Справа № 548/265/16-ц
Провадження № 2/548/213/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2016 р. м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого - судді - Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря - Калініченко A.B.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ольвія" до ОСОБА_1 при третій особі без самостійних вимог Відділ Держгеокадастру в Хорольському районі Полтавської області про визнання недійсним окремого положення договору оренди землі, укладеного сторонами 06.07.2011 року, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ольвія" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 при третій особі без самостійних вимог Відділ Держгеокадастру в Хорольському районі Полтавської області про визнання недійсним окремого положення договору оренди землі, укладеного сторонами 06.07.2011 року.

В позові вказувалося, що наприкінці 2014 року відповідачка ОСОБА_1, яка є спадкоємицею її померлої матері ОСОБА_2, подала позовну заяву до Хорольського райсуду про розірвання договору оренди землі, укладеного 06.07.2011 року її матір"ю за життя.

Вказаний договір було укладено терміном на 10 років до 06.07.2021 року на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 522517 від 18.10.2010 року.

Позивач вказував, що саме він вирішував організаційні питання, фінансував технічні роботи землеупорядників, транспортні витрати по оформленню проектної, землевпорядної документації для виділення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, що дозволило останній скористатися своїм правом на отримання вказної земельної ділянки у власність від Держави.

Оскільки позивач є агропідприємством, основна діяльність якого зводиться до вирощування сільськогосподарських культур на землі, в тому числі орендованій у фізичних осіб, таких як відповідач та інших, а тому, укладаючи у 2011 році договір оренди земельної ділянки з матір"ю відповідачки, він планував, що земельна ділянка об"ємом 2, 17 га (кадастровий номер :00:013:0014), яка зараз належить відповідачці, буде знаходить у користуванні підприємства період визначений договором (10 років), що дозволить за цей час позивачу покрити понесені ним витрати з оформлення вказаної земельної ділянки за рахунок своєї господарської діяльності на орендованій ділянці та отримати прибуток.

Позивач вказував, що разом з тим, вказаний договір, який був запропонований для укладання як "бланковий" земельним відділом Хорольської РДА містить пункт № "40", де у першій частині є така умова: "Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, ...є підставою для зміни умов, або розірвання договору". Позивач вважає, що вказане положення договору суперечить вимогам закону, а саме ст. 770 ЦК України, яка гласить про те, що "у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов"язки наймодавця", а також інтересам позивача, а тому просив суд визнати недійсною першу частину сорокового пункту договору оренди землі, укладеного сторонами 06 липня 2011 року.

В судовому засідання представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи без самостійних вимог Відділу Держгеокадастру в Хорольському районі Полтавської області - ОСОБА_5 при розгляді даної справи покладається на розсуд суду.

Врахувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог на підставі слідуючого.

Судом встановлено, що 06 липня 2011 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ольвія" було укладено договір оренди землі терміном на 10 років до 06.07.2021 року на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 522517 від 18.10.2010 року.

Наприкінці 2014 року відповідачка ОСОБА_1, яка є спадкоємицею її померлої матері ОСОБА_2, звернулася до Хорольського районного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ольвія" про розірвання вищевказаного договору оренди землі.

Судом встановлено, що позивач є агропідприємством, основна діяльність якого зводиться до вирощування сільськогосподарських культур на землі, в тому числі орендованій у фізичних осіб.

Судом також встановлено, що в зв"язку з тим, що позивач вважає, що пункт № "40" вищевказаного договору оренди, де у першій частині є така умова: "Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, ...є підставою для зміни умов, або розірвання договору", суперечить вимогам закону, а саме ст. 770 ЦК України - "у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов"язки наймодавця", а також інтересам позивача, а тому просить суд визнати недійсною першу частину сорокового пункту договору оренди землі, укладеного сторонами 06 липня 2011 року.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов"язки наймодавця.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд не вбачає суперечності ч. 1 п. 40 Договору оренди від 06 липня 2011 року вимогам ч. 1 ст. 770 ЦК України, оскільки ч. 1 ст. 770 ЦК України не містить прямої заборони робити те, що вказано у п. 40 вищевказаного Договору оренди.

Згідно правової позиції, висловленої судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у справі № 6-375цс15 за змістом частини першої статті 7 Закону № 161-XIV право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи до спадкоємців, якщо інше не передбачено договором оренди.

При цьому, за змістом статті 31 Закону № 161-XIV договір оренди землі припиняється, у тому числі, в разі смерті фізичної особи - орендаря.

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд не вбачає суперечності між ч. 1 п. 40 вищевказаного договору оренди і ч. 1 ст. 770 ЦК України, оскільки ст. 770 ЦК України не містить прямої заборони щодо зміни умов чи розірвання договору оренди новим власником.

Суд не знаходить жодних підстав для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ольвія" до ОСОБА_1 при третій особі без самостійних вимог Відділ Держгеокадастру в Хорольському районі Полтавської області про визнання недійсним окремого положення договору оренди землі, укладеного сторонами 06.07.2011 року, оскільки судом встановлено, що оспорюваний договір відповідачка ОСОБА_1 не укладала з Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ольвія" і ніякого відношення до його укладення взагалі немає.

Відмовляючи в позові, суд враховує, що оспорюваний договір було укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ольвія" та ОСОБА_2 ще у 2011 році. Але за життя матері відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2, починаючи з 06 липня 2011 року, тобто з дня укладення договору, і до дня її смерті, тобто до 18.10.2013 року, в тому числі в межах строку позовної давності жодних зауважень ні вцілому по договору оренди землі, ні по оспорюваному пункту цього договору, ні по жодному з пунктів цього договору, позивач не висловлював в адресу ОСОБА_2.

Суд не вбачає підстав для заміни відповідачки ОСОБА_1 іншим відповідачем, оскільки ОСОБА_2 померла, а інші особи не причетні до укладеного оспорюваного договору.

Крім того, суд не знаходить підстав для задоволення позову, оскільки підставою недійсності правочину є недодержання вимог закону в момент вчинення правочину (відсутність в договорі оренди землі хоча б однієї з його істотних умов (постанови ВСУ від 06.02.2012 № 6-7цс12, від 04.04.2012 № 6-21цс12, від 14.05.2014 № 6-48цс14, від 04.06.2014 № 6-55цс14).

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 256, 259 ЦПК України, ст. ст. 203, 770 ЦК України, правовою позицією, висловленою у постанові ОСОБА_6 у цивільних справах Верховного Суду України від 16.12.2015 року, суд -

В И Р І Ш И В :

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ольвія" до ОСОБА_1 при третій особі без самостійних вимог Відділ Держгеокадастру в Хорольському районі Полтавської області про визнання недійсним окремого положення договору оренди землі, укладеного сторонами 06.07.2011 року відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області через Хорольський районний суд протягом 10 днів.

Головуючий: Н.С. Миркушіна