Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/532/16-ц

номер провадження 2/695/522/16

12 травня 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Таратіна В.О.

при секретарі Курченко В.М.

з участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 сільської ради, третя особа ОСОБА_11, Служба у справах дітей Золотоніської районної державної адміністрації, про виселення за неможливістю проживання, усунення перешкод у здійсненні прав власника та зняття з реєстраційного обліку громадян, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_4 звернулась у суд з позовом до ОСОБА_5 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_9, а також до ОСОБА_10 сільської ради, третя особа Служба у справах дітей Золотоніської районної державної адміністрації, про виселення ОСОБА_5 та дітей з будинку №99 по вул. Жовтнева у с. Чапаєвка, Золотоніського району Черкаської області за неможливістю спільного проживання, а також усунення перешкод у здійсненні прав власника шляхом зняття з реєстраційного обліку громадян ОСОБА_10 сільрадою.

Позов мотивований тим, що на підставі свідоцтва про право власності від 24.09.2012 р. позивачка є власником домоволодіння, розташованого по вул. Жовтнева, 99 в с. Чапаєвка, Золотоніського району Черкаської області.

У будинку проживають та зареєстровані син позивачки - ОСОБА_11, а також його колишня дружина ОСОБА_5 та їх діти: ОСОБА_6 2008р.н., ОСОБА_8, 2010р.н., ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_12, 2013р.н. Як одна сімя вони не проживають, їх шлюб розірвано.

Позивачка вказує, що тимчасово дозволила проживати та зареєструватись відповідачам у її помешканні, домовившись, що коли знадобиться відповідачі звільнять будинок.

В силу стану здоровя позивачка вирішила переїхати проживати у свій будинок в с. Чапаєвка, оскільки є інвалідом 2-ї групи і за висновком МСЕК їй протипоказані психоемоційні перевантаження і вона не може проживати у м. Черкаси, де має квартиру та проживає у даний час.

Відповідач ОСОБА_5 веде паразитичний образ життя, на кілька днів кидає своїх дітей, зловживає спиртними напоями, у відношенні двох дітей позбавлена батьківських прав. Вона скандальна, виражається нецензурною лайкою. Все це негативно впливає на стан здоровя позивача. У відповідача ОСОБА_5 є де проживати, у її рідної бабусі є будинок у с. Чапаєвка і там створені всі умови для проживання їй з дітьми. Позивачка декілька разів зверталась до ОСОБА_5 з вимогою про залишення будинку добровільно, але остання відмовляється це робити, у звязку з чим було надіслано лист-попередження, щоб до 27.10.2015 року відповідачка разом із дітьми звільнила помешкання позивачки, але така вимога залишилась без задоволення.

В судовому засіданні позивачка та її представник наполягали на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 особисто та в інтересах неповнолітніх дітей відповідачів у справі, заперечувала проти позову з тих підстав, що незважаючи на юридичне розірвання шлюбу з третьою особою по справі ОСОБА_11 фактично перебуває з ним у шлюбі, проживають всі разом з дітьми у спірному будинку, який утримують в належному стані жодним чином не порушуючи прав власника щодо збереження цілісності майна. Причиною виникнення даного позову є непорозуміння у стосунках, сварки з позивачкою та її обіцянки виселення. ОСОБА_5 пояснила, що у неї іншого житла немає, в разі виселення її та дітей проживати їм ніде, а ствердження позивачки щодо наявності житла у бабусі немає відношення до справи.

Третя особа ОСОБА_11 позовних вимог не підтримав та погодився з доводами щодо заперечення позову відповідачки ОСОБА_5

Представник третьої особи Служби у справах дітей, а також представник відповідача ОСОБА_10 сільради позовні вимоги заперечували з тих підстав, що у разі задоволення вимог позивачки будуть суттєво порушені права неповнолітніх дітей відповідачки, а також її самої, оскільки іншого житла вони не мають, будуть розірвані фактичні сімейні та родинні стосунки між членами родини ОСОБА_11, ОСОБА_5 та їх дітьми. Крім того представник ОСОБА_10 сільради пояснила, що дійсно у с. Чапаєвка проживає баба відповідачки ОСОБА_5, але в даний час будинок у якому вона проживає не відповідає будівельним нормам, а також відсутні будь які підтверджуючи документи родинних стосунків між ОСОБА_5 та її бабою все ґрунтується на розмовах.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали судового розгляду приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Сторонами не оспорюються факти викладені у позовній заяві щодо належності спірного будинку позивачці на праві приватної власності та проживання там відповідачів на умовах фактичного безстрокового найму житлового приміщення, отже ці обставини не підлягають доведенню.

Позивачка звернулась у суд з вимогами щодо виселення осіб з власного будинку та зняття з реєстраційного обліку на підставі та в порядку ст.150, ч.3 ст.168, ст. 169 Житлового Кодексу (ЖК) України.

Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.3 ст.168 ЖК України договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім'ї. У цьому випадку власник будинку повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці.

Відповідно до ст. 169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку, що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно пенсійного посвідчення № позивачка у справі ОСОБА_4 є пенсіонером по інвалідності 2-ї групи загального захворювання.

Згідно свідоцтва серії 1-СР №001113 від 12.12.2006 р. про зміну прізвища ОСОБА_13 змінила прізвище на ОСОБА_4.

Згідно довідки МСЕК серії МСЕ №039501 від 26.04.2004 р. ОСОБА_13 є інвалідом 2-ї групи загального захворювання, їй протипоказані фізичні та психоемоціональні перевантаження.

Також позивачкою надані суду документи щодо неналежного ставлення відповідачки ОСОБА_5 до виховання дітей в певний період часу.

Крім того позивачка в судовому засіданні вказувала, що має квартиру у м. Черкаси, а також дачу у Золотоніському районі Черкаської області.

Від допиту у якості свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15, як доказів зі сторони позивача позивачка та її представник відмовились.

Виходячи з дійсних обставин справи та доказів, наданих позивачкою, вона жодним чином не довела суду про те, що будинок №99 по вул. Жовтневій у с. Чапаєвка, зайнятий наймачами, необхідний для проживання їй особисто або членам її сімї, що унеможливлює задоволення позовних вимог.

Твердження позивача про неможливість проживання у м. Черкаси, за адресою де вона зареєстрована, з причин неналежних екологічних або суспільно корисних умов розцінюється судом як припущення, оскільки жодним чином не доведені.

Мотивація позивача щодо неналежного виконання батьківських обовязків відповідачкою ОСОБА_5 не є предметом розгляду даної справи та не може перевірятися судом у межах даного цивільно-правового спору.

Щодо положень ст.150 ЖК України, то судом під час розгляду справи не встановлено жодних обмежень у можливості позивачки користуються спірним будинком для особистого проживання, а також можливості реалізації інших прав власника - розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди, оскільки факт проживання у будинку інших осіб не є однозначною забороною чи неможливістю вчинення таких дій на час розгляду справи та не заявлялись позивачкою як підстава виселення відповідачів, окрім безпосередньо необхідності проживання у будинку позивача.

Виходячи з приписів ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд обмежений у збиранні доказів з власної ініціативи та повинен розглядати цивільні справи лише в межах заявлених сторонами вимог і на підставі доказів, поданих сторонами.

Керуючись ст.ст. 212-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Таратін В.О.

Повний текст рішення суду виготовлено о 10.45 год. 13.05.2016 р.

Суддя В.О. Таратін.