печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

07 вересня 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

у складі:

головуючого судді - Васильєва Н. П.

при секретарі - Норенко А. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення суми грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із зазначеним позовом в якому просив уточнивши позовні вимоги стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - відповідач) на користь позивача грошові кошти у розмірі 1065837 (один мільйон шістдесят п'ять тисяч вісімсот тридцять сім) гривень 12 копійок, грошові кошти в розмірі 441698 (чотириста сорок одна тисяча шістсот дев'яносто вісім) доларів США 02 центи та у розмірі 39 511 (тридцять дев'ять тисяч п'ятсот одинадцять євро) 37 євроцентів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 6197 банківського вкладу (депозиту), на строк по 13.05.2016 року включно з сумою вкладу 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок; 15 січня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 3981 банківського вкладу (депозиту), на строк по 15.04.2016 року включно з сумою вкладу 700 000 (сімсот тисяч) гривень 00 копійок; 10 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 4148 банківського вкладу (депозиту), на строк по 11.05.2016 року включно з сумою вкладу 150 000 (сто п'ятдесят тисяч) гривень 00 копійок; 10 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 4199 банківського вкладу (депозиту), на строк по 11.05.2016 року включно з сумою вкладу 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок; 10 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 4188 банківського вкладу (депозиту), на строк по 11.05.2016 року включно з сумою вкладу 30 000 (тридцять тисяч) доларів США 00 центів; 10 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 4183 банківського вкладу (депозиту), на строк по 11.05.2016 року включно з сумою вкладу 30 000 (тридцять тисяч) доларів США 00 центів; 10 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 4181 банківського вкладу (депозиту), на строк по 11.05.2016 року включно з сумою вкладу 30 000 (тридцять тисяч) доларів США 00 центів; 10 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 4172 банківського вкладу (депозиту), на строк по 11.05.2016 року включно з сумою вкладу 30 000 (тридцять тисяч) доларів США 00 центів; 02 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 1614 банківського вкладу (депозиту), на строк по 02.03.2015 року включно з сумою вкладу 38720 (тридцять вісім тисяч сімсот двадцять) євро 00 євроцентів; 18 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 0527 банківського вкладу (депозиту), на строк по 19.05.2016 року включно з сумою вкладу 50 000 (п'ятсот тисяч) доларів США 00 центів; 18 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 0525 банківського вкладу (депозиту), на строк по 19.05.2016 року включно з сумою вкладу 50 000 (п'ятсот тисяч) доларів США 00 центів; 18 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 0523 банківського вкладу (депозиту), на строк по 19.05.2016 року включно з сумою вкладу 50 000 (п'ятсот тисяч) доларів США 00 центів; 18 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 0521 банківського вкладу (депозиту), на строк по 19.05.2016 року включно з сумою вкладу 50 000 (п'ятсот тисяч) доларів США 00 центів; 18 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 0545 банківського вкладу (депозиту), на строк по 19.05.2016 року включно з сумою вкладу 50 000 (п'ятсот тисяч) доларів США 00 центів; 18 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 0515 банківського вкладу (депозиту), на строк по 19.05.2016 року включно з сумою вкладу 50 000 (п'ятсот тисяч) доларів США 00 центів;

Згідно положень п. 1.10 вказаних договорів банківських вкладів (депозиту) у разі закінчення строку залучення вкладу Вклад виплачується шляхом зарахування на поточний рахунок, відкритий на ім'я вкладника в установі банку.

27 січня 2011 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 004-20512-270111 банківського рахунку фізичної особи, за яким відкрито рахунок у національній валюті № НОМЕР_1; 26 грудня 2012 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 1212 банківського рахунку фізичної особи, за яким відкрито рахунок у доларах США № НОМЕР_2; 18 березня 2013 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 008-20555-180313 банківського рахунку фізичної особи, за яким відкрито рахунок у євро № НОМЕР_3. На вказаний рахунок у зв'язку зі закінченням строку залучення вкладу АТ «Дельта Банк» перераховані з депозитного позивача кошти у розмірі 39511, 37 євро.

Станом на дату подання позовної заяви закінчився строк залучення вкладів за всіма договорами банківського вкладу (депозиту), що укладені між позивачем та відповідачем, тому згідно умов договорів належні позивачу пошти зараховані відповідачем на поточні рахунки, відкриті на ім'я позивача в банку.

Позивач звернувся до відповідача з письмовими заявами про повернення належних позивачу коштів, що розміщенні в АТ «Дельта Банк» у зв'язку з і закінченням строку повернення вкладів. Проте позивач не може отримати належні йому грошові кошти у зв'язку з неплатоспроможністю відповідача, чим АТ «Дельта Банк» порушує конституційне право власності позивача на розміщенні а АТ «Дельта Банк» грошові кошти.

Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, подав через канцелярію суду заяву, де зазначив, про те, що підтримує позов в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення без його участі та його представника.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заперечення по справі, де зазначив про те, що з 03 березня 2015 року у банку запроваджено процедуру тимчасової адміністрації, строк дії якої тривав до 02 жовтня 2015 року включно, починаючи з 05 жовтня 2015 року у АТ «Дельта Банк» розпочата ліквідаційна процедуру, порядок здійснення якої врегульований Закон України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 12 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 6197 банківського вкладу (депозиту), на строк по 13.05.2016 року включно з сумою вкладу 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок; 15 січня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 3981 банківського вкладу (депозиту), на строк по 15.04.2016 року включно з сумою вкладу 700 000 (сімсот тисяч) гривень 00 копійок; 10 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 4148 банківського вкладу (депозиту), на строк по 11.05.2016 року включно з сумою вкладу 150 000 (сто п'ятдесят тисяч) гривень 00 копійок; 10 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 4199 банківського вкладу (депозиту), на строк по 11.05.2016 року включно з сумою вкладу 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок; 10 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 4188 банківського вкладу (депозиту), на строк по 11.05.2016 року включно з сумою вкладу 30 000 (тридцять тисяч) доларів США 00 центів; 10 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 4183 банківського вкладу (депозиту), на строк по 11.05.2016 року включно з сумою вкладу 30 000 (тридцять тисяч) доларів США 00 центів; 10 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 4181 банківського вкладу (депозиту), на строк по 11.05.2016 року включно з сумою вкладу 30 000 (тридцять тисяч) доларів США 00 центів; 10 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 4172 банківського вкладу (депозиту), на строк по 11.05.2016 року включно з сумою вкладу 30 000 (тридцять тисяч) доларів США 00 центів; 02 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 1614 банківського вкладу (депозиту), на строк по 02.03.2015 року включно з сумою вкладу 38720 (тридцять вісім тисяч сімсот двадцять) євро 00 євроцентів; 18 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 0527 банківського вкладу (депозиту), на строк по 19.05.2016 року включно з сумою вкладу 50 000 (п'ятсот тисяч) доларів США 00 центів; 18 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 0525 банківського вкладу (депозиту), на строк по 19.05.2016 року включно з сумою вкладу 50 000 (п'ятсот тисяч) доларів США 00 центів; 18 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 0523 банківського вкладу (депозиту), на строк по 19.05.2016 року включно з сумою вкладу 50 000 (п'ятсот тисяч) доларів США 00 центів; 18 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 0521 банківського вкладу (депозиту), на строк по 19.05.2016 року включно з сумою вкладу 50 000 (п'ятсот тисяч) доларів США 00 центів; 18 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 0545 банківського вкладу (депозиту), на строк по 19.05.2016 року включно з сумою вкладу 50 000 (п'ятсот тисяч) доларів США 00 центів; 18 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 0515 банківського вкладу (депозиту), на строк по 19.05.2016 року включно з сумою вкладу 50 000 (п'ятсот тисяч) доларів США 00 центів;

Згідно положень п. 1.10 вказаних договорів банківських вкладів (депозиту) у разі закінчення строку залучення вкладу Вклад виплачується шляхом зарахування на поточний рахунок, відкритий на ім'я вкладника в установі банку.

27 січня 2011 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 004-20512-270111 банківського рахунку фізичної особи, за яким відкрито рахунок у національній валюті № НОМЕР_1; 26 грудня 2012 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 1212 банківського рахунку фізичної особи, за яким відкрито рахунок у доларах США № НОМЕР_2; 18 березня 2013 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 008-20555-180313 банківського рахунку фізичної особи, за яким відкрито рахунок у євро № НОМЕР_3. На вказаний рахунок у зв'язку зі закінченням строку залучення вкладу АТ «Дельта Банк» перераховані з депозитного позивача кошти у розмірі 39511, 37 євро.

Станом на дату подання позовної заяви закінчився строк залучення вкладів за всіма договорами банківського вкладу (депозиту), що укладені між позивачем та відповідачем, тому згідно умов договорів належні позивачу пошти зараховані відповідачем на поточні рахунки, відкриті на ім'я позивача в банку.

Позивач звернувся до відповідача з письмовими заявами про повернення належних позивачу коштів, що розміщенні в АТ «Дельта Банк» у зв'язку з і закінченням строку повернення вкладів. Проте позивач не може отримати належні йому грошові кошти у зв'язку з неплатоспроможністю відповідача.

За змістом ст. ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, примусове виконання обов'язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом, і відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 1 ст. 1058 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно із ч. 1 ст. 1060 ЦК України встановлено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

За змістом ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

За змістом ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Згідно із п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (Закон) під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Водночас главою 50 ЦК України встановлені підстави припинення зобов'язання, зокрема: виконанням, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, поєднанням боржника і кредитора в одній особі, неможливістю його виконання, смертю фізичної особи та ліквідацією юридичної особи, а також на інших підставах, встановлених договором або законом.

Разом із тим, вказаний Закон не передбачає наслідком запровадження тимчасової адміністрації безпосереднє та в повному обсязі звільнення банку від виконання своїх зобов'язань у договірних відносинах із вкладниками, а ст. 52 цього Закону визначає лише черговість та порядок задоволення вимог до банку (спрямування уповноваженою особою Фонду коштів).

Таким чином, під час тимчасової адміністрації вищевказані положення законодавства встановлюють особливий порядок задоволення вимог вкладників банку, який послідовно передбачає: 1) відшкодування вкладникам Фондом коштів у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого у розмірі 200 тис. грн.. (ч. 1 ст. 26 Закону); 2) залишкове задоволення вимог вкладників за кошти, які одержить уповноважена особа в результаті ліквідації та реалізації майна банку (ст. 52 Закону).

Отже, на основі спеціальних норм Закону з часу введення тимчасової адміністрації виключається негайне задоволення банком вимог вкладників і інших кредиторів банку відповідно до умов визначених законом і договором, на що вказує ст. 1074 ЦК України, яка допускає обмеження права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку та ст. 36 Закону.

Однак Закон не встановлює підстав припинення майнових прав вкладників на зазначені кошти, що могло б тлумачитися як порушення державою гарантій мирного володіння майном передбачених статтею 1 Протоколу 1 Конвенції.

Тому за наявності не припиненого зобов'язання між сторонами, порушення зобов'язаною стороною майнових прав вкладника щодо користування та розпорядження грошима, які були передані банку на виконання умов договору банківського вкладу, відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції, ст. 3 ЦПК України і ст. 15 ЦК України, виключають відмову позивачу у поверненні його грошових коштів.

Таким чином, відповідач всупереч умовам та порядку укладених з позивачем договорів банківського вкладу (депозиту), не виконав свого обов'язку по виплаті прийнятих від вкладника грошових сум (вкладів) на першу його вимогу, чим порушено майнові права позивача на кошти належні йому та передані банку за договором банківського вкладу, тому неповернуті суми коштів за договором банківського вкладу підлягають стягненню з ПАТ «Дельта Банк».

За таких обставин, з огляду на викладене, слід зазначити, що суд, за наслідками повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов про стягнення суми грошових коштів є обґрунтованим та підлягає задоволенню в межах заявлених та уточнених позивачем вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, оскільки суд задовольняє позов з відповідача на користь держави підлягають стягненню 6890 гривень 00 копійок у відшкодування судових витрат.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 74, 76, 88, 169 ч. 4, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення суми грошових коштів задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» () на користь ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_4) грошові кошти у розмірі 1065837 (один мільйон шістдесят п'ять тисяч вісімсот тридцять сім) гривень 12 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» () на користь ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_4) грошові кошти у розмірі 441698 (чотириста сорок одна тисяча шістсот дев'яносто вісім) доларів США 02 центи.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» () на користь ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_4) грошові кошти у розмірі 39 511 (тридцять дев'ять тисяч п'ятсот одинадцять євро) 37 євроцентів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» () на користь держави 6890 (шість тисяч вісімсот дев'яносто) гривень 00 копійок у відшкодування судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя