Справа № 541/653/16-ц
Номер провадження 2/541/451/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 травня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Ю.В.,

при секретарі Лисенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В позові посилався на те, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11 січня 2003 року, від шлюбу подружжя має дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розпаду сімї вказував втрату почуття любові, внаслідок чого постійно виникають сварки, що призвело до припинення шлюбних відносин з жовтня 2015 року. Зазначив, що спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає. Між сторонами досягнуто угоди про утримання дитини, яка буде проживати з позивачем.

Позивач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав (а.с. 16).

Відповідачка в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнала, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_3 (а.с. 14).

Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що сторони 11 січня 2003 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Миргородського міського управління юстиції, актовий запис № 1 (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5), який за домовленістю сторін проживатиме з позивачем. На даний час сімя фактично розпалася, підстав для подальшого спільного життя та збереження шлюбу немає, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу.

Оскільки відповідачкою заявлено про бажання залишити шлюбне прізвище, суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне, що передбачено ст.113 СК України, немає.

В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.11 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.174, 213-215, 294 ЦПК України, cт.ст. 105, 110, 112, 113, 114 СК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений 11 січня 2003 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Чаюн) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у відділі реєстрації актів цивільного стану Миргородського міського управління юстиції, актовий запис № 1, розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду.

Прізвище відповідачки після розірвання шлюбу залишити «Івченко».

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5