Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2016 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

при секретарі - Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Одеської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В ході розгляду справи ухвалою суду було здійснено заміну відповідача з Одеської міської ради на ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 вказував на те, що в установлений законом шестимісячний строк він не звернувся з заявою про прийняття спадщини, оскільки була ще жива його матір ОСОБА_6. Вона дуже хворіла і потребувала постійного догляду, він після смерті батька неодноразово розмовляв з матір'ю з приводу оформлення спадщини, на що вона відповідала йому, щоб не хвилювався, так як вона займається цим питанням, подала відповідні заяви і оформляє документи на спадщину. Враховуючи його правову необізнаність він повністю довіряв їй та зайвий раз не хотів хвилювати через стан здоров'я. Крім того, причиною введення його в оману було і те, що він через щільний графік роботи, який був пов'язаний з виїздами за межі міста Одеси, необхідність приділяти увагу хворій матері та власній сім'ї, не мав часу розбиратися з питанням прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав позов та зазначив, що за характером роботи постійно був зайнятий на роботі. У нього ніколи не було думки вступати у спадщину, матері допомагав постійно, жили поруч, возив її до лікарні, вона завжди говорила, що все буде вирішено, спадщину оформляла на себе, він їй довіряв. Вже після смерті матері нотаріус пояснила, що він пропустив строк для прийняття спадщини після батька.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечували проти позову посилаючись на те, що позивачу нічого не заважало звернутися до нотаріальної контори, а доводи про зайнятість на роботі та часті від'їзди за межі міста також не можуть бути поважною причиною, оскільки таку заяву можна подати як самостійно у вихідні дні до приватного нотаріуса та і поштою направити, однак він цього не зробив.

Заслухавши позивача, його представників, відповідачів та їх представника, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як було судом встановлено ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача та дідусь відповідачів - ОСОБА_4 (а.с.7,8,22,25).

Згідно з матеріалами спадкової справи №942/2014 відкритої щодо майна померлого ОСОБА_4 24 жовтня 2014 року ОСОБА_6, його дружина, звернулася з заявою про відмову від спадкового майна на користь сина ОСОБА_10, а також з заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, придбаної в зареєстрованому шлюбі (а.с.71).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача ОСОБА_6 (а.с.9).

Згідно зі свідоцтвом про право на власності на квартиру, виданим 21 травня 1997 року УЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів, власником квартири АДРЕСА_1 вказано ОСОБА_4.

Батьки позивача знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 1957 року (а.с.75 зворотня сторона)

Відповідно до довідки житлово-будівельного кооперативу «Ленінський -23» в квартирі АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали ОСОБА_4, його дружина ОСОБА_6 та син ОСОБА_10 (а.с. 19,22).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_10 (а.с.75).

Згідно з довідками №90/02-14 та №91/02-14, складеними 09 грудня 2015 року приватним нотаріусом Гордою І.В., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися з заявами про прийняття спадщини після смерті їх батька ОСОБА_10 (а.с.26,27).

Нормами ст.1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як визначено частинами 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч.1 та 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи (ч.1 ст.1270 та ч.2 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ст.1272 ЦК України , якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, судом встановлено, що на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_4 таким, що прийняв спадщину є його син ОСОБА_10, оскільки дружина померлого ОСОБА_6 відмовилася від спадщини, а позивач ОСОБА_1 не вчинив дій по прийняттю спадщини, оскільки не проживав зі спадкодавцем та не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Доводи позивача взагалі є суперечливими, оскільки він посилається на зайнятість на роботі, введення його в оману матір'ю, разом з тим зазначав, що не претендував на спадщину після смерті батька.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позову не має, суд не приймає до уваги посилання позивача на зайнятість на роботі, оскільки це не є поважною причиною пропущення строку. Сам позивач та свідки підтвердили, що позивач відвідував свою матір, возив до лікарні та до нотаріуса, тобто мав час та можливість подати і заяву.

Керуючись ст.ст.10,11,58,59,60,212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: