Справа № 202/5030/16-ц
Провадження 2/202/2490/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказала, що 28 серпня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем під час якого в них 28 серпня 2009 року народився син ОСОБА_3 20 червня 2014 року шлюб між ними було розірвано Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину. У добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідач працює та має змогу надавати матеріальну допомогу. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача.

В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена була належним чином, причини неявки суду не повідомила. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що згідно Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з нього вже стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 від його заробітку. Крім того на його утриманні перебуває неповнолітня дитина - ОСОБА_4

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що свідчить копія свідоцтва про народження, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20 червня 2014 року шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 28 серпня 2010 року, розірваний.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини, яка проживає разом з позивачем, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, те, що згідно Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2008 року з відповідача стягуються аліменти на утримання його неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26 березня 2008 року та те, що на утриманні відповідача перебуває його неповнолітня дитини - ОСОБА_4

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення на користь позивача з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки в силу ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10,11,60,88,212-215, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08 серпня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В. Волошин