. 4.4 Договору забудови земельної ділянки від 25.06.2013 року, після закінчення будівництва, забудовник оформлює своє право власності на новозбудовані будівлі та споруди. Власник зобовязується не вчиняти перешкод та сприяти забудовнику у здійсненні ним будівництва відповідно до цього договору, та у оформленні права власності. (а.с. 25)
Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 317 ЦК України правом власності є право володіння, користування і розпорядження власником своїм майном.
Згідно з ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання.
Згідно положень ст. 182 ЦК України передбачається обов'язкова державна реєстрація виникнення права власності на нерухоме майно.
Частиною 1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»№1952-ІV від 01.07.2004р. передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб.
Згідно з пп. 10 п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Таким чином, з урахуванням викладеного суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 27, 31 60, 88, 158, 209, 212, 215, 218, 222, 224 ЦПК України, ст. ст. 182, 317, 319, 328, 331, 376, 392, 651 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 Є, кв. 131) право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок літ. «3-1», загальною площею 122,9 кв.м., житловою площею 79.5 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами: гараж
літ. «И», каналізація № 7, свердловини №№ 8, 9, огорожі №№ 5, 6, розташовані за
адресою: м. Харків, вул.Челюскіна Семена, 61.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Київського районного суду м. Харкова апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя