Справа № /222/717/16-ц
Провадження № 2/222/199/2016 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року Володарський районний суд Донецької області

у складі: Головуючого - судді Подліпенця Є.О.,

при секретарі Павловій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нікольське цивільну справу за позовом заступника керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_2, який дій діє в інтересах неповнолітньої дитини сироти ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Володарського району Донецької області, треті особи: Служба у справах дітей Володарської районної державної адміністрації, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання права власності на частину житлового будинку ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач заступник керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури ОСОБА_2, діючи в інтересах неповнолітньої дитини сироти ОСОБА_3, звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказуючи, що за результатами вивчення стану здійснення соціального захисту майнових, житлових прав та інтересів дітей Службою у справах дітей Володарської райдержадміністрації встановлено, що розпорядженням голови Володарської райдержадміністрації від 01.07.2013 року № 159 «Про надання неповнолітньому ОСОБА_3 статусу дитини-сироти» неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, надано статус дитини-сироти та розпорядженням голови Володарської райдержадміністрації від 22.07.2013 року № 180 «Про встановлення опіки над дитиною-сиротою» ОСОБА_3В.» останньому призначено опікуна його сестру ОСОБА_5 Проте, опікун та відповідний орган опіки належним чином не виконали своїх обовязків щодо захисту майнових та житлових прав неповнолітнього, що надає право прокурору в межах наданих повноважень звернутися до суду за захистом прав неповнолітньої дитини сироти. Також зазначає, що пунктом 9 вищезазначеного розпорядження від 22.07.2013 року № 180 за ОСОБА_3 закріплено право проживання та право користування житловим приміщенням за адресою: с. Республіка Нікольського (Володарського) району Донецької області, вул. Нова, буд. 9. Мати дитини ОСОБА_7 померла 14.03.2011 року, батько дитини ОСОБА_8 помер 11.06.2013 року. Після смерті матері ОСОБА_3 звернувся до Володарської держнотконтори з заявою про прийняття спадщини за законом, але свідоцтво про право на спадщину за законом на частину домоволодіння № 9, розташованого по вул. Нова в с. Республіка не отримував, в звязку з відсутністю документів, підтверджуючих право власності на домоволодіння на імя спадкодавця. Крім цього зазначив, що ОСОБА_3 зареєстрований та мешкає разом зі своїми сестрами: опікуном ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за вищевказаною адресою понад 15 років і на сьогоднішній день продовжує відкрито, безперешкодно проживати та користується цим нерухомим майном та земельною ділянкою під ним, а тому має право на отримання у власність 1/3 частку вказаного домоволодіння за давністю його володіння. В звязку з чим на підставі ст. 344 ЦК України просить визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частку житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, розташованого за адресою вул. Нова, 9 с. Республіка Нікольського (Володарського) району Донецької області, а також стягнути з відповідача на користь прокуратури Донецької області судові витрати у виді судового збору.

Представник позивача прокурор Волноваської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_9, що діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_3, який на час розгляду справи досяг повнолітнього віку у судовому засіданні позов по вищезазначеним підставам підтримали у повному обсязі та наполягали на його задоволенні. Також суду пояснили, що на час звернення до суду з даним позовом ОСОБА_3 був неповнолітньою дитиною зі статусом дитини сироти. Його батьки померли і його сестру ОСОБА_5 було призначено його опікуном. Він народився та все своє життя постійно мешкає у домоволодінні, що розташоване за адресою вул. Нова, 9 с. Республіка Нікольського (Володарського) району Донецької області, де і зареєстрований з часу народження. Також в зазначеному домоволодінні зареєстровані його сестри ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Зазначений будинок родині позивача на праві власності не належав, проте, його батьки вселилися в будинок на законній правовій підставі зі згоди власника будинку колгоспу ім. Жданова, який було реорганізовано та на даний час ліквідовано без правонаступництва. Позивач з часу народження, з 1998 року відкрито, законно, безперервно мешкає у будинку, т.б. фактично ним володіє понад десять років, а тому за ним може бути визнане право власності на 1/3 частку зазначеного домоволодіння за давністю його володіння на підставі ст. 344 ЦК України.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Володарського району Донецької області ОСОБА_10 та представник третьої особи Служби у справах дітей Володарської районної державної адміністрації ОСОБА_11 в судове засідання не зявилися. Надали суду письмові заяви, в яких проти задоволення позову не заперечували та просили справу розглянути без їх участі.

Треті особи: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та не заперечували проти їх задоволення. Також суду пояснили, що вони є сестрами ОСОБА_3 та разом з ним зареєстровані в домоволодінні № 9 по вул. Нова в с. Республіка більш ніж десять років. ОСОБА_3 відкрито користується цим нерухомим майном та земельною ділянкою під ним, доглядає за будинком та утримує його в належному стані. Хто є власником зазначеного домоволодіння їм достовірно невідомо, але вважають, що будинок законно належав їх родині, сторонні особи на нього не претендують, а тому їх брат може мати право власності на 1/3 частку даного домоволодіння.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу у відсутність незявившихся представника відповідача ОСОБА_4 сільської ради Володарського району Донецької області та представника третьої особи Служби у справах дітей Володарської районної державної адміністрації.

Вислухавши пояснення сторони позивача та третіх осіб: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, розглянувши письмові заяви представника відповідача та представника третьої особи: Служби у справах дітей Володарської районної державної адміністрації, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-НО № 016088 ОСОБА_3 народився 17.05.1998 року та його батьками зазначені: батько ОСОБА_8, мати ОСОБА_7.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 520621 ОСОБА_7 померла 14.03.2011 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО № 684470 ОСОБА_12 помер 11.06.2013 року.

Розпорядженням голови Володарської районної державної адміністрації Донецької області від 01.07.2013 року № 159 «Про надання неповнолітньому ОСОБА_3 статусу дитини-сироти» неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, надано статус дитини-сироти.

Також, розпорядженням голови Володарської районної державної адміністрації Донецької області від 22.08.2013 року № 180 «Про встановлення опіки над дитиною сиротою ОСОБА_3В.» ОСОБА_5 призначено опікуном над дитиною-сиротою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та між іншим за останнім закріплено право проживання та користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, Володарський район, с. Республіка, вул. Нова, буд. 9.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.09.2015 року за вих. № 943/01-24 державний нотаріус Володарської держнотконтори ОСОБА_13 відмовила ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння/житловий будинок № 9, розташованого по вул. Новій с. Республіка Володарського району Донецької області, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на предмет спадкування та реєстрації права власності взагалі на домоволодіння/житловий будинок на імя померлої ОСОБА_7.

Відповідно до архівного витягу від 20.04.2016 року № 07-10/29 засідання правління колгоспу імені Жданова с. Республіка Володарського району Донецької області від 19.06.1972 року постановило прийняти до членів колгоспу разом з родиною в складі: ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 голова родини, ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_3 дружина, ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_4 донька, ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_5 син, ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_6 син та ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_7 донька. Рекомендовано затвердити вказану сімю за переселенням з наданням жилплощі та постійної роботи.

Згідно реєстраційного посвідчення на домоволодіння від 16.11.1989 року право власності на домоволодіння № 9 по вул. новій в с. Республіка в цілому зареєстровано за колгоспом ім. Жданова Володарського району Донецької області на підставі рішення виконкому Володарської райради № 229 від 16.10.1986 року.

Відповідно до архівної довідки архівного відділу Володарської райдержадміністрації Донецької області від 27.04.2016 року № 07-10/33 колгосп імені Жданова в 1989 році перейменовано в колгосп «Родина». Розпорядженням голови Володарської райради № 72 від 22.07.1994 року та рішенням загальних зборів уповноважених членів колгоспу № 1 від 05.02.1993 року колгосп «Родина» реорганізовано в КСП «Родина». Розпорядженням голови Володарської райдержадміністрації № 151 від 13.03.2000 року та рішенням загальних зборів уповноважених членів КСП № 1 від 12.12.1999 року КСП «Родина» реорганізовано в ТОВ «Республіка».

Згідно повідомлення Мангуської ОДПІ від 26.08.2014 року за № 6177/10/18-113 платник податків ТОВ «Республіка» знятий з податкового обліку 30.06.2010 року, (причина припинення ухвала господарського суду про припинення господарської діяльності у звязку із визнанням банкрутом), що також підтверджується відомостями з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до повідомлення ОСОБА_4 сільської ради Володарського району Донецької області від 26.04.2016 року № 184 житловий фонд колгоспом «Жданова», КСП «Родина», ТОВ «Республіка» дот комунальної власності ОСОБА_4 сільської ради не передавався. Крім того, вказані підприємства право власності на будинок за адресою: с. Республіка, вул. Нова, 9, не оформляли.

Згідно довідки ОСОБА_4 сільської ради Володарського району Донецької області від 26.04.2016 року за № 185 в будинку, який знаходиться за адресою: с. Республіка, вул. Нова, буд. 9, з 2006 року мешкали та були зареєстровані: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 (померла 14.03.2011 року), ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_8 (помер 11.06.2013 року), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_11, який мешкає в даному будинку по теперішній час.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.06.2016 року № 60464057 право власності на домоволодіння № 9 по вул. Новій в с. Республіка Володарського району Донецької області ні за ким не зареєстроване.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння.

Як розяснено у п. п. 9, 11, 13, 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або предявлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3 ст. 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2 ст. 344 ЦК України).

Враховуючи положення ст. 335 і ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (ст. 214 ЦПК України).

Судом встановлено, що житловий будинок № 9 по вул. Новій в с. Республіка Нікольського (Володарського) району Донецької області ні за ким не рахується, право власності на вказаний житловий будинок було зареєстровано станом на 16.11.1989 р. за колгоспом ім. Жданова, який не існує, та на балансі дане домоволодіння ні в кого не перебуває.

Можливість предявлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У звязку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Таким чином, враховуючи, що стороною позивача доведено, що ОСОБА_3 з часу свого народження добросовісно заволодів домоволодінням і відкрито користується ним на протязі більше 10 років, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і є підстави для визнання права власності за набувальною давністю на 1/3 частину домоволодіння за позивачем.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що судовий збір по справі складає саме 551,20 грн., оскільки ціна позову по даній справі складає 20586,60 грн. і позов задоволено у повному обсязі, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 місцевої прокуратури Донецької області обґрунтовано сплачену ним до ціни позову суму судового збору у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57-61, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 344 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов заступника керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_2, який дій діє в інтересах неповнолітньої дитини сироти ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Володарського району Донецької області, треті особи: Служба у справах дітей Володарської районної державної адміністрації, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання права власності на частину житлового будинку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності за набувальною давністю на 1/3 частину домоволодіння розташованого за адресою вул. Нова, 9 с. Республіка, Нікольського району, Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_4 сільської ради Володарського району Донецької області на користь ОСОБА_1 місцевої прокуратури Донецької області судові витрати у виді судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Подліпенець.