Справа №442/3079/16-ц
Провадження №2/442/1175/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамар О.В.

при секретарі - Харів І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом Дрогобицької місцевої прокуратури в інтересах Відділу охорони здоров'я виконавчих органів Дрогобицької міської ради, третя особа на стороні позивача Дрогобицька міська лікарня №1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 4408 грн. витрат на лікування потерпілого від злочину.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 09.04.2014 року приблизно о 14.10 год. в м.Дрогобичі на ділянці дороги на вул.С.Стрільців навпроти будинку №28 ОСОБА_2, керуючи автобусом марки «ПАЗ 32054» р.н.з.НОМЕР_1, рухаючись зі швидкістю 30-40 км/год. та боковим інтервалом 0,5 м. від правого краю проїзної частини, в напрямку перехрестя з вул.Ю.Дрогобича по мокрій бруківці з ухилом вниз, виявивши автомобіль, який рухався з вул. Ю.Дрогобича в зустрічному напрямку та зупинився в межах перехрестя з вул.С.Стрільців на своїй смузі руху, не маючи на те необхідних підстав, застосував екстрене гальмування, внаслідок чого втратив керування автобусом та виїхав на правий тротуар, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.12.2014 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 закрито у зв'язку з примиренням з потерпілим. В результаті ДТП ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології Дрогобицької міської лікарні №1 з 09.04.2014 року по 08.05.2014 року. Згідно розрахунку №388 від 23.03.2016 року витрати медичного закладу на лікування останнього за 29 ліжко-днів становлять 4408 грн. Вказані витрати відповідачем добровільно не відшкодовані.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 09.04.2014 року приблизно о 14.10 год. в м.Дрогобичі на ділянці дороги на вул.С.Стрільців навпроти будинку №28 ОСОБА_2, керуючи автобусом марки «ПАЗ 32054» р.н.з.НОМЕР_1, рухаючись зі швидкістю 30-40 км/год. та боковим інтервалом 0,5 м. від правого краю проїзної частини, в напрямку перехрестя з вул.Ю.Дрогобича по мокрій бруківці з ухилом вниз, виявивши автомобіль, який рухався з вул. Ю.Дрогобича в зустрічному напрямку та зупинився в межах перехрестя з вул.С.Стрільців на своїй смузі руху, не маючи на те необхідних підстав, застосував екстрене гальмування, чим порушив вимоги п.п.1.5, 2.3, 11.13, 26.1-26.3, 13.1 ПДР. В результаті застосування екстреного гальмування ОСОБА_2 втратив керування автобусом та виїхав на правий тротуар, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 В результаті ДТП останній отримав тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, закритий перелом правої ключиці зі зміщенням, закриті переломи третього, п'ятого-сьомого ребер справа зі зміщенням та правобічним гемо пневмотораксом (накопиченням крові та повітря в плевральній порожнині); закритий перелом внутрішньої горбкуватості правої великогомілкової кістки з незначним зміщенням, які згідно висновку судово-медичного експерта №204 від 07.05.2014 року відносяться до середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликали тривалий, понад 3 тижні, розлад здоров'я.

Згідно роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.12.2014 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України в зв'язку з примиренням з потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_3 в період з 09.04.2014 року по 08.05.2014 року знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Дрогобицької міської лікарні №1. Вартість одного л/дня в травматологічному відділенні становить 152 грн. Загальна сума витрат складає 4408 грн.

Положеннями статті 1206 ЦК України передбачена відповідальність особи, яка вчинила злочин, відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до ч.2 ст.1191 ЦК України держава має право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього.

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що відповідачем в добровільному порядку не відшкодовано коштів, понесених закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину, а тому суд вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, ст.1206 ЦК України, постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь відділу охорони здоров'я виконавчих органів Дрогобицької міської ради (р/р 9302 в ГУДКСУ у Львівській області, код ЗКПО 13815703, МФО 825014) 4408 гривень витрат на лікування потерпілого від злочину.

Стягнути з ОСОБА_2 1378 гривень судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення - з дня отримання такого.

Суддя Крамар О.В.