Справа №295/3938/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Слюсарчук Н.Ф.

при секретарі Чубатюк І.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції

про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

Заявник звернулася 11.03.2016 року із заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначає, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та її матірю є Владика ( дівоче прізвище - ОСОБА_2) ОСОБА_3, яка померла 03 червня 2010 року. Також зазначає, що в свідоцтві про народження матері в графі батько стоїть прочерк, хоча їй відомо, що батьком матері та її рідним дідом є ОСОБА_4, чех за національністю, який помер 14 жовтня 1993 року.

Посилається на те, що оскільки її матір та дід вже померли, тому вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, оскільки прагне відновити та зберегти етнічне походження свого роду.

Заявниця зазначає, що у звязку з відсутністю у свідоцтві про народження та в актовому записі про народження матері запису в графі батько про ОСОБА_4, наразі є перешкодою для підтвердження родинних відносин як діда та онуки, а також позбавляє права доводити етнічне походження роду й в подальшому користуватися пільгами та гарантіями, які гарантовані громадянам чеського походження.

В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заяву із підстав, викладених в ній.

Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність та згідно вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді справи в судовому процесі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності заінтересованої особи і на підставі наявних матеріалів справи та приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно актового запису про народження матері заявниці за № 19 від 21.09.1948 року на ОСОБА_2, вчиненого виконавчим комітетом Великомошківецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області, в графі батько стоїть прочерк ( а.с. 6).

Після одруження мати заявниці змінила прізвище на ОСОБА_5 ( а.с. 10).

03 червня 2010 року Владика ( дівоче прізвище - ОСОБА_2) ОСОБА_3 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть ( а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про народження заявниці, яке видано 22 грудня 1971 року в графі мати вказана ОСОБА_5, про що зроблена відповідна актова запис за № 21 ( а.с. 12).

В звязку з укладенням шлюбу, заявниця змінила прізвище на ОСОБА_1, про що свідчить надане свідоцтво про укладення шлюбу від 18 листопада 1993 року Житомирським міським відділом ЗАГС ( а.с. 11).

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 помер 14 жовтня 1993 року ( а.с. 4).

У відповідності до послужного списку ОСОБА_4, в графі сімейний стан вказані відомості про укладення шлюбу Барановським райбюро ЗАГС від 04.12.1952 року з ОСОБА_6 ( а.с. 30).

Згідно наданих суду доказів, зокрема свідоцтв про народження, ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с. 2,9,13).

Вимогами ст. 53 КпШС України передбачено, що підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Доказами факту визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, в повному обсязі підтвердили факт визнання батьківства ОСОБА_4 стосовно Владики ( дівоче прізвище - ОСОБА_2) ОСОБА_3.

Також, дані свідки визнають, що є рідними тітками заявниці, підтримують з нею родинні звязки, спілкуються родинами, піклуються один про одного й підтвердили те, що за життя ОСОБА_4 дійсно визнавав та підтримував родинні звязки зі своєю онукою ОСОБА_1.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Показання допитаних свідків узгоджуються між собою та з іншими доказами, не викликають сумніву, є послідовними та вважаються судом достовірними доказами, тому суд приймає їх до уваги.

Згідно із ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом.

Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Вимогами ст. 11 Конституції України зазначено, що держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

Згідно з приписами ст. 300 Цивільного Кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до роз'яснень викладених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

У відповідності до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом оглянуто в оригіналі свідоцтво про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с. 6), а також запис акта про народження за № 19 від 21.09.1948 року, завірена копія якого надіслана заінтересованою особою ( а.с. 35).

Пунктами 2.13.1, 2.16.7 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» від 12.01.2011 року № 96/5 передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду, в якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

На вказані вище пункти 2.13.1, 2.16.7 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» від 12.01.2011 року № 96/5 також посилається в листі № 477/04-30 ( а.с. 34 ) та не заперечує заінтересована особа по справі.

Згідно вищенаведеного, судом встановлено, що встановлення факту родинних відносин не порушує права та інтереси третіх осіб.

Враховуючи те, що заявниця бажає встановити свої родинні звязки, оскільки ситуація, що склалась, може позбавити заявника та її нащадків права скористатись правами, гарантіями та привілеями, які гарантовані громадянам чеського походження, суд приходить до переконання, про наявність підстав для задоволення даної заяви про встановлення факту родинних відносин і внесення змін до актового запису про народження та дають підстави суду вважати заявлені вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 4, 10, 30, 57, 60, 212-215, 218, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт визнання батьківства, а саме, що ОСОБА_4, чех за національністю, який помер 14.10.1993 року є рідним батьком ОСОБА_5 ( дівоче прізвище - ОСОБА_2) ОСОБА_3, яка померла 03.06.2010 року, а вона є його рідною дочкою, шляхом внесення змін до актового запису про народження № 19 від 21.09.1948 року, що складено виконавчим комітетом Великомошківецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області на ОСОБА_2.

Встановити факт, що ОСОБА_4, чех за національністю, який помер 14.10.1993 року є рідним дідом ОСОБА_1 (дівоче прізвище - Владика) ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, а вона є його рідною онукою.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.Ф.Слюсарчук