АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

10 травня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва Левенець Б.Б., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Печерського районного суду міста Києва від 23 лютого 2016 року по матеріалам позовної заяви ОСОБА_2 до Комунального комерційного унітарного підприємства «Фінансова компанія «Житло-інвест», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекс Буд» про розірвання договору і стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Печерського районного суду міста Києва від 23 лютого 2016 року позов ОСОБА_2 до Комунального комерційного унітарного підприємства «Фінансова компанія «Житло-інвест», третя особа ТОВ «Алекс Буд» про розірвання договору № КНТР-000103/кв про участь у фонді фінансування будівництва від 04 березня 2010 року і стягнення коштів, з усіма додатками повернуто заявнику для подачі до належного суду. (а.с.8)

Не погодившись з ухвалою районного суду, 02 березня 2016 року ОСОБА_2 направив по пошті апеляційну скаргу. (а.с.10-13)

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено ст.ст. 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

У п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» було передбачено, що споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав звільняються від сплати судового збору. Проте, Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності 01 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав не передбачено.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 направив 02 березня 2016 року, тобто на момент чинності ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, то правові підстави для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду відсутні.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Ухвалою судді Апеляційного суду міста Києва від 25 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Печерського районного суду міста Києва від 23 лютого 2016 року залишено без руху, надано строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. (а.с.16-17)

Копія ухвали судді Апеляційного суду міста Києва від 25 березня 2016 року направлялась на зазначену ОСОБА_2 в апеляційній скарзі адресу, однак 06 травня 2016 року до Апеляційного суду міста Києва повернувся поштовий конверт з відміткою працівників пошти «за закінченням терміну зберігання». (а.с.20)

Про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_2 сповіщався також телефоном, про що складено довідку. (а.с.19)

Станом на 10 травня 2016 року ОСОБА_2 не виконав вимог ухвали судді Апеляційного суду міста Києва від 25 березня 2016 року, докази сплати судового збору, або документи, які підтверджують право апелянта бути звільненим від сплати судового збору відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» до суду не надходили.

За змістом ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо недоліки заяви не усунуто, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та, з огляду на положення Конвенції, щодо обов'язку сторони цікавитися рухом справи, застосування положень ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги не є порушенням права особи на доступ до правосуддя.

Таке судове рішення не перешкоджає апелянту подати до суду належним чином оформлену апеляційну скаргу, разом із додатками та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 121, ч. 2 ст. 297 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Печерського районного суду міста Києва від 23 лютого 2016 року повернути апелянту.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь в справі.

Ухвала набирає законної сили негайно з часу її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Суддя _________________ Б.Б.Левенець

Справа № 22-ц/796/6188/2016

Унікальний номер 757/7261/16-ц

Головуючий у першій інстанції - Цокол Л.І.

Доповідач Левенець Б.Б.