Головуючий суду 1 інстанції - Карягіна В.А.
Доповідач - Коротких О.Г.
Справа № 408/4661/15-ц
Провадження № 22ц/782/673/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Коротких О.Г.

суддів: Авалян Н.В., Орлова І.В.

за участю секретаря Подрябінкіна.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 27.07.2016року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3-представника ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: ТОВ «Хостмайстер» про захист честі, гідності, ділової репутації, стягнення моральної шкоди,

зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди,

встановила:

У вересні 2015року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, визнання інформації недостовірною, стягнення моральної шкоди, який уточнив у листопаді 2015року, зазначив третю особу ТОВ «Хостмайстер» і послався на наступні обставини.

ОСОБА_4 мешкає в смт. Біловодськ Луганської області, займає посаду заступника голови Біловодської райдержадміністрації, сумлінно ставиться до виконання своїх службових обов'язків, має великий авторитет. Відповідач ОСОБА_2 тривалий час поширює недостовірну інформацію про ОСОБА_4, яка порочить її честь, гідність, ділову репутацію як людини і державного службовця.

Починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 в світовій мережі інтернет ресурсу поширила неправдиві відомості, зазначивши, що « Руководство района и глава администрации осуществляет все те же ПР сепаратисты, коррупционеры: зам главы ОСОБА_4…организовавшая и финансировавшие референдум, поднимавшие над РГА триколор, призывавшие воззвание к ОСОБА_11, организовавшие автопробег с триколором»;

-01.05.2015року ОСОБА_2 поширила неправдиві відомості про те, що нібито « главная сепаратистка ОСОБА_4, организовавшая и проплатившая референдум, автопробег за новороссию, вывесившая триколор возле райгосадминистрации»;

-20.05.2015року відповідач поширила відомості про те, що нібито «Заместитель главы РНА, агроном по образованию. Сепаратист по призванию, главный «куратор» медицины и судебной системы района»;

-25.05.2015року - «ОСОБА_4 Это проросийские перекрашенные в настоящее время активисты, яро призывавшие «российский мир» на нашу землю, организовавшая и проплатившая лже-референдум»;

-19.06.2015року - «ОСОБА_4 получала ежемесячные «откаты» с семейства ОСОБА_12»; «Сепаратистски настроенное руководство Беловодского района, во главе заместителя ОСОБА_4 прикрывается коррупция, грабя население района, разворовывается гуманитарная помощь»;

-22.06.2015року - «ОСОБА_4 разбазаривает бюджетный бензин ( немалую часть расходует на передвижение себе и своим близким)»;

-07.07.2015року - «ОСОБА_4 курирует все махинации и делит поровну доход, до сих пор ждущая прихода «матушки-россии»;

-08.07.2015року - «средства на реабилитационных путевках для инвалидов. Которые их не видят «курируються» распоряжением ОСОБА_4-мнимой больной»;

-10.07.2015року - «врач ОСОБА_12 делит доход с куратором здравохранения от райгосадминистрации сепаратисткой ОСОБА_4»;

-27.07.2015року - «зам.главы руководит коррупцией»;

-02.0.2015року - «ОСОБА_4, во время подготовки и проведения референдума, поднятия триколора над РГА организовала автопробег с триколором…»;

-25.08.2015року ОСОБА_2 у зверненні до Гнерального прокурора України через світову мережу інтернет-ресурс вказала, що ОСОБА_4 «привела войну на нашу землю».

Крім цього, аналогічне розповсюдження неправдивих відомостей стосовно ОСОБА_4 відобразилося у заяві до начальника Головного управління МВС України в Луганські області гненралу-лейтенанту міліції ОСОБА_7 про вчинення злочину. За результатами розгляду заяви ОСОБА_2 зроблено висновок про відсутність в діях заступника ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення. 19.08.2015року начальник Біловодського РВ УСБУ в Луганській області повідомив голову Біловодської райдержадміністрації про те, що в ході проведених Біловодським РВ УСБУ в Луганській області в межах кримінального провадження №0000240 від 16.07.2014року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.110 КК України, не отримано матеріалів, які б свідчили про причетність до вказаних протиправних дій заступника голови Біловодської РДА - ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_4 вважає, що вище викладена інформація порочить її честь, гідність, принижує ділову репутацію, у зв'язку з чим вона повинна була безпідставно виправдовуватися вдома, на роботі, що призвело до погіршення її стану здоров'я.

Позивач просила визнати недостовірною інформацію відносно неї, а саме:

- що вона є корупціонером, «сепаратистом», отримувала будь-які «откати» від працівників Біловодської лікарні; організовувала та фінансувала проведення «референдуму» м. Біловодськ; приймала участь у проведенні автопробігу з «триколором», піднімала «триколор» над Біловодською РДА та інше, що принижує її честь, гідність та ділову репутацію, так як вона є неправдивою і непідтвердженою.

Заборонити ОСОБА_2 розповсюджувати вказані відомості у подальшому як такі, що не відповідають дійсності, відносно ОСОБА_4 у будь-якій формі та в будь-якій спосіб (у засобах масової інформації, книговиданні, друкованій, усній, електронній, ауді-, відео-, інтернет виданнях).

Зобов'язати ОСОБА_2 протягом 10 днів від дня набрання рішення законної сили спростувати оприлюднену інформацію в світовій мережі інтернет на власній сторінці «ФЕЙСБУК» шляхом розміщення на персональній сторінці в соціальній мережі «ФЕЙСБУК» тексту, який спростовує інформацію, викладену ОСОБА_2, яка порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4.

ОСОБА_4 вважає, що діями ОСОБА_2 їй спричинено моральну шкоду, яку вона просила стягнути з відповідачки на свою користь в сумі 15000грн.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що ОСОБА_4, зловживаючи своїм службовим становищем, організувала незаконне звільнення колишнього головного лікаря Біловодської ЦРЛ, чоловіка ОСОБА_2, спричиняла моральний тиск на колишніх робітників Біловодської лікарні: бухгалтера ОСОБА_9 і її заступника ОСОБА_10 з метою отримання компрометуючої інформації щодо головного лікаря.

16.01.2014року ОСОБА_4 разом з колишнім головою Біловодської РДА, головним лікарем Чередніченко провели незаконний мітинг медробітників біля обласної прокуратури Луганської області, де порочили мою честь, гідність та ділову репутацію, в результаті чого була опублікована стаття «Перевертыши» в газеті «Вісті Біловодщини», яка була заказана керівництвом Біловодської РДА і Біловодської райрадою. Позивач вважає, що протягом трьох років ОСОБА_4 негативно ставиться до її родини, причетна до незаконних звільнень з роботи її та чоловіка. ОСОБА_4 причетна до написання вище зазначеної статті в газеті, скріншотів, нібито, на її (ОСОБА_2) сторінці «ФЕЙСБУКА», що спричинило їй моральну шкоду, яку вона просить стягнути з відповідачки на свою користь в сумі 100 000грн.

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 27.07.2016року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Суд визнав недостовірною інформацію,яка розповсюджується ОСОБА_2 щодо ОСОБА_4 про те, що вона є сепаратистом, отримувала будь-які «відкати» від працівників Біловодської лікарні, організовувала та фінансувала референдум в смт. Біловодськ, приймала участь у проведенні автопробігу з «триколором», піднімала «триколор» над Біловодською РДА та інше, що принижує честь, гідність та ділову репутацію, тяк як вона є неправдивою і непідтвердженою. Зобов'язати ОСОБА_2 спростувати оприлюднену інформацію в місцевій газеті «ІНФОРМАЦІЯ_2» протягом десяти календарних днів з дати набрання рішенням законної сили. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 1000грн. В задоволенні іншої частини позову відмовити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 600грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Білокуракінського рійсуду від 01.08.2016року суд виправив за своєю ініціативою описку, яка полягала в тому, що суд неправильно зобов'язав ОСОБА_2 спростувати оприлюднену інформацію в місцевій газеті «ІНФОРМАЦІЯ_2» протягом десяти календарних днів з дати набрання рішенням законної сили, оскільки газета не є учасником процесу. Суд ухвалив вважати вірним «Зобов'язати ОСОБА_2 спростувати оприлюднену інформацію на персональній сторінці «ФЕЙСБУК» в соціальній мережі інтернет протягом десяти календарних днів з дати набрання рішенням законної сили.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення матеріального і процесуального права, а тому просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 до неї і задовольнити її зустрічну позовну заяву.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.213, ст.214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд у числі інших вирішує також питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ч.1,ч.3 ст.303 ЦПК України,- під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 систематично, тривалий час на протязі 2015року по даний час звертається до правоохоронних органів, УСБ України, Генерального прокурора України та інших органів державної влади з інформацією про скоєння заступником голови Біловодської районної адміністрації ОСОБА_4 тяжких і особливо тяжких злочинів у вигляді проведення Антимайдану в січні 2014року, сприяння проведенню референдуму в травні 2014року, підняттю стяга «Триколора» над Біловодською РДА, у корупційних зв'язках, а також як куратор від медицини скоює злочини разом з головним лікарем КЗ Чередніченко по розкраданню майна району, лікарні, отримуючи щоденні «відкати» від подружжя Чередніченко та інше. Відповідач ОСОБА_2, маючи на руках відповіді про відсутність в діях заступника ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, відсутність мтаеріалів про причетність ОСОБА_4 до протиправних дій щодо проведення 11.05.2014року в Біловодському районі референдуму, розповсюджувала дану інформацію на своїй сторінці в мережі інтернет, доказом чого є скріншоти з її сторінок.

Суд прийшов до висновку про встановлення причинного зв'язку між спричиненою позивачу моральною шкодою і неправомірними діями відповідача, а тому частково задовольнив позов про стягнення моральної шкоди.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з доведеності розповсюдження ОСОБА_2 неправдивої і недостовірної інформації щодо ОСОБА_4 через мережу інтернет на своїй сторінці.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Судова колегія не погоджується з такими висновками суду.

Згідно з ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Виходячи з вимог п.18 постанови Пленуму ВСУ від 27.02.2009року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Суд правильно послався на зазначену постанову, але зробив висновки, невідповідні обставинам справи.

Так, в матеріалах справи на а.с.179 т.1 міститься пояснення третьої особи по справі ТОВ «Хостмайстер», стосовно того, що у них відсутні данні про власника доменного імені і щоб отримати таку інформацію необхідно звернутися до реєстратора такого доменного імені. Така інформація є доступною будь-якій особі через мережу інтернет за протоколом WHOIS або HTTP.

Позивач не скористався такою можливістю, не заявив клопотання суду про витребування такої інформації, тим самим не довів належність сторінки в інтернеті ОСОБА_2, яка постійно заперечувала стосовно належності їй сторінок, скріншоти яких додані до справи у якості письмових доказів. Ця обставина є головним доводом апеляційної скарги ОСОБА_2 Судова колегія вважає, що він заслуговує на увагу і спростовує висновки суду першої інстанції.

Виходячи з цього, відсутні підстави і для зобов'язання спростування інформації, стягнення моральної шкоди.

Судова колегія зауважує, що виправляючи описку ухвалою суду від 01.08 2016року, суд, фактично, змінив резолютивну частину рішення стосовно способу спростування інформації, що не відповідає вимогам ст.ст.214,215,219 ЦПК України.

Стосовно відмови у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.123 ЦПК України зустрічний позов приймається до розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Позивачка заявила позов до ОСОБА_4 як до службової особи, діяла в своїх інтересах і в інтересах третіх осіб, які не надавали їй таких повноважень. Предмет спору - стягнення моральної шкоди з ОСОБА_4, яка організувала незаконне звільнення з роботи її, її чоловіка та колишніх робітників Біловодської лікарні: бухгалтера ОСОБА_9 і її заступника ОСОБА_10 Судова колегія вважає, що предмет спору не пов'язаний з первісним позовом, але суд першої інстанції розглянув його як зустрічний, тому судова колегія вважає, що позов ОСОБА_2 не підлягає задоволенню за необгрунтованістю заявлених вимог.

Таким чином, рішення суду не відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а тому відповідно до вимог ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню.

Керуючись ст..ст.209, 303, 304, 307, 309,316 ЦПК України, судова колегія

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Біловодського районного суду Луганської області від 27.07.2016року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позову до ОСОБА_2, третя особа «Хостмайстер» про захист честі, гідності, ділової репутації, стягнення моральної шкоди та відмовити ОСОБА_2 у задоволенні зустрічного позову до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили негайно та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді