Справа № 310/2060/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Вакал Н. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у якому зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 / пр. Азовський, 4 (до перейменування вул. Комунарів, 63/ пр. Леніна, 4) в м. Бердянську на підставі згоди про дарування № 2-2344 від 03.11.1994 року. У вказаній квартирі зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_3, яка з 2012 року в спірному приміщенні не проживає, вказаною квартирою не користується, комунальні послуги не сплачує. Особисті речі та будь-яке інше майно відповідача в квартирі відсутні. Реєстрація відповідача в квартирі впливає на розмір оплати за комунальні послуги, що негативно впливає на його матеріальний стан, тому просив визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування спірною квартирою.

ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.

ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, зазначивши, що вона доглядала за мамою позивача, тому має право на користування спірною квартирою. Зазначила, що в спірній квартирі вона не проживає більше року. На теперішній час проживає в с. Осипенко, але не може там постійно проживати, оскільки хворіє. Належні їй речі в спірній квартирі відсутні.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.06.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та Полтавською ОСОБА_5 розірвано (а.с. 8).

Відповідно до копії згоди про дарування від 03.11.1994 року (а.с.6), копії витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 7) ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2/ пр. Леніна, 4 у м. Бердянську.

Згідно довідки Бердянського МВ УДМС в Запорізькій області (а.с. 20) та довідки ОСББ «Леком» (а.с. 11) ОСОБА_3 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1/ пр. Леніна, 4 в м. Бердянську.

Згідно актів від 02.03.2016 року та 04.03.2016 року ОСОБА_3 в спірному житловому приміщенні не проживає з 2012 року (а.с. 12, 13).

Згідно ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд вважає встановленим факт непроживання відповідача понад року на спірній житловій площі, яка належить на праві власності позивачу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою №56 по вул. Консульській,63 / пр. Азовський,4 (до перейменування вул. Комунарів,63 / пр. Леніна,4) у м. Бердянську Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя