провадження 2-з/201/203/2016
УХВАЛА

12 жовтня 2016 року м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (49000, Україна, м. Дніпро (Дніпропетровськ), АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (49000, Україна, м. Дніпро (Дніпропетровськ), АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) до товариства з обмеженою відповідальною виробничо-комерційна фірма «ЕКОПРОН-ЮГ» (49000, Україна, м. Дніпро (Дніпропетровськ), АДРЕСА_2, поштова адреса: 49000, Україна, м. Дніпро (Дніпропетровськ), пр. Пушкіна, буд. 17, ), ОСОБА_3 (49000, Україна, м. Дніпро (Дніпропетровськ), вул. Миронова, 30/3 РНОКПП НОМЕР_3), третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (49000, Україна, м. Дніпро (Дніпропетровськ), АДРЕСА_3), про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 30 вересня 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідачів ТОВ ВКФ «ЕКОПРОН-ЮГ», ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2016 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків в позовній заяві, які ними було усунуто та подано позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відповідачів ТОВ ВКФ «ЕКОПРОН-ЮГ», ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання правочину недійсним

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2016 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання.

Разом з позовом позивачами до суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій вони просять накласти арешт на адміністративну будівлю з офісними приміщеннями літ. А-2, А1-2, А2-1, а-1, а2-1, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Барикадна, буд. 17, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 00, що належить ОСОБА_3, а також заборонити ОСОБА_3 здійснювати будь-які дії (уповноваження інших осіб на укладання правочинів, передача в заставу, тощо), направлені на відчуження майна, а саме: адміністративної будівлі з офісними приміщеннями літ. А-2, А1-2, А2-1, а-1, а2-1, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Барикадна, буд. 17, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 00, що належить ОСОБА_3, оскільки в провадженні суду знаходиться зазначена справа про визнання спірного договору купівлі-продажу недійсним, однак останнім стало відомо, що відповідач ОСОБА_3 намагається відчужити спірне майно, а тому невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в звязку з чим є необхідність в застосуванні заходів забезпечення позову.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що суд, за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб та заборона вчиняти певні дії є видами забезпечення позову, передбаченими ст. 152 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, а також враховуючи, що заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно відповідача, що знаходяться у нього або інших осіб та заборона вчиняти певні дії, є видами забезпечення позову, передбаченими ст. 152 ЦПК України і відповідають предмету позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, з урахуванням чого суд вважає можливим задовольнити заяву про забезпечення позову, в звязку з чим накласти арешт на адміністративну будівлю з офісними приміщеннями літ. А-2, А1-2, А2-1, а-1, а2-1, що знаходиться за адресою: м. Дніпро (Дніпропетровськ), вул. Барикадна, буд. 17, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 00, що належить ОСОБА_3, а також заборонити ОСОБА_3 здійснювати будь-які дії (уповноваження інших осіб на укладання правочинів, передача в заставу, тощо), направлені на відчуження майна, а саме: адміністративної будівлі з офісними приміщеннями літ. А-2, А1-2, А2-1, а-1, а2-1, що знаходиться за адресою: м. Дніпро (Дніпропетровськ), вул. Барикадна, буд. 17, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 00, що належить ОСОБА_3, оскільки в провадженні суду перебуває зазначена справа і між сторонами виник спір з приводу: договору купівлі-продажу (предметом якого є зазначене майно), що позивач просить суд визнати недійсним, також як зазначають позивачі у своїй заяві їм відомо, щовідповідач ОСОБА_3 намагається відчужити спірне майно, а отже зважаючи на викладене та враховуючи характер спірних правовідносини, які виникли між сторонами, вважаю, що вжиття заходів забезпечення позову є доцільним, обґрунтованим, а також існують всі підстави вважати, що вище вказане нерухоме майно може бути відчужене на користь інших осіб або вчинені будь-які інші дії щодо вказаного майна, тобто існує реальна загроза утруднення або неможливість виконання рішення суду так як у сторони спору (відповідача ОСОБА_3М.) до його вирішення наявна можливість розпорядитися об'єктом прав, що йому належать, крім того слід зазначити, що вказаним не порушуються інтереси інших осіб, в звязку з чим не можуть бути взяті до уваги можливі їх заперечення щодо зазначеного, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, однак справа ще не розглянута, по справі проводяться процесуальні дії з метою повного і всебічного її розгляду і зясування обставин та ін., всі ці обставини є предметом спору по справі між сторонами, по суті позовних вимог своїх пояснень сторони ще не давали, матеріали справи ще не досліджувалися по суті, а тому суд вважає, що у даному випадку дійсно існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та іншим особам і невжиття заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті ускладнить їх відновлення, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Згідно з ч. ч. 9, 10 ст. 153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ч. ч. 1, 3 ст. 151, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153, 210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову частково задовольнити.

Накласти арешт на адміністративну будівлю з офісними приміщеннями літ. А-2, А1-2, А2-1, а-1, а2-1, що знаходиться за адресою: м. Дніпро (Дніпропетровськ), вул. Барикадна, буд. 17, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 00, що належить ОСОБА_3.

Заборонити ОСОБА_3 здійснювати будь-які дії (уповноваження інших осіб на укладання правочинів, передача в заставу, тощо), направлені на відчуження майна, а саме: адміністративної будівлі з офісними приміщеннями літ. А-2, А1-2, А2-1, а-1, а2-1, що знаходиться за адресою: м. Дніпро (Дніпропетровськ), вул. Барикадна, буд. 17, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 00, що належить ОСОБА_3.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набрала законної сили 12 жовтня 2016 року.

Строк предявлення ухвали до виконання один рік.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя О.А. Антонюк