Категорія 6Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

10 травня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Міхасішина І.В., Войтко Ю.Б.

з участю секретаря судових засідань Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання незаконним та скасування рішень виконавчого комітету Вінницької міської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності, -

встановила:

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись із рішенням позивач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення як незаконне, та ухвалити нове про задоволення вимог.

Апелянт ОСОБА_3 та його адвокат Байдак В.П. вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах, викладених у ній, і просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4.і його представник ОСОБА_7 проти вимог апеляційної скарги заперечували, просять її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне і обґрунтоване.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно з статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 27 березня 1974 року за №1652, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької Ради депутатів трудящих №364 від 30.05.1968 року (дублікат від 17.06.2004 року) взамін запису № 191 у погосподарській книзі села Вінницьких Хуторів Вінницького району, ОСОБА_8 був власником на праві особистої власності цілого житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Староміського районного народного суду м. Вінниці від 16 жовтня 1986 року у справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про розірвання шлюбу та поділ майна було розподілено будинок, розташований по АДРЕСА_1, присуджено на праві особистої власності ОСОБА_9 13/50 будинку, у склад якого входить приміщення 1-3, присуджено на праві особистої власності ОСОБА_8 37/50 будинку, у склад якого входить приміщення 1-1, 1-2, сарай «Б».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла. Спадкоємцем належних їй 13/50 часток будинковолодіння з відповідною часткою господарських будівель АДРЕСА_1, є відповідач ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від28 січня 1992 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Старковою Л.А. за реєстровим №2-421, та зареєстрованого КП «ВООБТІ» 14.04.1992 року у реєстровій книзі №162 за реєстровим №16339. Самовільно збудовані будівлі у склад спадкового майна не включено.

17.09.2003 року відповідно до рішення 14 сесії Вінницької міської ради 24 скликання від 17.06.2003 року №355 між Вінницькою міською радою та ОСОБА_4, ОСОБА_8 укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,08 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель, в тому числі площею 0,0086 га, що знаходяться в межах червоних ліній (без права забудови).

В 2002-2003 роках відповідач ОСОБА_4 на вказаній земельній ділянці самовільно побудував другий житловий будинок, який в подальшому прийнятий до експлуатації відповідно до акту прийняття будинку до експлуатації від 05.04.2004 року. Даний акт затверджено рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 13.04.2004 року №695 «Про затвердження актів прийняття до експлуатації самовільно споруджених житлових будинків».

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29.10.2013 року.

Спадкоємцем належних йому 37/50 часток будинковолодіння з відповідною часткою господарських будівель номер АДРЕСА_1, є позивач ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11 серпня 2004 року, посвідченим державним нотаріусом Другої Вінницької державної нотаріальної контори Малая Н.С. за реєстровим №2-3514, та зареєстрованого КП «ВООБТІ» 13.08.2004 року у реєстровій книзі №162 за реєстровим №16339. Самовільно зведені: житловий будинок «К», гараж «З», три сараї «Г», «В», «д», вбиральня «У», сіни «а4» та самовільно переобладнане приміщення 1-2, площею 7,5 кв.м в свідоцтво про право на спадщину не включені.

Також судом першої інстанції встановлено, що рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради «Про зміну часток в будинковолодіннях» від 27.08.2009 року №1872 було затверджено зміну часток будинковолодіння в зв'язку з невідповідністю часток з реальними частками, зокрема, - АДРЕСА_1 - в зв'язку зі зведенням сіней літ. «а2», тамбуру літ. «а3», сараю літ. «Д», погребу літ. «п/Д», убиральні літ. «Ж», житлового будинку літ. «К», гаража літ. «З» та прийняттям їх в експлуатацію актом прийняття до експлуатації прибудов до будинку, господарсько-побутових будівель та переобладнаних приміщень від 23.01.1990 року, затвердженим рішенням виконкому Староміської районної ради від 21.03.1990 року №80 та актом прийняття до експлуатації індивідуального житлового будинку та господарських споруд від 05.04.2004 року, затвердженим рішенням виконкому Вінницької міської ради від 13.04.2004 року №695:

ОСОБА_4 - 23/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, у власність якого переходить в житловому будинку літ. «А» з прибудовами: тамбур 2-1, кухня 2-2, кімната 2-3, загальною площею 27,1 м2, в тому числі житловою 9,2м2; в житловому будинку літ. «К»: веранда 3-1, кухня 3-2, санвузол 3-3, кімнати 3-4,3-5,3-6, коридор 3-7, загальною площею 91,4 м2, в тому числі житловою 55,0м2; гараж літ. «З»; убиральня літ. «Ж»; сарай літ. «Д»; погріб літ. «п/Д»;

ОСОБА_3. - 2/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, у власність якого переходить в житловому будинку літ. «А» з прибудовами: кімната 1-3 загальною площею 16,3 м2, в тому числі житловою 16,3 м2; сарай літ. «Б».

На підставі вказаного рішення замість свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідачу ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право власності НОМЕР_2 від 09 вересня 2009 року на 23/25 часток домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1, а саме на: в житловому будинку літ. «А» з прибудовами: тамбур 2-1, кухня 2-2, кімната 2-3, загальною площею 27,1 кв.м, в тому числі житловою 9,2 кв.м; в житловому будинку літ. «К»: веранда 3-1,кухня 3-2, санвузол 3-3, кімнати 3-4, 3-5, 3-6, коридор 3-7, загальною площею 91,4 кв.м, в тому числі житловою 55,0 кв.м, гараж літ. «З»; сарай літ. «Д», погріб літ. «п/Д», убиральня літ. «Ж». Право власності зареєстровано КП «ВМБТІ» 29.09.2009 року у реєстровій книзі №162 за реєстровим №16339.

Разом з цим, звертаючись до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради про затвердження акту прийняття в експлуатацію, позивач вказує, що будинок був побудований відповідачем самовільно, на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, відповідач не отримував згоди від батька (попереднього співвласника) та його згоди.

Вирішуючи спір суд першої інстанції вірно виходив з того, що між сторонами виникли правовідносини щодо здійснення власником права власності, непорушності цього права, регулювання відносин власності, її захисту, які визначені нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.1299 ЦК України (в редакції чинній на момент прийняття спадщини), право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Право власності на частку в спадковому майні у позивача виникло лише з моменту його державної реєстрації, тобто з 13.08.2014 року, а тому вірним є висновок суду про відсутність у позивача права на спадкове майно на момент прийняття оспорюваного рішення, а відповідно порушення прав позивача його прийняттям.

Твердження позивача щодо відсутності згоди померлого ОСОБА_8 на будівництво та введення в експлуатацію будинку ОСОБА_4, не доведено жодним доказом, натомість як вбачається з матеріалів справи будівництво здійснювалося за життя спадкодавця, а посилання на акт прийняття до експлуатації будинку від 05.04.2004 року в якому зазначено, що будинок побудований самовільно, не є належним доказом відсутності згоди іншого співвласника.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Введення в експлуатацію самочинно побудованих будинків в період 2004 року в межах м. Вінниці здійснювалося відповідно до Тимчасового порядку розгляду у виконкомі міської ради звернень з питань прийняття в експлуатацію об'єктів самовільного будівництва, затвердженого рішенням виконкому Вінницької міської ради від 28 грудня 2001 року №2264 «Про хід виконання рішення виконкому міської ради від 31.08.2000 року №1149 «Про стан контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при забудові території м. Вінниці».

Судом першої інстанції не встановлено порушення вказаного порядку, а тому посилання позивача на те, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 надавалася без права на забудову також не заслуговують на увагу, оскільки враховуючи призначення використання земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку та встановлені обмеження щодо неї, а саме: 0,0086 га в межах червоних ліній (без права забудови), то останнє стосується саме обмежень в межах червоних ліній, а не всієї земельної ділянки.

Доказів того, що будівництво здійснене в межах червоних ліній, апелянтом не надано.

Судом першої інстанції також вірно взято до уваги, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4, сторони по справі, набули право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 в порядку приватизації відповідно до рішення 29 сесії Вінницької міської ради 4 скликання від 22 грудня 2004 року №960, тобто після прийняття оскаржуваного рішення, і як наслідок прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні даних позовних вимог.

Апелянтом не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували відсутність надання дозволу всіх співвласників, зокрема його особистого дозволу, на перерахунок часток.

Перерахунок ідеальних часток здійснено не тільки у зв'язку із введенням в експлуатацію 05.04.2004 року нового будинку літ. «К» з гаражем літ. «З», а і з прийняттям 23.01.1990 року до експлуатації прибудов до будинку, господарсько-побутових будівель та переобладнаних приміщень, тобто внаслідок невідповідності ідеальних часток реальним часткам.

Відповідно до п.3.1 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства житлово-комунального господарства від 18.06.2007 року №55, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 6 липня 2007 р. за №774/14041 , у разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлюючих документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлюючих документів.

При цьому апелянтом не надано суду доказів (медичну довідку, тощо) про перебування на стаціонарному лікуванні з травня 2009 року по вересень 2009 року, в зв'язку з чим не міг чи не був присутнім при підписанні заяви про перерозподіл часток будинковолодіння.

Натомість в матеріалах справи (а.с.97) наявна копія такої заяви справжність підпису під якою апелянтом не спростована і клопотання про призначення почеркознавчої експертизи ним не заявлялось.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку суду апеляційної інстанції про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 304, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ Стадник І.М.
Судді: З оригіналом вірно: Суддя апеляційного суду /підпис/ Міхасішин І.В. /підипс/ Войтко Ю.Б. Стадник І.М.