АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2180/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Компанієць О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМіщенка С. В.
суддівЗахарової А. Ф., Качана О. В.
при секретаріГаджієвій Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства комерційного банка «Приватбанк» на заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 серпня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банка «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги обумовлюючи тим, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № б/н від 25.01.2013 року.

Відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позивач зазначає, щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. А також, підписання даного договору є прямою згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг.

Банк вказує, що свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредит ОСОБА_6, натомість відповідач не виконує свої обов'язки за кредитним договором, внаслідок чого станом на 31.10.2015 року виникла заборгованість у сумі 11777,07 грн.

Позивач просив суд:

- стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 11777,07 грн. за кредитним договором № б/н від 25.01.2013

року, яка складається з наступного:1195,53 грн. - заборгованість за кредитом;6894,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;2650,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;штрафи: 500,00 грн. - (фіксована частина);537,00 грн. - (процентна складова);

- стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати у розмірі 1 378,00 грн. судовий збір.

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01.08.2016 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду представник ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу .Обґрунтовуючи вимоги якої вказав, що, відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції помилково вказав, що позовні вимоги є недоведеними. Оскільки судом було не повно, не всебічно та не об'єктивно досліджено всі обставини справи.

На думку апелянта правомірність позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтверджується наступним.

25.01.2013р. ОСОБА_6, ознайомившись з Умовами та Правила надання банківських послуг, підписав Заяву про Приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», уклавши таким чином, відповідно до ст.634 ЦК України, договір приєднання, за яким отримав кредитну картку «Універсальна» з встановленим кредитним лімітом 1200 грн. А кредитні кошти були видані відповідачу через банкомат шляхом зняття відповідачем готівки, що підтверджується випискою про рух коштів.

Відповідачем здійснювалось часткове погашення чергових поточних платежів по кредиту в межах щомісячного платежу, але відповідач в подальшому допускав порушення умов, в результаті чого виникла прострочена заборгованості по кредиту, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

У зв'язку з тим, що у відповідача виникла прострочена заборгованість по тілу кредиту, на котру були нараховані штрафні санкції та в подальшому на прострочену заборгованість нараховувались підвищені відсотки відповідно Умов Кредитного договору, що чітко відображено в розрахунку про заборгованість.

Але суд цих обставин не врахував, допустив однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи.

ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд скасувати заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 серпня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Судом першої інстанції було встановлено місце реєстрації відповідача в АДРЕСА_1 шляхом здійснення запиту до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Черкаській області /а.с. 53/.

Проте, ОСОБА_6 не отримувалися судові повістки за адресою його місця проживання через відмову відповідача їх отримувати, а також у зв'язку з вибуттям з місця проживання /а.с.63- 66, 70-71/.

Про його нову адресу ОСОБА_6, в порушення вимог ст.77 ЦПК України, суд не повідомляв, у зв'язку з чим була оголошено про виклик ОСОБА_6 до суду через засоби масової інформації /а.с.83/.

Судом апеляційної інстанції також здійснювалися виклик відповідача за наявною відомою адресою його місця проживання, проте поштовий конверт повернувся з зазначенням причини повернення - «за вказаною адресою не проживає», тому відповідно до вимог ч.1 ст.77 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

Ні до суду першої інстанції, ні в апеляційний суд жодних заперечень проти позовних вимог ОСОБА_6 не надсилалося.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апелянта, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Ст. 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення, що переглядається не відповідає визначеним критеріям та вимогам.

Згідно положень ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір є консенсуальним, оплатним та двостороннім. Кредитний договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди по всім істотним умовам договору. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу (ч.1 ст.1050 ЦК).

Ч. 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, на доведення своїх вимог, до суду першої інстанції надав заяву-анкету ОСОБА_6 на отримання кредиту від 25.01.2013 року, яка відповідно до ст. 634 ЦК України є підтвердженням факту укладення договору кредиту між відповідачем та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_6 /а.с. 5-6/.

Відповідно до договору ОСОБА_6 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,00 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно до вказаної Анкети-Заяви відповідач пройшов ідентифікацію в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

При підписанні Анкети-Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 25.01.2013 року відповідач погодився з тим, що він зобов'язується виконувати та регулярно ознайомлюватися з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами Банку.

Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк /а.с. 19/.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав суду на доведення розміру існуючої суми заборгованості відповідача за договором позики розрахунок заборгованості за договором /а.с. 48-50/, з якого вбачається, що протягом періоду дії договору кредиту між ОСОБА_6 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідач здійснював погашення заборгованості, але не повністю унаслідок чого в нього утворилася заборгованість.

Тому, за таких обставин, висновок суду першої інстанції щодо відсутності доказів на підтвердження вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_6 є необґрунтованим і помилковим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи та доказам, які були надані позивачем.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Тому враховуючи, що суд допустив невідповідність висновків обставинам справи, неправильно застосував норми матеріального права й ухвалив помилкове рішення з порушенням норм процесуального права, то заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 серпня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банка «Приватбанк» до публічного акціонерного товариства комерційного банка «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості належить скасувати, ухваливши нове рішення.

А враховуючи, що позивач надав докази отримання в борг коштів та неповернення їх в повному розмірі відповідачем, а ОСОБА_6, будучи обізнаним про наявність позову і повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи судом, не надав жодного доказу на їх спростування ні до суду першої інстанції, ні при перегляді рішення судом апеляційної інстанції, то позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банка «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості належить задовольнити та стягнути ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банка «Приватбанк» заборгованість у розмірі 11777,07грн. за кредитним договором №б/н від 25.01.2013р. відповідно до наданого позивачем розрахунку, який відповідає умовам договору, у розмірі з яких: 1195,53 грн. - заборгованість за кредитом, 6894,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом,2650,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, штрафи: 500,00 грн. - (фіксована частина),537,00 грн. - (процентна складова);

Відповідно до норм ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Тому, враховуючи, що апеляційна скарга і позов підлягають до задоволення, то з відповідача належить стягнути на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» понесені судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову та апеляційної скарги у сумі 2893,80грн.

Керуючись ст. ст. 218,303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства комерційного банка «Приватбанк» на заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 серпня 2016 року - задовольнити.

Заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 серпня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банка «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості - скасувати, ухвалити нове рішення.

Цивільний позов публічного акціонерного товариства комерційного банка «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банка «Приватбанк» заборгованість у розмірі 11777,07грн. за кредитним договором №б/н від 25.01.2013р.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банка «Приватбанк» витрати зі сплати судового збору в сумі 2893,80грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :