Справа № 487/1915/16-ц
Провадження № 2/487/1356/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

20.04.2016 року суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Агєєва Л.І., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія ОСОБА_2» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія ОСОБА_2» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування, розпорядження нерухомим майном шляхом виселення, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Факторингова компанія ОСОБА_2» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування, розпорядження нерухомим майном шляхом виселення.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву, в якій він просить постановити ухвалу про забезпечення позову, якою встановити заборони відповідачам та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, які перешкоджають власнику реалізовувати право: володіння майном, а саме щодо входження у квартиру №24, що знаходиться по вул. Бутоми, 3а, встановлення охоронної сигналізації, заміни замків; користування майном, а саме щодо проживання в даній квартирі і вільного доступу до неї.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши заяву про забезпечення позову суддя прийшов до висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, забезпечення позову у спосіб, який просить представник позивача, позбавляє суд можливості визначитись щодо співмірності виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Більш того, представником позивача не зазначено, а судом не встановлено обставин, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відтак, суддя прийшов до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія ОСОБА_2» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія ОСОБА_2» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування, розпорядження нерухомим майном шляхом виселення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л.І. Агєєва