АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року Банк звернувся із позовом до відповідачки, на обґрунтування якого зазначив, що 17 грудня 2010 року відповідачка підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, отримала кредитну картку «Універсальна».

11 січня 2011 року відповідачці була переоформлена кредитна карта на карту «Gold» відповідно до тарифів якої відповідачка отримала кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік за суму заборгованості.

Відповідачка не виконує зобов'язань за кредитним договором, тому, позивач просив стягнути на свою користь із відповідачки 53575.92 грн. заборгованості за кредитним договором, з якої:

- 14205.55 грн. заборгованості за кредитом;

- 31 354.28 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом;

- 4988.67 грн. заборгованості за пенею та комісією;

- 500 грн. штрафу (фіксована частина);

- 2527.42 грн. штрафу (процентна складова) та 535.76 грн. судового збору. (а.с.1-43)

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено. (а.с.52-54)

В апеляційній скарзі позивач посилався на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги Банку. Обґрунтовуючи скаргу апелянт зазначив, що суд не з'ясував обставин та доказів якими обґрунтований заявлений позов і дійшов помилкового висновку про відмову в позові. (а.с.56-68)

В судовому засіданні представник апелянта Передереєв В.Г. підтримав скаргу і просив її задовольнити. Відповідачка ОСОБА_1 до суду не прибула, була сповіщена на останню відому суду адресу, повідомлення повернулось з відміткою працівників пошти про відсутність адресата про що у справі є докази. (а.с.76-77, 79-84, 86-88, 90-96)

Зважаючи на положення ч. 6 ст. 74, ст. 77, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково враховуючи наступне.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів факту надання кредиту відповідачу і обґрунтованості кредитної заборгованості.

Такий висновок суперечить наявним у справі доказам, тому колегія суддів визнала його помилковим.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 17 грудня 2010 року між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, за яким позивач надав відповідачці на картковий рахунок кредит у розмірі 15 000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг, укладений договір складався із письмової заяви позичальника, Пам'ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів. (а.с.8-34)

Факт ознайомлення із вищевказаними Умовами, Правилами і Тарифами кредитування, і отримання їх відповідачкою, а відтак і укладення кредитного договору, підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 (а.с.8)

За п.п. 2.1.1.5 - 2.1.1.5.14, 2.1.1.7.6, 2.1.1.12 вищевказаних Умов і Правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною укладеного сторонами кредитного договору, відповідачка мала погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії, пеню та штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. (а.с.11-34)

За п.п. 1.1.7.12 вищеназваних Умов, договір діє протягом 12 місяців с часу його підписання та якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу про припинення договору він та вклад подовжується на такий самий строк. (а.с.22)

11 січня 2011 року відповідачці була переоформлена кредитна карта на карту «Gold» НОМЕР_2 із лімітом 14210 грн. строком дії карти до 31 січня 2013 року.(а.с.97-98)

За пунктами 1.1.2.27, 1.1.3.1.6 вищеназваних Умов, у випадку оформлення карти класу Gold, клієнт зобов'язаний сплачувати щомісячні внески за участь в GoldКлубі у встановленому Банком розмірі та здійснювати інші платежі за Договором, при цьому клієнт доручає Банку здійснювати списання грошей з рахунків в межах сум, які підлягають сплаті та ліміту карткового рахунку. (а.с.15-16)

Позивачем надані належно завірені копії вищевказаних документів.

За витягом з особового рахунку за період з 24 грудня 2010 року до 06 травня 2011 року відповідачка ОСОБА_1 за отриманою нею кредитною картою неодноразово отримувала відБанку кредитні кошти та частково погашала заборгованість, коли із останньої дати і до часу розгляду справи судом мала не погашену заборгованість. (а.с.4-6, 63-67)

Право Банку надати кредит на визначених сторонами умовах підтверджується наданими до суду доказами, зокрема: ліцензією, свідоцтвом про реєстрацію та Статутом. (а.с.36-39)

Вказані обставини отримання кредитної картки, грошей на вищевказаних Умовах і у вищевказаному розмірі, наявність непогашеної заборгованості перед Банком колегія суддів визнала встановленими.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що законодавством не виключається укладення договору на умовах які були запропоновані Банком та схвалені відповідачкою ОСОБА_1 про що свідчить її підпис.

Відповідачка не виконала зобов'язань за кредитним договором, має прострочену заборгованість.

Обов'язок боржника сплатити 50548.50 грн. заборгованості за кредитним договором, з якої: 14205.55 грн. заборгованості за кредитом; 31 354.28 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом; 4988.67 грн. заборгованості за пенею та комісією, розрахунки такої заборгованості наведені позивачем, право кредитора вимагати повернення кредитних коштів передбачені і відповідають змісту Умов і Правил укладеного Банком і ОСОБА_1 договору карткового кредиту від 17 грудня 2010 року. (а.с.4-7, 63-67, 99-103)

При цьому, наведені Банком розрахунки обґрунтовані наявними у справі доказами, в межах заявлених позовних вимог, враховано період порушення відповідачкою умов договору і часткове погашення нею заборгованості.

Оскільки строк дій отриманої відповідачкою ОСОБА_1 кредитної картки встановлений до 31 січня 2013 року, а із зазначеним позовом Банк звернувся у серпні 2015 року, строк позовної давності Банком не пропущений.

При цьому, колегія суддів враховує, що в суді першої інстанції про застосування положень частини 4 ст. 267 ЦК України відповідачка не заявляла, а суд апеляційної інстанції не вправі приймати таку заяву на стадії апеляційного розгляду.

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду України від 30.09.2015 року у справі № 6-780цс15, яка з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

За положеннями п.п. 1.1.5.20, 1.1.5.32, 2.1.1.7.6 вищезазначених Умов цього Договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених цим Договором, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту.(а.с.20)

Проте Банком не надано доказів іншого порушення позичальником вказаних умов Договору, окрім непогашення кредитної заборгованості, тому стягнення таких штрафів разом із пенею за неналежне виконання грошового зобов'язання повернення кредиту свідчитиме про подвійну відповідальність боржника, тому позов в цій частині заявлених вимог задоволенню не підлягає.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують тому колегія суддів їх відхилила.

На підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути із відповідачки на користь позивача 505.48 грн. судового збору, сплата якого підтверджується квитанцією.(а.с. 40)

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року - скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», задовольнити частково і стягнути на його користь із ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 - 50548 (п'ятдесят тисяч п'ятсот сорок вісім) грн. 50 коп. заборгованості за кредитним договором від 17 грудня 2010 року, з якої:

- 14205 (чотирнадцять тисяч двісті п'ять) грн. 55 коп. заборгованості за кредитом;

- 31 354 (тридцять одна тисяча триста п'ятдесят чотири) грн. 28 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом;

- 4988 (чотири тисячі дев'ятсот вісімдесят вісім) грн. 67 коп. заборгованості за пенею та комісією, в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», - 505 (п'ятсот п'ять) грн. 48 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Мазурик

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/4176/2016

Унікальний номер 759/12482/15-ц

Головуючий у першій інстанції - БорденюкВ.В.

Доповідач Левенець Б.Б.