АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/4252/15-ц 22-ц/774/1039/К/16
Справа № 214/4252/15-ц Головуючий в першій інстанції
Провадження 22ц/774/1039/К/16 ОСОБА_1
Категорія - 50 (ІУ) Доповідач Михайлів Л.В.
РІШЕННЯ

Іменем України

11 травня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Михайлів Л.В.,

суддів - Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

секретар - Чубіна А.В.,

за участю: відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 січня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, посилаючись на те, що суттєво змінились життєві обставини та матеріальний стан позивача, оскільки він є пенсіонером, отримує невелику пенсію, іншого доходу не має, крім того за рішенням суду сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини свого доходу (заробітку) на користь своєї матері ОСОБА_5, яка хворіє та потребує постійного догляду. Враховуючи зазначене просив суд просив суд зменшити розмір аліментів які стягуються з нього на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2 з 1/4 до 1/10 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 січня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Розмір аліментів, які стягується щомісячно з ОСОБА_3 за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08.12.2011 року на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зменшено з 1/4 до 1/5 частки всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У задоволені решти позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову позивачу в позові, посилаючись на те, що суд, задовольняючи позов, не врахував, що позивачем не доведені ті обставини на які він посилається як на підставу для зменшення розміру аліментів. Крім того висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать діючим нормам Сімейного Кодексу України. Окрім іншого апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права, а саме не повідомлення її належним чином про час та місце розгляду справи, в результаті чого відповідач була позбавлена можливості реалізувати свої законні права та захищати свої інтереси та інтереси дитини. На думку апелянта суд не прийняв до уваги той факт, що рішенням апеляційного суду було зменшено розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання його матері з 1/3 до 1/8 частини, що в свою чергу вже потенційно покращило матеріальне становище позивача. Апелянт зазначає і те, що дійсною обставиною для звернення до суду із відповідним позовом є не розмір стягуваних аліментів, а розмір їх заборгованості. Так на думку апелянта, позивач звернувся до суду з метою часткового ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки - в частині розміру аліментів. Судом не встановлено та не перевірено належним чином твердження позивача про погіршення в нього матеріального становища, оскільки вказане не відповідає дійсності.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 213 ЦПК України вказує, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, дане рішення суду вказаним вимогам повністю не відповідає.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/5 частки всіх видів його заробітку (доходів) на утримання доньки ОСОБА_4 на користь матері дитини ОСОБА_2, суд першої інстанції керувався ст.. 192 СК України, та виходив із того, що після ухвалення рішення суду 08.12.2011 року, у позивача суттєво змінилось матеріальне становище.

Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції неможливо по наступним мотивам.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08.12.2011 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.(а.с.102-103)

Відповідно до частини 1 ст. 192 розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України суд під час ухвалення рішення про зміну розміру аліментів повинен вирішити, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи.

При визначенні розміру аліментів та необхідності його зменшення, суд першої інстанції, посилався на те, що на момент винесення оскаржуваного рішення матеріальне положення позивача погіршилося, оскільки він має на своєму утриманні мати пенсіонерку, сплачує на її користь та на її утримання аліменти. Взявши при цьому до уваги, що позивач має ряд хронічних захворювань а його мати важке захворювання головного мозку, що тягне за собою додаткові матеріальні витрати.

Суд першої інстанції вважав позовні вимоги обґрунтованими та дійшов до висновку про зміну розміру аліментів, оскільки відбулася зміна матеріального стану платника аліментів.

З даним висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки приходить до переконання, що відсутні правові підстави для зменшення розміру аліментів відповідно до положень ч.1 ст. 192 СК України.

В матеріалах справи відсутні дані про зміну сімейного стану та матеріального становища позивача, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів.

Так, як встановлено в суді першої, вбачається із змісту позовної заяви та підтверджено відповідачем в суді апеляційної інстанції позивач, є пенсіонером, та отримує пенсію у розмірі 5146,12 грн.

Згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10.03.2015 року з ОСОБА_3 на користь його матері ОСОБА_5 стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки його доходу на її утримання, проте рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.11.2015 року вказане рішення змінено в частині розміру аліментів, які було зменшено з 1/3 до 1/8 частки.

Відповідач ОСОБА_2 працює, отримує щомісяця близько 2500 грн.

Для звільнення від сплати аліментів та їх зменшення суд першої інстанції мав співставити доходи позивача за період з 08.12.2011 року, з дати судового рішення про стягнення аліментів, та доходи до 20.01.2016 року.

Однак, як вбачається з матеріалів справи позивач не надав для порівняння у судовому засіданні доказів про суму отриманих доходів за вказані періоди, а суд в свою чергу зазначеного також не перевірив.

Статтею ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2016 року встановлено у розмірі - 1455 грн., з 01 травня 2016 року -1531 грн., з 01 грудня 2016 року- 1637 грн.

Отже на думку колегії суддів, стягнутий, рішенням суду від 08.12.2011 року, розмір аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст. 182 СК України, є справедливим та обґрунтованим.

Судом не враховано і те, що посилання позивача, що він утримує матір пенсійного віку за якою потрібний постійний догляд та сплачує за неї комунальні платежі не підтверджене належними та допустимими доказами, так як встановлено в суді першої інстанції вона отримує пенсію та за рішенням суду на її користь стягуються аліменти у розмірі 1/8 частики доходу (заробітку) позивача, у звязку із чим доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

Крім того, погоджується колегія суддів і з доводами апеляційної скарги, що не є підставою для зменшення розміру аліментів у розумінні ч.1 ст. 192 СК України те що позивач, є пенсіонером та не має іншого джерела заробітку.

При цьому колегія суддів, в якості підстави для скасування рішення суду не бере до уваги посилання апелянта на наявну у позивача заборгованість по сплаті аліментів, оскільки зазначене свідчить не про зміну матеріального становища платника аліментів, а про його несумлінне відношення до обовязку по утриманню неповнолітньої дитини.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставин, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції на підставі п.п 1,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені та документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 267,96 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3, п.4 ч.1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 267,96 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Л.В. Михайлів

Судді: А.П. Барильська

ОСОБА_6