Ухвала

іменем україни

21 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Мазур Л.М., Нагорняка В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 08 травня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», яке діє через представника Поліщук ЮліюВікторівну, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаною заявою, в якій просила скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 08 травня 2015 року, яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») заборгованість за договором кредиту у розмірі 406 899,64 грн, а також третейський збір у розмірі 4 469 грн. На обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що є споживачем послуг банку за кредитним договором, а тому вказаний спір не підвідомчий третейському суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26 січня 2016 року, заяву задоволено. Скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 08 травня 2015 року у справі № 1175/14 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Судами встановлено, що 07 липня 2009 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_5, який окрім своїх зобов'язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 24 липня 2007 року № Ф070567П виступає майновим поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_4 за договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 24 липня 2007 року № Ф070568П, укладено договір № 3 про зміни до іпотечного договору від 24 липня 2007 року.

У п. 1 договору № 3 про зміни до іпотечного договору від 24 липня 2007 року сторони, зокрема погодили внесення змін до статті 5 іпотечного договору, виклавши у новій редакції пункт 5.1: «Всі розбіжності щодо укладення, виконання, розірвання, зміни,визнання недійсним повністю або частково, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного договору, становлять предмет спору та підлягають розгляду в Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15.».

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 08 травня 2015 року у справі № 1175/14 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту у розмірі 406 899,64 грн, а також третейський збір у розмірі 4 469 грн.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» (частину 1 ст. 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно з Законом від 03 лютого 2011 року № 2983-VI) третейські суди у порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до ст. 389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Рішення третейського суду, про скасування якого просила заявник, ухвалено після внесення зазначених змін до Закону.

Оскільки заявник є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

Суди, розглядаючи заяву про скасування рішення третейського суду дійшли обґрунтованого висновку про задоволення заяви та скасування рішення Постійно діючого рішення Третейського суду при Асоціації українських банків від 08 травня 2015 року у справі № 1175/14 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості. При цьому судами врахована правова позиція Верховного Суду України висловлена у постанові від 27 січня 2016 року в справі № 6-2892цс15.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суди, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшли правильного висновку про задоволення заяви ОСОБА_4

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Отже підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, а тому їх необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», яке діє через представника Поліщук Юлію Вікторівну, відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана Л.М. Мазур В.А. Нагорняк