У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» - Асхадулліної Тетяни Валентинівни на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Вінтех», ОСОБА_3, ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Біомаш», товариства з обмеженою відповідальністю «Бріош» про стягнення боргу, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство «Марфін Банк», (далі - «Марфін Банк») звернулося до суду із позовом, обґрунтовуючи його тим, що 30 січня 2013 року між ПАТ «Марфін Банк» та товариство з обмеженою відповідальністю «Вінтех», (далі - ТОВ «Вінтех») був укладений кредитний договір згідно з яким

ТОВ «Вінтех» надав кредит у вигляді поновлювальної кредитної лінії лімітом заборгованості у розмірі 2 000 000 гривень на поповнення обігових коштів терміном до 29 січня 2014 року під 20 % річних.

Видача коштів відбувалась траншами на підставі письмового повідомлення (заявки) позичальника, що є невід'ємною частиною кредитного договору. Згідно кредитного договору - позичальник зобов'язався на умовах, в розмірі та в строки, встановлені у вказаному договорі, повернути банку кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, сплатити комісії, а також сплатити пені та штрафи, передбачені умовами договору.

Банк виконав свої зобов'язання перед позичальником та згідно умов кредитного договору на підставі письмового повідомлення (заявки) позичальника 11 квітня 201 року, що є невід'ємною частиною кредитного договору, надав позичальнику кредит - на суму 596 400 грн, шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором банком з ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ТОВ «Біомаш» та з ТОВ «Бріош» були укладені договори поруки

№ 000692-CD, № 00693-CD, № 000695-CD, № 000696-CD відповідно від 30 січня 2013 року. 14 березня 2014 року банком направлено вимогу за

№ 188/08 від 14 березня 2014 року всім відповідачам про необхідність повернути кредит, сплатити відсотки та штрафні санкції. Проте заборгованість відповідачами не погашена та станом на 14 грудня

2015 року загальна заборгованість боржників банку за кредитним договором складає 1 329 454 грн 03 коп.

Посилаючись на вказані обставини та з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив стягнути солідарно з ТОВ «Вінтех», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ «Біомаш» та ТОВ «Бріош» на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 1 329 454 грн

03 коп. та судові витрати.

Справа судами розглядалась неодноразово. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2016 року позов ПАТ «Марфін Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Вінтех», ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ТОВ «Біомаш» та ТОВ «Бріош» на користь ПАТ «Марофін Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі

1 329 454 грн 03 коп., яка складається з: заборгованість за кредитом - 596 400 грн, проценти на основну суму боргу - 226 300 грн 69 коп., пеня за несплачену суму кредиту - 403 770 грн 97 коп, пеня за несплачені проценти за користування кредитом - 90 382 грн 37 коп., штраф на підставі

п. 5.3 кредитного договору за невиконання зобов'язань передбачених п. 3.3.9 кредитного договору (неповідомлення про рішення суду про стягнення з позичальника грошових коштів) - 1400 грн, штраф на підставі п. 5.3 Кредитного договору за невиконання зобов'язань передбачених п. 3.3.5.1 кредитного договору (ненадання квартальної фінансової звітності 8 кварталів) - 11 200 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від

16 травня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині позову ПАТ «Марфін Банк» до ТОВ «Вінтех», ОСОБА_3,

ОСОБА_5 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов

ПАТ «Марфін Банк» задоволено частково.

Стягнуто в солідарному порядку з ТОВ «Вінтех» і ОСОБА_3 та в солідарному порядку з ТОВ «Вінтех» на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 1 329 454 грн 03 коп., яка складється із заборгованості за кредитом - 596 400 грн, відсотків за користування кредитом - 226 300 грн 69 коп, пені за несплачену суму кредиту - 403 707 грн 97 коп., пені за несплачені проценти за користування кредитом 90 382 грн 37 коп, штраф на підставі

п. 5.3 кредитного договору за невиконання зобов'язань передбачених

п. 3.3.9 кредитного договору (неповідомлення про рішення суду про стягнення з позичальника грошових коштів) - 1400 грн, штрафу на підставі п. 5.3 кредитного договору за невиконання зобов'язань, передбачених п. 3.3.5.1 кредитного договору (ненадання квартальної фінансової звітності 8 кварталів) - 11 200 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від

16 травня 2016 року рішення Красногвардійського районного суду

м. Дніпропетровська від 28 січня 2016 року скасовано в частині позову ПАТ «Марфін Банк» до ТОВ «Вінтех», ТОВ «Біомаш», ТОВ «Бріош» про стягнення боргу та постановлено в цій частині ухвалу про закриття провадження у справі.

Роз'яснено ПАТ «Марфін Банк», що розгляд його позовних вимог до ТОВ «Вінтех», ТОВ «Біомаш», ТОВ «Бріош» про стягнення заборгованості за кредитним договором віднесено до юрисдикції господарських судів.

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням норм процесуального права.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Закриваючи провадження в частині позову ПАТ «Марфін Банк» до ТОВ «Вінтех», ТОВ «Біомаш», ТОВ «Бріош» суд першої інстанції, виходив з того, що в цій частині позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого, у разі укладення між ними кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

За таких обставин кредитор, керуючись статтею 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред'явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі чи частково, але поручитель, що виконав зобов'язання, не вправі пред'явити вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту

4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року (справа № 6-745цс15).

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» - Асхадулліної Тетяни Валентинівни на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Вінтех», ОСОБА_3, ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Біомаш», товариства з обмеженою відповідальністю «Бріош» про стягнення боргу, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович