Провадження №2/761/2498/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Маліновської В.М.
при секретарі: Кріт І.М., Лазоришинець К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
23 листопада 2015 року ОСОБА_1 (Позивач) звернулась з позовною заявою до Шевченківського районного суду м. Києва, згідно якої просить визнати Відповідача - ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування кімнатою АДРЕСА_1 (надалі - квартира).
Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона разом з відповідачем та їх спільною донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані у вищезазначеній квартирі.
Проте, оскільки подружнє життя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не склалося, останній в грудні 2011 року переїхав на постійне місце проживання до іншої сім'ї, не повідомивши нового місця свого проживання. При цьому з моменту переїзду відповідача на інше постійне місце проживання позивач змушена оплачувати комунальні послуги за трьох осіб.
Таким чином, позивач вважає, що оскільки відповідач вже більше чотирьох років не проживає та не з'являється за адресою: АДРЕСА_1, а також не приймає участі в оплаті житлово-комунальних послуг, останній втратив право на користування вказаною квартирою.
Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у тому числі шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий Кур'єр» від 18 лютого 2016 року, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Встановлюючи обставини справи та досліджуючи матеріали, судом за клопотанням сторони позивача у судовому засіданні були допитані як свідки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6
Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що проживає зі своє родиною в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 вже рік, проте жодного разу не бачила в ньому відповідача у справі.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що сторони по справі є її сусідами з вересня 2005 року, разом з позивачкою користуються кухнею, вони також з позивачкою близько 4 років водять дітей до школи. Також зазначила, що, як їй відомо, в грудні 2011 року відповідач зібрав свої речі та виїхав з гуртожитку. З того часу в кімнаті АДРЕСА_1 позивач проживає разом з донькою.
Крім того, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є власником особового рахунку ліжко місця в будинку АДРЕСА_1, який належить Комунальному концерну «Центр комунального сервісу», про що свідчить довідка Комунального концерну «Центр комунального сервісу» № 29 (форма № 3) від 04 листопада 2015 року (а.с. 40).
Разом з тим, згідно вказаної довідки, за вищезазначеною адресою на даний час зареєстровані три особи, а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3.
Наявними у матеріалах справи Актами, затвердженими Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», підтверджується, що відповідач - ОСОБА_2, не проживає в квартирі АДРЕСА_1 протягом тривалого часу, а саме з грудня 2011р., тобто більше 6 місяців. Дана обставина встановлена у Актах, затверджених Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» від 16 червня, 18 серпня та 22 жовтня 2015 року, які складені про те, що ОСОБА_2 за вищевказаною адресою не проживає (а.с. 41-43).
Відповідно до положень ст.163 Житлового кодексу Української РСР (надалі - ЖК України) у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1, п.п. 1 і 5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 цього Кодексу.
Так, згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до положень ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
При цьому, оскільки правовий режим гуртожитків, жилі приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», прирівняний до правового режиму жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, суд вважає, що на мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються норми ст.ст. 71, 72 ЖК України.
Отже, з урахуванням подібності правовідносин щодо користування жилою площею в гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами ч. 1 ст. 71 ЖК України щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутнім права на жиле приміщення протягом шести місяців слід застосовувати і в разі тимчасової відсутності особи, якій надавалась жила площа для проживання в таких гуртожитках.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1166цс15.
З урахуванням з'ясованих обставин справи, досліджених доказів, якими встановлено, що відповідач не проживає в кв.АДРЕСА_1 фактично більше 6 місяців, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а тому відповідача ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право на користування житловою площею, а саме: кімнатою АДРЕСА_1.
Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 71, 72, 163 ЖК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 74, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 487,20грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків або після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Суддя: