Головуючий в І інстанції Потапенко А.В.
Єдиний унікальний № 374/444/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м. Ржищів

Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Потапенка А.В.,

за участі:

секретаря - Маламан Я.О.,

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" (далі - Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року Банк звернувся до суду із уточненим у подальшому указаним вище позовом, посилаючись на те, що 19 грудня 2014 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір № 500530901, відповідно до умов якого позивач зобов'язувався надати відповідачеві кредит у сумі 29 512 грн 98 коп. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язувався у порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком 1 до нього - графіком погашення кредиту.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 29 512 грн 98 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. У порушення умов договору відповідач свої зобов'язання не виконав, в результаті чого станом на 22 вересня 2015 року має прострочену заборгованість за кредитом - 26 296 грн 30 коп., за відсотками - 1 969 грн 34 коп та по комісії - 3 541 грн 55 коп. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору було нараховано неустойку, яка на 22 вересня 2015 року становить штраф - 894 грн 75 коп.

Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості по кредиту, заборгованості за відсотками та неустойкою.

У зв'язку із цим, позивач, керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 549, 554, 623, 624, 625, 1049, 1054 ЦК України, просив стягнути з ОСОБА_1. на користь Банку заборгованість у розмірі 32 701 грн 94 коп. та 1 218 грн на відшкодування судового збору.

Представник позивача у судовому засіданні 28 грудня 2015 року позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що кредит він фактично не отримував, а оформив його на своє прізвище на прохання ОСОБА_2 Останній особисто його привіз до філіалу банку в м. Києві. Спочатку їм відмовили, потім перетелефонували та попросили повернутись. Гроші були на картці, яку ОСОБА_3 - працівник банку, передала ОСОБА_2 За це ОСОБА_2 дав йому 3 750 грн та сказав, що кредит буде погашати сам. Після того, як він разом з ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до журналістів ОСОБА_2 написав розписку 11 січня 2015 року, згідно якої зобов'язувався повернути 40 тис. грн ОСОБА_1 до 11 червня 2015 року.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив пояснення відповідача, вказував, що він у грудні 2014 року у банку разом з ОСОБА_1 оформили кредит на ім'я ОСОБА_1 Він особисто знімав кошти з картки в банкоматі в м. Києві біля метро "Лівобережна", оформленої на ОСОБА_1, отримав близько 25 тис. грн, ОСОБА_6 дав 3 750 грн як подяку за допомогу. Спочатку він погашав кредит, потім не було можливості, має намір погасити борг у травні. Розписка (а.с.62) написана ним власноручно та його підпис. Згідно розписки від 01 січня 2015 року, він взяв у ОСОБА_1 в борг 40 тис. грн., які зобов'язувався повернути до 11 червня 2015 року. Однак, гроші не зміг віддати, не було грошей.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, свідка, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі згідно наступного.

Судом встановлено, що 19 грудня 2014 року між Банком та ОСОБА_1 (а.с. 4-8) було укладено Договір № 500530901 про надання кредиту. Сума кредиту складає 29 512 грн 98 коп., процентна ставка за користування кредитом - 17,99 % річних, дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій - 22 червня 2017 року. Відповідно до п. 4 Договору позичальник зобов'язується у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена розділом № 1 цього договору та/або інших платежів, сплата яких передбачена цим договором (далі - Прострочення платежу) сплатити Банку штраф у розмірі 50 грн за кожне допущене позичальником Прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення прострочення платежу. Відповідно до п. 13 розділу 2 Договору позичальник зобов'язується повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за його користування та/або комісії та/або інші платежі за цим Договором, у порядку, визначеному Договором. В день укладення Договору позивачем було складено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх сукупних послуг за позичальником ОСОБА_1 (а.с.5 зворот).

Із розрахунку поданого Банком судом встановлено, що загальна сума заборгованості за кредитним договором № 500530901 від 19 грудня 2014 року станом на 22 вересня 2015 року становить 32 701 гривні 94 копійки, з яких: 26 296 гривень 30 копійок - заборгованість за кредитом, 1 969 гривень 34 копійки - заборгованість по відсотках, 3 541 гривня 55 копійок - заборгованість по комісії, 894 гривні 75 копійок- штраф (а.с.11).

Згідно виписки по особовим рахункам з 19 грудня 2014 року по 22 вересня 2015 року встановлено, що ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 29 512 грн 98 коп. (а.с.12).

Згідно вимоги про повернення кредиту № 69160-102 б/б від 19 жовтня 2015 року, ОСОБА_1 було надіслано вимогу Банку про дострокове повернення кредиту з повідомленням про розмір заборгованості (а.с. 13).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За змістом ст. 549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеню).

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

На даний час заборгованість по договору боржником не погашена.

Банк виконав в повному обсязі всі зобов'язання перед позичальником, надавши кредит у повному обсязі в порядку, визначеному кредитним договором, а боржник в свою чергу зобов'язання, передбачені кредитним договором не виконав, заборгованість та відсотки за користування кредитом не сплатив, чим порушив договірні зобов'язання перед позивачем, а також ст. ст. 526, 530, 1049, 1054 ЦК України.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач, указуючи на істотні порушення умов договору відповідачем, просив стягнути розмір нарахованої заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача розміру заборгованості за кредитним договором, яка складає 32 701 гривню 94 копійки, з яких: 26 296 гривень 30 копійок - заборгованість за кредитом, 1 969 гривень 34 копійки - заборгованість по відсотках, 3 541 гривня 55 копійок - заборгованість по комісії, 894 гривні 75 копійок - штраф.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Суд не приймає до уваги надану відповідачем на підтвердження заперечень позову копію розписки ОСОБА_2 (а.с.62), у якій ОСОБА_2 зобов'язувався повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 40 тис. грн. до 11 червня 2015 року, одночасно роз'яснивши відповідачу в порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України його право на звернення до суду з позовною заявою про стягнення боргу згідно розписки.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ст. 60 ЦПК України, відповідач не довела своїх заперечень проти позову, не надавши доказів із посиланням на закон та укладений між сторонами кредитний договір на підтвердження своїх заперечень щодо неправомірності нарахування Банком сум штрафу та комісії.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду та підтверджений документально (а.с.1), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти на відшкодування судового збору в розмірі 1 218 грн.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 536, 549, 610, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 6-8, 10, 11, 15, 30, 60, 64, 88, 212-218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк", - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1, на користь публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованість у розмірі 32 701 (тридцять дві тисячі сімсот одну) гривню 94 копійки, з яких: 26 296 гривень30 копійок - заборгованість за кредитом, 1 969 гривень 34 копійки - заборгованість по відсотках, 3 541 гривня 55 копійок - заборгованість по комісії, 894 гривні 75 копійок - штраф.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) гривень на відшкодування судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Ржищівський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення виготовлено 26 квітня 2016 року.

Суддя: