Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Коціпак З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 подану в особі представника позивача ОСОБА_2 до Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонарне товариство «Ощадбанк» в особі філії Закарпатського управління ПАТ «Ощадбанк» про зняття арешту з майна, -

встановив:

ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонарне товариство «Ощадбанк» в особі філії Закарпатського управління ПАТ «Ощадбанк» про зняття арешту з майна, накладені на підставі постанови державного виконавця МВ ДВС УМУЮ № 11-31315075 від 17.02.2012 року та постанови державного виконавця МВ ДВС УМУЮ № 11-42352012 від 17.03.2014 року. Позовні вимоги мотивує тим, що 25.05.2014 року помер її чоловік ОСОБА_3 , якому на праві спільної часткової власності належала 1/2 частина житлового будинку , розташованого за адресою : м. Ужгород, вул. Доманинська 246 та на праві власності автомобіль марки HYUNDAI, 2003 року випуску, моделі Н200, номер шасі KMJWVH7HP3U491657, реєстраційний номер НОМЕР_1. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно. Позивач - ОСОБА_1 є дружиною та спадкоємицею за законом першої черги після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 та прийняла спадщину за ним в силу приписів ч.3 ст. 1268 ЦК України . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернулась до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки на спадкове майно накладено арешт на підставі постанови державного виконавця МВ ДВС УМУЮ № 11-31315075 від 17.02.2012 року та постанови державного виконавця МВ ДВС УМУЮ № 11-42352012 від 17.03.2014 року. Представник позивача зазначає, що 26.12.2012 року державним виконавцем МВ ДВС УМУЮ в межах виконавчого провадження № 31315075 винесено постанову на підставі п.4 ст.47 ЗУ Про виконавче провадження про повернення виконавчого документа стягувачеві та 27.06.2014 року державним виконавцем МВ ДВС УМУЮ в межах виконавчого провадження № 42352012 винесено постанову на підставі п.3 ч.1 ст.49 ЗУ Про виконавче провадження про закінчення вказаного виконавчого провадження, у звязку зі смертю боржника. Натомість, під час закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа стягувачеві - питання про зняття арешту з майна, в супереч вимогам чинного законодавства державним виконавцем не вирішено . На звернення позивача, листом відповідача від 09.10.2015 року їй було повідомлено, що на даний час виконавчого провадження щодо ОСОБА_3 на виконанні не перебуває, у знятті арешту відмовлено. Оскільки наявність арештів на спадкове майно накладені постановою державного виконавця МВ ДВС УМУЮ № 11-31315075 від 17.02.2012 року та постановою державного виконавця МВ ДВС УМУЮ № 11-42352012 від 17.03.2014 року перешкоджають позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , у звязку з чим змушена звернутися до суду з даним позовом та просить суд зняти арешт з майна ОСОБА_3, накладеного на підставі постанови державного виконавця МВ ДВС УМУЮ № 11-31315075 від 17.02.2012 року та постанови державного виконавця МВ ДВС УМУЮ № 11-42352012 від 17.03.2014 року.

В ході судового розгляду справи, до початку розгляду судом справи по суті, представник позивача надіслав на адресу суду заяву про зміну предмету позову та остаточно просив суд ухвалити рішення яким зняти арешт з майна ОСОБА_3, накладеного на підставі постанови державного виконавця МВ ДВС УМУЮ в межах ВП № 31315075 від 17.02.2012 року та постанови державного виконавця МВ ДВС УМУЮ в межах ВП № 42352012 від 17.03.2014 року.

Позивач та представник позивача у судове засідання після оголошеної перерви в судовому розгляді не зявилися, в матеріалах справи наявна заява представника позивача у якій зазначає про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача.

Представник відповідача - Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в судове засідання після оголошеної перерви в судовому розгляді не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонарне товариство «Ощадбанк» в особі філії Закарпатського управління ПАТ «Ощадбанк» у судове засідання після оголошеної перерви в судовому не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Подав до суду заяву у якій просить розглянути справу без його участі та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, з'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, перевіривши їх доводи наявними в справі доказами, надавши їм правову оцінку, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено по справі, на примусовому виконанні головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_4 перебував виконавчий лист № 2-2926 від 30.01.2012 року, виданий Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» суму боргу в розмірі 604249, 53 грн. ( а.с. 19)

В межах зазначеного виконавчого провадження № 31315075 головним державним виконавцем МВ ДВС Ужгородського МРУЮ постановою від 17.02.2012 року, було накладено арешт та заборону на відчуження майна ОСОБА_3 ( а.с. 19)

Як встановлено по справі, в межах зазначеного виконавчого провадження № 31315075, головним державним виконавцем МВ ДВС Ужгородського МРУЮ 26.12.2012 року на підставі п.4 ст.47 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про повернення виконавчого документа № 2-2926 від 30.01.2012 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області стягувачеві( а.с. 21)

Питання щодо скасування арешту, накладеного на майно боржника, не вирішено.

Як встановлено по справі, на примусовому виконанні старшого державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_5 перебував виконавчий лист № 2-2926 від 30.01.2012 року, виданий Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» суму боргу в розмірі 604249, 53 грн. ( а.с. 22)

В межах зазначеного виконавчого провадження № 42352012 старшим державним виконавцем МВ ДВС Ужгородського МРУЮ постановою від 17.03.2014 року, було накладено арешт та заборону на відчуження майна ОСОБА_3 ( а.с. 74)

Постановою головного державного виконавця від 27.06.2014 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв'язку зі смертю боржника) вказане виконавче провадження закінчено. ( а.с. 23, 75)

Питання щодо скасування арешту, накладеного в межах виконавчого провадження № 42352012 на майно боржника, не вирішено.

Судом встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Доманинська 246 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1, кожному по ? частині, що стверджується договором купівлі продажу від 15.07.2004 року, що посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №4747 та даними витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.09.2004 року за № 4630997. /а.с. 9-10/

Судом встановлено, що автомобіль марки HYUNDAI, 2003 року випуску, моделі Н200, номер шасі KMJWVH7HP3U491657, реєстраційний номер НОМЕР_1 належав на праві приватної власності ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії АОС 003549, виданого РЕВ Ужгородським МРВ УДАІ УМВС України в Закарпатській області 04.11.2006 року. /а.с. 11/

Як встановлено судом, 25.05.2014 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26.05.2014 року серії І-ФМ №175502 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області./а.с.8/

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФМ № 276631 від 24.02.1994 року. /а.с. 12/

Позивач ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, звернулась до нотаріуса Першої Ужгородської державної нотаріальної контори із метою оформлення спадщини після смерті спадкодавця, в чому їй було відмовлено , оскільки в ході перевірки при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину, було виявлено обтяження, а саме арешт на невизначене майно (все майно) та роз'яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину неможлива до зняття арешту із спадкового майна, (а.с.14).

Під час оформлення спадкових документів було виявлено, що спадкове майно знаходиться під арештом.

Листом від 22.09.2015 року позивач зверталась до МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції , в якому просила зняти арешти з майна ОСОБА_3 накладені державним виконавцем ( а.с. 16)

Листом від 09.10.2015 року № 07-54/20503 відповідач повідомив, що на даний час на виконанні в МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_3 у відділі на виконанні не перебуває. Крім того, вказане провадження перебувало на виконанні та постановою головного державного виконавця від 27.06.2014 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв'язку зі смертю боржника) вказане виконавче провадження закінчено, а відтак підстави для задоволення заяви відсутні. ( а.с. 17)

Відповідно до вимог ч.1 ст. 57 Закону України Про виконавче провадження арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно ч.1 ст.49, ч.2 ст.50, ч.3 cт.60 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавче провадженняпідлягає закінченню в разі смерті боржника, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за

рішенням суду винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 50 Закону України Про виконавче провадження у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

В порушення вказаних вимог Закону, при закінченні виконавчого провадження та при поверненні виконавчого документа , арешт, накладений на майно боржника ОСОБА_3, державним виконавцем не знято.

Ст.41 Конституції України закріплено - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оскільки боржник за виконавчим провадженням помер, то головний державний виконавець МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління виніс підставну постанову про закінчення виконавчого провадження, однак питання про зняття арешту з майна, всупереч вимогам чинного законодавства державним виконавцем не вирішено .

Разом з тим, питання про зняття арешту з майна, всупереч вимогам чинного законодавства державним виконавцем не вирішено і при поверненні виконавчого документа стягувачеві на підставі постанови від 26.12.2012 року.

Відповідно до положень ч. ч.1, 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Виходячи з вищевикладеного, на сьогоднішній день за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно боржника ОСОБА_3 в межах виконавчих проваджень, порушується право його спадкоємців, зокрема спадкові права позивачки, як спадкоємиці за законом, через неможливість здійснення необхідних дій для реалізації позивачкою своїх спадкових прав.

Суд вважає, що зняття арешту із нерухомого та рухомого майна ОСОБА_3 на вимогу його спадкоємця - позивача ОСОБА_1 не буде порушувати права стягувача Публічного акціонарного товариства «Ощадбанк» на стягнення заборгованості за судовим рішенням, оскільки відповідно до ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Також, згідно ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Враховуючи викладене, з урахуванням всіх обставин справи, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку , що змінені вимоги позову є обґрунтованими і підлягають до задоволення, оскільки позивач належними і допустимими доказами довів ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог, а відтак змінені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 10, 11, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст.49,50,60 ЗУ Про виконавче провадження, суд,

ВИРІШИВ:

Змінену позовну заяву ОСОБА_1 подану в особі представника позивача ОСОБА_2 до Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонарне товариство «Ощадбанк» в особі філії Закарпатського управління ПАТ «Ощадбанк» про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з майна, яке належить ОСОБА_3 померлого 25.05.2014 року, який накладено на підставі постанови головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції в межах ВП № 31315075 від 17.02.2012 року та постанови державного виконавця МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції в межах ВП № 42352012 від 17.03.2014 року .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6