Справа № 495/711/16-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

18 квітня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.,

при секретарі Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білгород-Дністровському цивільну справу за позовною заявою Військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_1, Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Реєстраційна служба Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме,

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Білгород-Дністровського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Реєстраційна служба Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування держвної реєстрації права власності на нерухоме.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що видане органом приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на житло від 22 вересня 2014 року, а саме на 43/100 частки квартири 57, буд. 12 Б, по вул. Південна, м. Білгород-Дністровський, Одеської області є незаконним, таким, що видане з порушенням чинного законодавства, оскільки посвідчує право власності відповідача на жилу площу, яка є житловим фондом Міністерства Оборони України, що знаходиться на обліку Білгород-Дністровської КЕЧ району, та зареєстрована в якості гуртожитку для малих сімей, а тому повинно бути визнано недійсним, а державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на зазначену жилу площу скасованою.

У судовому засіданні прокурор Попазогло В.С. позовні вимоги позивача підтримала, просила задовольнити.

Представник Мінестерства оборони України за довіреністю ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав просив задовольнити.

Представник Білгород-Дністровської КЕЧ за довіреністю ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради за довіреністю ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у зв'язку з їх безпідставністю, наголошував, що дії виконавчого комітету в частині надання дозволу і погодження надання спірного житлового приміщення в постійне користування ОСОБА_1, а в подальшому його приватизації останньою відповідають нормам чинного законодавства.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення позовних позивача заперечувала з підстав їх необгрунтованості.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши в судових засіданнях пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 22 вересня 2014 року Органом приватизації житлового фонду виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на 43/100 часток квартири №57, в будинку 12 Б, по вул. Південній, м. Білгород-Дністровського Одеської області (а.с. 8).

На підставі вказаного свідоцтва за ОСОБА_1 26.09.2014 року було зареєстровано право власності на зазначене вище нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.03.2016 року (а.с. 52).

Позивач у своїй позовній заяві та в судовому засіданні наголошував, що квартира №57, в будинку 12 Б, по вул. Південній, м. Білгород-Дністровського Одеської області є житловим фондом Міністерства Оборони України, що знаходиться на обліку Білгород-Дністровської КЕЧ району, та зареєстрована в якості гуртожитку для малих сімей, а тому орган приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради незаконно видав свідоцтво про право власності на житло, без наявних на то правових підстав та реєстрація права власності за відповідачем на вказане нерухоме майно підлягає скасуванню.

Однак, суд не може погодитися з вказаними доводами позивача і вважає їх голослівними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.10, ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦП України обставини справи які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як на доказ того, що спірна квартира знаходиться на обліку Білгород-Дністровської КЕЧ району позивач посилається на рішення Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради народних депутатів №680 від 19.6.1997 року, відповідно до якого було вирішено зареєструвати другий під'їзд будинку №12 Б по вул. Південній, м. Білгород-Дністровського Одеської області (до якого входить і квартира 57) в якості гуртожитку для малих сімей в кількості 27-ми квартир за виключенням квартир №39, 41, 48, 51, 53, 59, 60,66 (а.с. 10).

Однак зазначене рішення не є належним доказом перебування спірної квартири на обліку Білгород-Дністровської КЕЧ району, а лише посвідчує факт надання нерухомому майну статусу гуртожитку, статусу службового приміщення вказаним квартирам надано не було.

Відповідно до ст. 12 Житлового кодексу України виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавстом Союзу РСР, цим Кодексомта іншими актами законодавства Української РСР, на території району, міста району в місті, зокрема приймають рішення про включення жилих приміщень до числа службових.

Відповідно до ст. 118 Житлового кодексу України, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради нароних депутатів.

Позивачем не надано доказів включення спірного приміщення до числа службового.

Крім того, наведені доводи позивача спростовуються наданими сторонами суду доказами.

Так, відповідно до акту приймання-передачі військового майна комісією, створеною відповідно до рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від червня 2004 року №105 встановлено факт передачі житлового будинку по вул. Південній, 12 Б, в м. Білгород-Дністровському Одеської області Білгород-Дністровській міській раді (а.с. 12).

Відповідно до листа виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 08 квітня 2016 року №02/15-29-1445/793 згідно рішення виконкому від 08.12.2005 року №806, після прийняття до комунальної власності територіальної громади міста, 9-ти поверховий 2-х під'їздний 72-х квартирний будинок по вул. Південна, 12 Б, був переданий на баланс створеному на підставі рішення міськвиконкому Білгород-Дністровської ради від 19.04.2001 року №222 об'єднанню співвласників багатоквартирних будинків (ОСББ) "Южноє".

З огляду на викладене, позивачем не надано суду доказів перебування квартири №57, в будинку 12 Б, по вул. Південній, м. Білгород-Дністровського Одеської області на момент її приватизації відповідачем на обліку Білгород-Дністровської КЕЧ району, із чого випливає, що видача свідоцтва про право власності на житло від 22.09.2014 року на спірне нерухоме майно та реєстрації права власності на вказане майно за відповідачем, жодним чином не порушує права позивача, у зв'язку із чим позовні вимоги є необгрунтованими та підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 58, 60, 64, 169, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позові Військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_1, Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Реєстраційна служба Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя