РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/257/16-ц

Справа № 2/600/127/2016

14 квітня 2016 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: судді Вирсти М.М.

при секретарі Сташків О.С.

за участю: позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно, в якому вказує, що бабі ОСОБА_3 Фомінічні належав житловий будинок (колишній колгоспний двір) в с.Денисів, вул.Підгай, 7, Козівського району. Право власності на будинок не оформлялося.

Членами колгоспного двору були ОСОБА_3 Фомінічна, дід ОСОБА_4, дядько ОСОБА_5, та ОСОБА_1 /д.п.Липка/ ОСОБА_6.

12 серпня 2015 року ОСОБА_3 Фомінічна померла, заповіту не залишила.

ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено, оскільки право власності на житловий будинок не оформлялося, а питання щодо спадкування часток у майні колишнього колгоспного двору вирішується у судовому порядку.

Просить визнати за нею право власності на житловий будинок (А), загальною площею 77,9 м.кв., житловою площею 50,8 м.кв., сарай (Б) площею 41,3 м.кв. в с.Денисів, вул.Підгай, 7, Козівського району, Тернопільської області.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого позовні вимоги ОСОБА_1 визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглядати за їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, приймаючи до уваги відзив на позов відповідача, дослідивши матеріали справи, надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, ОСОБА_3 Фомінічні належав житловий будинок (колишній колгоспний двір) в с.Денисів, вул.Підгай, 7, Козівського району, підтверджується випискою з погосподарської книги станом на 15 квітня 1991 року, виданою ОСОБА_2 сільською радою 15 лютого 2016 року №01-108-310 (а.с.9).

Членами колгоспного двору, згідно виписки з погосподарської книги, були ОСОБА_3 Фомінічна, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_1 /д.п.Липка/ ОСОБА_6.

12 серпня 2015 року ОСОБА_3 Фомінічна померла, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 187808 (а.с.2).

Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради №01-110-3110 від 15 лютого 2016 року, з ОСОБА_3 до дня смерті проживали та були зареєстровані чоловік ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 (а.с.3).

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не бажають приймати спадщину після смерті ОСОБА_3, відмовляються від своєї частки у майні колишнього колгоспного двору на користь ОСОБА_1, підтверджується заявами від 12 лютого 2016 року (а.с.10, 12).

ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на житловий будинок не оформлялося, а питання щодо спадкування часток у майні колишнього колгоспного двору вирішується у судовому порядку, підтверджується відмовою нотаріуса №54/01-16 від 15 лютого 2016 року (а.с.5).

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно п.6 Постанови Пленуму ВСУ №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Згідно ч.1 ст.123 ЦК УРСР (в ред.1963), розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно ст.1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно ч.1 ст.347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно слід задовольнити.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 346, 347, 392, 1223, 1268, 1273 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок (А), загальною площею 77,9 м.кв., житловою площею 50,8 м.кв., сарай (Б) площею 41,3 м.кв. в с.Денисів, вул.Підгай, 7, Козівського району, Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Тернопільської області через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом: вірно