У Х В А Л А

11 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Гуменюка В.І.,Лященко Н.П.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд судових рішень у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - Подільський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, про усунення перешкод у здійсненні права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Аркада», про визнання недійсними договорів та свідоцтва про право власності на квартиру,

встановила:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 2 червня 2015 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 в частині позовних вимог про виселення залишено без розгляду у зв'язку з надходженням відповідної заяви від позивача.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 2 червня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_5 у здійсненні права власності і знятися з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_1.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Додатковим рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29 липня 2015 року відмовлено ОСОБА_5 у стягненні з ОСОБА_4 витрат на проведення експертних досліджень та правову допомогу.

Рішенням апеляційного суду м. Києві від 9 лютого 2016 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 2 червня 2015 року змінено в мотивувальній частині.

В решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 травня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Подільського районного суду м. Києва від 2 червня 2015 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду м. Києва від 9 лютого 2016 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвали нове рішення про відмову у первісному позові та задоволення зустрічного позову, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, та на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме, статей 225, 319, 321, 328, 391, 405 ЦК України, статті 72, 116, 156 ЖК України, статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Ухвалюючи рішення про задоволення первісного та відмову у зустрічному позові, суд першої інстанції, з висновком якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що ОСОБА_4 зареєстрована у спірній квартирі, добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, чим створює перешкоди у користуванні і розпорядженні майном для нового власника квартири. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суди виходили із того, що позивачем за зустрічним позовом не доведено того, що на час укладення угод вона не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ:

- від 6 червня 2012 року суд касаційної інстанції виходив із того, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства;

- від 14 грудня 2011 року суд касаційної інстанції виходив із того, що виселення ОСОБА_3 із спірної квартири порушить її права, гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основних свобод та Конституцією України, а тому рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні зазначених вимог;

- від 31 січня 2011 року суд касаційної інстанції виходив із того, що вимог про виселення або визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням ОСОБА_4 не заявляв, а тому рішення суду в частині задоволення зустрічного позову підлягає скасуванню;

- від 9 грудня 2015 року суд касаційної інстанції виходив із того, що на порушення статті 189 ЦПК України суд першої інстанції не вирішив питання про виклик експертів, якими проведено експертизу від 11 липня 2013 року, для роз'яснення наданих висновків або усунення суперечностей, крім того, пославшись на недоведеність позову з підстав нез'явлення позивача для проведення повторної експертизи, поза увагою суду першої інстанції залишилося те, що висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами.

У наданій для порівняння постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року суд виходив із того, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що судами касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшли протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог, а надана для порівняння постанова Верховного Суду України не слугує прикладом невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Керуючись статтею 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Аркада», про визнання недійсними договорів та свідоцтва про право власності на квартиру за заявою ОСОБА_4 про перегляд судових рішень відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко