МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа №521/9912/16-ц
Пр.№2-о/521/225/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.

при секретарі - Зубковій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: ОСОБА_3,

встановив:

У червні 2016р. ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеною заявою, посилаючись на те, що її батьками були ОСОБА_4, та ОСОБА_5, яки перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: вона, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її сестра ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після реєстрації шлюбу вона та її сестра змінили свої дошлюбні прізвища на прізвища чоловіків, а саме на «ОСОБА_2П.» та «ОСОБА_3 П.»

Заявниця зазначала, що у свідоцтві про народженні їх батька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, були зроблені російською мовою записи про його батьків, а саме «Табачнюк Клеопатра Евсеевна» та «Табачнюк Іван Феоктистович». При цьому, були допущенні помилки у прізвищі його батька та по батькові матері, тобто замість «Табашнюк» було зазначено «Табачнюк», та замість «Фёдоровна» було зазначено «Евсеевна».

26 грудня 1999 року ОСОБА_5 помер.

Стверджувала, що у її батька був рідний брат, її дядько ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьками якого у свідоцтві про народження записані «Табашнюк Іван Феоктистович» та «Табачнюк Клеопатра Федерівна».

25 березня 2016 року ОСОБА_8, помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яку заявниця прийняла, оскільки в установлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 із заявою про прийняття спадщини, та отримання свідоцтва про право на спадщину.

Вказала, що оскільки в документах, які вона надала нотаріусу були розбіжності в її дошлюбному прізвищі та прізвищі її батька та дядьки, то приватним нотаріусом їй було рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.

Посилаючись на те, що вона не має можливості оформити спадщину після смерті її дядька ОСОБА_8, оскільки її дівоче прізвище та прізвище її батька та дядька записані по-різному, ОСОБА_2 просила суд винести рішення, яким встановити факт того, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер 25 березня 2016 року, є рідним братом ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 26 грудня 1999 року, та дядьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Протокольною ухвалою суду від 05 липня 2016 року за заявою ОСОБА_2 булозамінено заінтересовану особу: приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу ОСОБА_9 на ОСОБА_3 (а.с. 28).

Заявниця ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, надала заяву про підтримання заяви про встановлення факту родинних відносин, просила суд її задовольнити та слухати справу в її відсутність(а.с.38).

Заінтересована особа: ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, надала заяву, в який зазначала, що проти встановлення даного факту не заперечує, просила суд її задовольнити та слухати справу в її відсутність (а.с.39).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) А.П. народилася 03 серпня 1958 року у місті ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД474527, виданим повторно 19 травня 2016р. Суворовським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області(а.с.3).

Відповідно до свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_6 були записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.3).

Відповідно до довідки відділу реєстрації актів цивільного стану від 12 вересня 2006р., батьками (ОСОБА_3) ОСОБА_7 є ОСОБА_5 та ОСОБА_10 (а.с.42).

Встановлено, що 23 жовтня 1974 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_11, та змінила дошлюбне прізвище, вказане у паспорті громадянки СРСР «Табачнюк» на «Іванову», що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, копією свідоцтва про одруження (а.с.5,37).

Згідно свідоцтва про народження батька ОСОБА_12 - ОСОБА_13, його батьками російською мовою записані: батько: «Табашнюк Феоктист Иванович», мати: «Табашнюк Марина Афанасьевна» (а.с.9).

Згідно свідоцтва про народження матері ОСОБА_12 - ОСОБА_14, її батьками російською мовою записані: батько: «Сорокатый Федор Максимович», мати: «Сорокатая Лукия Григорьевна» (а.с.9).

Із запису акта про народження батька заявниці ОСОБА_5 вбачається, його батьки російською мовою були записані, як «Табачнюк Клеопатра Евсеевна» та «Табачнюк Иван Феоктистович», тобто замість «Табашнюк» було зазначено «Табачнюк», та замість «Фёдоровна» було зазначено «Евсеевна» (а.с.7-8).

Зазначені обставини також підтверджуються архівною довідкою Державного архіву Одеської області від 19.04.2016 року, згідно якої ОСОБА_15 28 років, українець та ОСОБА_16, 23 роки, українка є батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3(а.с.6).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_8 вбачається, що його батьки російською мовою були записані, як «Табашнюк Клеопатра Федоровна» та «Табашнюк Иван Феоктистович» (а.с.10).

26 грудня 1999 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11).

06 листопада 2002 року померла ОСОБА_17, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11).

Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «ім. Дячишина» с. Березівка в Балтському районі Одеської області розміром 6,05 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натури, належного спадкодавцеві на підставі сертифікату серії ОД-03 №0095068, виданого Балтською райдержадміністрацією, згідно рішення №224 від 30 квітня 1996 року, яке остання заповіла сину ОСОБА_8 І.(а.с.14).

Судом встановлено, що ОСОБА_8 після смерті матері ОСОБА_17 прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14 травня 2003 року (а.с.14)

25 березня 2016 року ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12).

05 травня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, померлого 25 березня 2016 року (а.с.13).

Відповідно до довідок №462,463 від 25 липня 2016р ОСОБА_8 по день смерті проживав одиноко в ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.35,36).

Спадкоємцями пятої черги за законом після смерті ОСОБА_8 є ОСОБА_2 та ОСОБА_18, як племінниці померлого. Інших спадкоємців не має.

Із листа приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу ОСОБА_9 вбачається, що ОСОБА_2 05 травня 2016 року звернулась до неї, як приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала, оскільки її було повідомлено про необхідність надання документів, які підтверджують її родинні відносини з померлим та рекомендовано звернутися до суду (а.с.13).

Факт того, що ОСОБА_8 є рідним братом ОСОБА_5 та рідним дядьком ОСОБА_2, підтверджується свідоцтвом про народження батька та матері заявниці, свідоцтвом про народження ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , свідоцтвами про народження ОСОБА_13Ф та ОСОБА_17, сімейними фото, визнанням заяви заінтересованою особою ОСОБА_18(а.с.7,8,9,10,16,17,39).

Разом з тим, після дослідження матеріалів справи, у суду немає яких-небудь підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявницею. Суд вважає, що обставини викладені у заяві, відповідають і не суперечать зібраним у справі доказам, а розбіжності в написанні прізвища дядька заявниці та її батька в документах, зокрема в свідоцтві про народження та наступних документах, є орфографічною помилкою, допущеною під час перекладу документів з російської на українську мову.

Таким чином, факт того, що ОСОБА_8 є рідним братом ОСОБА_5 та рідним дядьком ОСОБА_2 був підтверджений письмовими доказами, які приєднані до матеріалів справи.

Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, враховуючи відсутність заперечень про встановлення цього юридичного факту зі сторони заінтересованої особи, суд вважає, що через наявні помилки в свідоцтвах про народження рідних заявниці, вона позбавлена можливості довести певний юридичний факт.

За правилом п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

З огляду на це заявник є вільним у виборі способу та порядку захисту свого порушеного права та законного інтересу.

За таких обставин заява ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

У відповідності до п.1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судовий збір по справі складає 275,60 грн., який повністю сплачено заявницею при зверненні до суду.

Керуючись ст. 10, 11, 209, 214, 215, 234, 256-259 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер 25 березня 2016 року, є рідним братом ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 26 грудня 1999 року, та рідним дядьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: О.М. Сегеда