Справа №242/2765/16-ц
Провадження №2-о/242/270/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Пирогової Л.В., при секретарі Гречка К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління пенсійного фонду України в м.Селидове, про встановлення факту, що має юридичне значення -

ВСТАНОВИВ:

Заявник 06.06.2016 року звернулась до суду із заявою, про встановлення факту належності їй трудової книжки, виданої 23.08.1972 року на імя російською мовою «ОСОБА_2 (Папакина)», оскільки вона позбавлена можливості оформити документи для отримання пенсії у УПФУ м.Селидове. Просила встановити факт приналежності трудової книжки, виданої 23.08.1972 року на імя російською мовою «ОСОБА_2 (Папакина)» та встановити факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є однією особою.

Заявник, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила встановити факт належності документів, розглянути справу без її участі.

Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі його представника, просив вирішити справу відповідно до чинного законодавства на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Як встановлено судом, згідно копії паспорту серії ВТ №153070, виданого 30.09.2015 р. Селидівським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області, іменем по батькові заявника вказано «Папакіна Стефанія Федорівна» російською мовою «Папакина Стефания Федоровна», яка народилась 29 лютого 1950 року у с.Плоське Старосамборського району Львівської області.

Згідно свідоцтва про народження І-СГ 465233, виданого 18.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосамбірського районного управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_4 народилась 29.02.1950 року у у с.Плоське Старосамборського району Львівської області.

Заявник змінила дошлюбне прізвище «Кіхтан» на «Папакіну» у звязку із реєстрацією шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-НО №286797, виданого 04.05.1975 року м. Красногорівка Донецької області.

В трудовій книжці, заведеній 23.08.1972 року, ім'я по батькові заявника російською вказано «Кихтан (Папакина) Степания Федоровна», ІНФОРМАЦІЯ_1.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його оскарження, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Пленум Верховного Суду України п.12 Постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. № 5 зазначає, що відповідно до ст. ст. 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 274 ЦК України обмеження особистих немайнових прав фізичної особи, встановлених Цивільним Кодексом України, Конституцією України та іншими законами України можливе лише у випадках передбачених ними.

Судом встановлено, що при заповненні трудової книжки, заведеної 08.09.1976 року, було допущено помилку, а саме прізвище заявника замість правильного російською мовою «ОСОБА_2 Федоривна» зазначено «Кихтан (Папакина) Степания Федоровна».

Таким чином, у судовому засіданні знайшло підтвердження те, що вище зазначений документ належать ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище російською мовою «Кихтан») ОСОБА_5.

Враховуючи, що встановлення даного факту має юридичне значення для отримання пенсії, вимога заявника щодо встановлення факту належності правовстановлюючих документів обґрунтована і підлягає задоволенню.

При вирішенні заявленої вимоги заявника щодо встановлення факту, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є однією особою, суд враховує розяснення викладені у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. № 5 та лист Верховного Суду України від 01.01.2012 року, вважає що вимога задоволенню не підлягає, оскільки не можуть бути встановлені в судовому порядку факти, зокрема тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 201, 274 ЦК України, ст. ст. 212-215, 256-259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління пенсійного фонду України в м.Селидове, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити частково.

Встановити факт того, що трудова книжка, заведена 08.09.1976 року на ім'я російською мовою «Кихтан (Папакина) Степания Федоровна» належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В.Пирогова