Справа № 640/2988/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Лях М.Ю.,

при секретарі Хомінської Т.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором про надання послуг,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогами про стягнення коштів за договором про надання послуг та судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що в серпні 2015 року до нього звернулась ОСОБА_4 з проханням допомогти знайти квартиру, яку вона збиралась придбати для своєї доньки. Проте враховуючи, що вона постійно знаходилась в м. Луганську було вирішено, що фактичний огляд запропонованих квартир буде здійснювати її родичка відповідач ОСОБА_2, яка проживає в м. Харкові. Як вказує позивач, 12 серпня 2015 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір про надання послуг, за яким позивач зобовязався надати послуги з пошуку для придбання у власність квартири, а відповідач оплатити ці послуги. Зазначає, що одним з запропонованим та оглянутим відповідачем ОСОБА_2 обєктом була квартира АДРЕСА_1, вартістю 506000 грн. В подальшому позивач дізнався, що вказана квартира була придбана ОСОБА_4, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої 02.09.2015 року квартира АДРЕСА_2 була придбана ОСОБА_5 Позивач зазначає, що ним було виконано всі умови договору, проте відповідач порушила умови укладеного між ними договору, у звязку з чим звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача грошових коштів.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності підтримала позовні вимоги, які просила задовольнити в повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти позовних вимог, просила відмовити в їх задоволенні за необґрунтованістю та недоведеністю. Зазначила, що договір нею з позивачем укладався, проте наміру придбавати запропоновані позивачем обєкти нерухомості не мала, про що нею повідомлялось.

Суд, заслухавши думки присутній сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 12.08.2015 року між сторонами по справі фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір про надання послуг, згідно умов якого позивач зобовязався за завданням відповідача надати послугу з пошуку нерухомості для придбання останньою у власність відповідача або третіх осіб, консультування відповідача з питань придбання нерухомості, а відповідач зобовязується прийняти та оплатити позивачу надані послуги. Згідно пункту 3.4 укладеного договору вартість послуг виконавця за цим договором складає 5% від вартості нерухомості. Згідно пункту 3.3. укладеного договору зазначено, що якщо придбання нерухомості було юридично оформлено на користь рідних замовника, інших осіб, які є знайомим з замовником або перебувають з замовником в дружніх, трудових, сусідських або інших відношеннях, то замовник зобовязаний сплатити послуги виконавцю в повному обсязі (арк. справи 6).

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_4, яка не заперечує з приводу звернення до позивача з приводу пошуку квартири для придбання своїй дочці, проте у звязку з тим, що вона постійно проживає в м. Луганську та не має можливості приїздити до м. Харкова було вирішено направити на перегляд квартири її родичку ОСОБА_2 Зазначила, що раніше в липні місяці 2015 року вона зверталась до декількох агентств нерухомості з аналогічними проханнями, оскільки майже всі обяви були розміщені ріелторами та агентами під час перебування в м. Харкові. 29.07.2015 року нею було укладено з ФО-П ОСОБА_6 договір про надання послуг з пошуку обєкта нерухомості, вона особисто приймала участь у перегляді квартир. В цей період в кінці липня 2015 року їй було запропоновано ФО-П ОСОБА_6О квартиру АДРЕСА_1, яка нею була оглянута разом з іншими варіантами. Проте вирішила не поспішати, здійснити додатковий пошук квартир, обрати найбільш прийнятний. Вона повернулась до м. Луганськ та продовжувала пошук квартир за телефоном та через інтернет, знайшовши декілька варіантів, агентство запропонувало їх перегляд, але з обєктивних обставин вона не мала можливості виїхати з м. Луганська у звязку з чим запросила ОСОБА_2, яка проживає в м. Харкові. Не знайшовши інших варіантів, вона вирішила приїхати до м. Харкова та придбати квартиру з тих, які особисто переглядала в липні 2015 року, які були запропоновані ФО-П ОСОБА_6 При цьому телефонувала ФО-П ОСОБА_3 з приводу зустрічі та перегляду квартир, але останній повідомив, що варіантів не має, зустрітися не може. За таких обставин нею було придбано квартиру АДРЕСА_1. Доводи позивача вважає надуманими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, у тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 203 Цивільного кодексуУкраїни загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину є наступні: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Виходячи зі змісту глави 63 статей 901-903 Цивільного кодексу України предметом договору про надання послуг є вчинення певної дії або здійснення певної діяльності.

Згідно статті 901 Цивільного кодексуУкраїни за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Також відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають, зокрема, з договорів (ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу, ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, укладенню договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 О.Е передував факт укладення договору про надання послуг ОСОБА_4 з ФО-П ОСОБА_6 29.07.2015 року, копія якого долучена свідком ОСОБА_4 та досліджена в судовому засіданні за участю сторін та який був укладений раніше особисто ОСОБА_4, яка приймала відповідне рішення з приводу придбання конкретної квартири для своєї доньки. Як вбачається зі змісту позовної заяви вбачається та не заперечується представником позивача, придбання вищезазначеної квартири ОСОБА_5 не є наслідком вчинення відповідних дій позивачем ФО-П ОСОБА_3 за договором про надання послуг від 12.05.2015 року, укладеного ним з відповідачем ОСОБА_2

У звязку з чим, враховуючи наведені обставини у суду немає жодних підстав вважати що позивачем виконано умови договору та наявні підстави для задоволення позовних вимог та стягнення грошових коштів. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач не довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись статтями 526, 625, 638, 901, 902 Цивільного кодексу України, статтями 10, 27, 28, 29, 30, 57-58, 60, 88, 197, 208-209, 212-215, 218 Цивільний процесуальний кодекс України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором про надання послуг відмовити.

Вступна та резолютивна частина судового рішення виготовлена в нарадчій кімнаті 19 квітня 2016 року. Повний текст рішення суду виготовлено 25 квітня 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового ріш укладеного договору ення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Київського районного суду

м. Харкова М.Ю. Лях