Справа № 346/3175/13-ц
Провадження № 22-ц/779/1044/2016
Головуючий у 1 інстанції Обідняк В. Д.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Бойчука І.В., Горблянського Я.Д.

секретаря: Петріва Д.Б.

з участю: представника апелянта Репака В.В.

розглянувши у судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ПАТ «Креді Агріколь Банк» на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 16 грудня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із скаргою та просила зупинити реалізацію арештованого майна - предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів приміщення магазину (нежитлового приміщення), в АДРЕСА_1 загальною площею 320, 5 кв.м.

Вимоги скарги ОСОБА_4 обґрунтувала тим, що їй на праві власності належить приміщення магазину в АДРЕСА_1. Для придбання цього майна отримала кредит у ПАТ «Креді Агріколь Банк» на суму 300 000 доларів США із строком користування 180 місяців з 13 червня 2008 року по 12 червня 2023 року. На забезпечення кредитного договору укладено договір іпотеки. На підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 06 березня 2014 року головним державним виконавцем ВДВС відкрито виконавче провадження. 11 листопада 2015 року через Єдиний реєстр виконавчих проваджень їй стало відомо, що старший державний виконавець здійснив переоцінку магазину по АДРЕСА_1 з порушенням ЗУ «Про виконавче провадження», тому вважає дії державного виконавця щодо переоцінки заставного майна на 30%, що є значно заниженим незаконними, оскільки на час укладення кредитного договору оцінка належного заявнику приміщення за ринковою вартістю складала 2095750 гривень.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 16 грудня 2015 року скаргу задоволено.

У апеляційній скарзі на дану ухвалу представник ПАТ «Креді Агріколь Банк» просить її скасувати. Вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права в частині визнання неправомірними дій державного виконавця, підстав зупинення реалізації арештованого майна, що перебуває в іпотеці Банку та в частині зобов'язання державного виконавця вчинити дії по проведенню повторної оцінки.

Представника Банку не було залучено до участі у справі, чим позбавлено право Банку на справедливий та неупереджений розгляд. Постановивши ухвалу від 16 грудня 2015 року за результатами розгляду скарги по суті та одночасно зупинивши реалізацію арештованого майна суд вийшов за межі процесуальних вимог закону. За своїм змістом, матеріально-правовим обґрунтуванням ухвала суду від 16 грудня 2015 року має силу судового рішення щодо забезпечення позову.

Суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу ДВС здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. Суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою ДВС.

Суд у рішенні встановив, що звіт про вартість майна втратив чинність, однак визнав його дії державного виконавця неправомірними у цілому. Тому суд повинен був встановити, які саме дії чи бездіяльність державного виконавця є неправомірними. Зобов'язуючи державного виконавця вчинити дії по проведенню повторної оцінки експертом суд не з'ясував чи звертався боржник із заявою про необхідність проведення повторної оцінки.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який вимоги скарги підтримав, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі зупинення судом реалізації арештованого майна.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності належить магазин (нежитлове приміщення) в АДРЕСА_1, для придбання якого було отримано кредит у ПАТ «Креді Агріколь Банк» на суму 300 000, 00 доларів США. На забезпечення кредитного договору нежитлове приміщення передано в заставу.

На підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 06 березня 2014 року про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором, державним виконавцем відкрито виконавче провадження та накладено арешт на майно боржника.

Згідно положень ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем було залучено суб'єкт оціночної діяльності для проведення оціночного звіту та 22 жовтня 2014 року було проведено оцінку майна, визначено ринкову вартість приміщення, що становила 1 882 586, 99 грн.

20 березня 2015 року було проведено електронні торги, де предметом реалізації виступило нежитлове приміщення. Згідно повідомлення ДП «Інформаційний центр» від 23 березня 2015 року електронні торги 20 березня 2015 року не відбулись у зв'язку із відсутність учасників електронних торгів, про що системою сформовано протокол.

22 вересня 2015 року державним виконавцем по даному виконавчому провадженні надіслано до Головного територіального управління юстиції Івано-Франківської області акт уцінки арештованого майна відповідно до отриманого Звіту від 22 жовтня 2014 року, яке не реалізовувалось на електронних торгах по лоту № 48916, а ОСОБА_4 повідомлено про проведення електронних торгів 13 листопада 2015 року та зазначено початкову ціну продажу майна в розмірі 1 317 810, 90 грн.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що оскільки майно не було реалізовано 20 березня 2015 року на електронних торгах по Звіту про незалежну оцінку, то відповідно до норм ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. Однак, державним виконавцем вимог ст.62 даного Закону не було дотримано. Термін чинності Звіту про незалежну оцінку від 22 жовтня 2014 року у виконавчому провадженні закінчився 22 квітня 2015 року, тому відповідно до ст. Закону України «Про виконавче провадження» необхідним було проведення повторної оцінки майна. Але, в порушення норм чинного законодавства, державним виконавцем уцінено арештоване майно від суми визначеною Звітом, який втратив чинність.

Представник апелянта у засіданні апеляційного суду підтвердив, що термін чинності Звіту про незалежну оцінку від 22 жовтня 2014 року у виконавчому провадженні закінчився 22 квітня 2015 року, тому повторна переоцінка об'єкта для проведення електронних торгів є необхідною, і на даний час державним виконавцем призначено оцінювача, а Банком авансовано витрати для проведення оцінки.

У зв'язку з тим, що судом першої інстанції встановлено обставини, за яких проведення торгів на підставі Звіту про незалежну оцінку від 22 жовтня 2014 року, який втратив чинність було неправомірним, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи представника апелянта, що фактично не встановлено конкретного порушення законодавства державним виконавцем. Боржник по виконавчому провадженню ОСОБА_4 за змістом скарги оспорювала проведення переоцінки реалізованого майна, тому представник апелянта також помилково вважає, що за проведенням переоцінки арештованого майна вона не зверталась.

Колегія суддів вважає доводи апелянта про те, що суд першої інстанції перебрав на себе повноваження державного виконавця, вважаючи, що суд ухвалою зупинив виконавче провадження є надуманими та суперечать вимогам п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ «Креді Агріколь Банк» відхилити.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 16 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді Я.Д. Горблянський

І.В. Бойчук