УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Гвоздика П.О., ЗавгородньоїІ.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів с. Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області, ОСОБА_5, третя особа - Відділ освіти Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області, про визнання розподілу педагогічного навантаження таким, що проведений з порушенням та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 11 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів с. Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області (далі - ЗОШ), ОСОБА_5 про визнання розподілу педагогічного навантаження таким, що проведений з порушенням та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Посилалася на те, що 11 жовтня 2014 року ОСОБА_4 надано відпустку по догляду за дитиною до 3-х років з 11 жовтня 2014 року по 10 червня 2017 року. 16 лютого 2015 року позивачка подала заяву до ЗОШ з проханням про переривання відпустки та виходу на роботу з 01 червня 2015 року.

02 червня 2015 року вона вийшла на роботу, та на той час директор ЗОШ КатрукІ.В. пояснив, що її було включено до попереднього розподілу педагогічного навантаження, а допуск до роботи буде здійснено з 14 серпня 2015 року. В подальшому позивачка подала заяву про задоволення її законних прав відповідно до ст. ст. 181 та 184 КЗпП України, на що отримала відповідь про неможливість надати їй 16 годин для викладання, оскільки вакантного місця немає та запропоновано 2 години фізики у 9 класі, на що ОСОБА_4 не погодилась. Враховуючи викладене, позивачка просила визнати розподіл педагогічного навантаження на 2015-2016 навчальний рік проведеним з порушенням, зобов'язати дирекцію ЗОШ виправити порушення, які були допущені при розподілі педагогічного навантаження, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з розрахунку середньомісячної заробітної плати, яка була на момент виходу у відпустку по догляду за дитиною у розмірі 1 676 грн 40 коп. з 11 жовтня 2014 року, а також відшкодувати моральну шкоду. Яку вона оцінює в 9 000 грн.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 25 листопада 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано розподіл педагогічного навантаження працівників на 2015-2016 навчальний рік ЗОШ, здійснений на підставі наказу № 53 від 28 серпня 2015 року таким, що проведений з порушенням права на працю ОСОБА_4 Зобов'язано дирекцію ЗОШ усунути порушення, які були допущені під час розподілу педагогічного навантаження працівників на 2015-2016 навчальний рік шляхом забезпечення ОСОБА_4 педагогічним навантаженням не меншим, ніж було на момент її виходу у відпустку по вагітності та пологах, яке б відповідало її фаховій педагогічній освіті. Стягнуто з ЗОШ на користь ОСОБА_4 втрачений заробіток за час вимушеного прогулу з 14 серпня 2015 року по день її допуску до роботи у розмірі її середньомісячної заробітної плати - 1676 грн 40 коп. з урахуванням індексації заробітної плати. Стягнуто з директора ЗОШ ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 1 000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 11 січня 2016 року рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 25 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що педагогічним навантаженням на 2015-2016 навчальний рік позивачці не було встановлено навантаження, що є порушенням її права на працю та вимог ст. 25 Закону України «Про загальну середню освіту».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд посилався на те, що позивачка і досі не вийшла на роботу та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому підстав для визначення їй педагогічного навантаження не було.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2011 року директором ЗОШ було на адресу начальника відділу освіти Ямпільської районної державної адміністрації надіслано лист-відношення з проханням призначити на посаду вчителя інформатики ОСОБА_4 тимчасово на час допологової і післяпологової відпустки учителя інформатики ОСОБА_7 з неповним тижневим навантаженням (а.с.37).

Наказом відділу освіти Ямпільської районної державної адміністрації від 04 жовтня 2011 року № 149-к ОСОБА_4 призначено на посаду вчителя основ інформатики ЗОШ на час допологової відпустки ОСОБА_7 з 04 жовтня 2011 року (а.с.27).

Наказом № 103 по ЗОШ від 04 жовтня 2011 року ОСОБА_4 призначено на посаду вчителя інформатики з 04 жовтня 2011 року тимчасово до кінця 2011-2012 навчального року з неповним тижневим навантаженням, з яким вона була ознайомлена (а.с. 83).

21 травня 2012 року наказом № 42 по ЗОШ у зв'язку з виробничою необхідністю було продовжено перебування на посаді вчителя інформатики ОСОБА_4 тимчасово на період відпустки по догляду за дитиною віком до трьох років учителя інформатики ОСОБА_7 (а.с.82).

Наказом ЗОШ від 11 жовтня 2014 року № 92-к вчителю інформатики ОСОБА_4 надано відпустку по догляду за дитиною віком до 3-х років з 11 жовтня 2014 року по 10 червня 2017 року (а. с.29).

Відповідно до Законів України «Про освіту», «Про загальну середню освіту», «Про дошкільну освіту», «Про позашкільну освіту», розподіл педагогічного навантаження на повний навчальний рік є стадійним процесом, що розпочинається у січні-лютому, що передує новому навчальному року, продовжується до 05 вересня нового навчального року. При цьому погоджений розподіл педагогічного навантаження оголошується до 31 травня нового навчального року.

16 лютого 2015 року ОСОБА_4 подала на ім'я директора ЗОШ, в якій просила перервати її відпустку по догляду за дитиною та надати їй роботу з 01 червня 2015 року (а.с. 3). З 01 червня 2015 року ОСОБА_4 до роботи не приступила.

Наказом № 36 від 14 травня 2015 року було затверджено попередній розподіл навчального навантаження педагогічних працівників на 2015-2016 навчальний рік (а.с.55-56), в якому було зазначено, що вчитель інформатика ОСОБА_4 перебуває у відпустці по догляду зa дитиною (а.с. 56 на звороті).

09 серпня 2015 року ОСОБА_4 подала заяву на ім'я директора ЗОШ з проханням задовольнити її законні права відповідно до ст. ст. 181 та 184 КЗпП України, які були порушені при попередньому розподілі педагогічного навантаження на 2015-2016 навчальний рік (а.с.7), однак на роботу не вийшла.

Наказом № 53 від 28 серпня 2015 року в ЗОШ було розподілено навчальне навантаження педагогічних працівників на 2015-2016 навчальний рік, яким вчителю інформатики ОСОБА_4 не було визначено педагогічне навантаження із зазначенням: «Відпустка по догляду за дитиною віком до 3 років».

30 вересня 2015 року було надано відповідь про неможливість надати їй 16 годин для викладання, оскільки вакантного місця немає та запропоновано 2 години фізики у 9-му класі, на що позивачка не погодилася, чого вона не заперечує та до роботи не стала.

Апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_4 не вийшла на роботу та на час розгляду справи перебуває у відпустці по догляду за дитиною, зробив правильний висновок про відмову в задоволенні позовних вимог.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення суду апеляційної інстанції, оскільки судове рішення законне та обґрунтоване.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 11 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М., Гвоздик П.О., ЗавгородняІ.М.,