Справа № 127/8388/16-ц
Провадження 2/127/3478/16
УХВАЛА

21 квітня 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача, визнання протиправними дій щодо розголошення банківської таємниці та відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок розголошення банківської таємниці, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «Альфа-Банк» про захист прав споживача, визнання протиправними дій щодо розголошення банківської таємниці та відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок розголошення банківської таємниці.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на таке.

Статтею 119 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту позовних заяв, зокрема відповідно до ч. 5 вказаної статті до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається з позовної заяви позивачем при звернені до суду заявлено вимогу про захист прав споживача, визнання протиправними дій щодо розголошення банківської таємниці та відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок розголошення банківської таємниці, тобто заявлено вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Однак доказів сплати судового збору позивачем до позовної заяви не додано.

При цьому посилання позивача на те, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів суд вважає помилковим, з огляду на таке.

Відповідно до преамбули Закону України «Про судовий збір» №3674-VI цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Отже, саме Закон України «Про судовий збір» є спеціальним законом, який визначає порядок сплати та звільнення від сплати судового збору та має пріоритет застосування у даних правовідносинах.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII внесено ряд змін до Закону України «Про судовий збір» та зокрема статтю 5 названого закону викладено в новій редакції. Вказані зміни набули чинності з 1 вересня 2015 року.

Так, статтею 5 Закону № 3674-VI , чинного з 01.09.2015 року, закріплено вичерпний перелік осіб які звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях.

При цьому споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, не включено до вищевказаного переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору, а відтак, при звернені до суду споживачі зобовязані сплачувати судовий збір в порядку та у розмірі визначеному Законом України «Про судовий збір» №3674-VI .

При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Така ж думка була висловлена Верховним Судом України в ухвалах від 16 січня 2016 року у справі №6-3084ц15, від 29.01.2016 року №6-209ц16, від 03.02.2016 року №6-228ц16, від 09.02.2016 №6-36ц16 та від 01.03.2016 року №6-484ц16.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи з наведеного вище, позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк» про захист прав споживача, визнання протиправними дій щодо розголошення банківської таємниці та відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок розголошення банківської таємниці, підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача, визнання протиправними дій щодо розголошення банківської таємниці та відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок розголошення банківської таємниці, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати пять днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: