№2-769/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14. 09. 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Бобровника О. В.

при секретарі: Яковенко Н. К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 - про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 - про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Позивач мотивувала свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві помер її батько ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1.

За життя, у період з 15.12.2001 року по 02.06.2011 року, ОСОБА_7 перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем - ОСОБА_2 з якою набули у спільну сумісну приватну власність квартиру АДРЕСА_1, машиномісце АДРЕСА_2 та автомобіль Mitsubishi Grandis, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1., які було зареєстровано на ім'я відповідача - ОСОБА_2

Після розірвання шлюбу і до своєї смерті ОСОБА_7 продовжував проживати за адресою: АДРЕСА_1 спільно із ОСОБА_2 та дітьми ОСОБА_3 і ОСОБА_4, сплачував комунальні послуги, утримував майно в належному стані, власними коштами погасив всю заборгованість ОСОБА_2 по квартплаті в розмірі 13731,78 грн. та виконавчий збір в розмірі 1373,18 грн.

Також позивач зазначала, що ОСОБА_7 й надалі відкрито володів і користувався належними на праві спільної сумісної власності квартирою, автомобілем Mitsubishi Grandis та машиномісцем в паркінгу, будь яких порушень його права володіння чи користування цим майном зі сторони ОСОБА_2 в цей період не було, проте питання розподілу спільного сумісного майна, набутого у шлюбі із ОСОБА_2, вирішити не встиг через об'єктивні й вагомі причини, які полягають у важкому матеріальному становищі і наявністю цілої низки невиліковних хвороб, які прогресували і в подальшому призвели до його смерті.

Таким чином, до складу спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7, зокрема, входить належна йому по закону частка у спільному сумісному майні подружжя, а саме: 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, яка складається з 4-ох кімнат, жилою площею 88,60 кв.м., загальною площею 161,60 кв.м.; 1/2 частина машиномісця АДРЕСА_2; 1/2 частина автомобіля Mitsubishi Grandis, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Позивач зазначала, що спадкоємцями вказаного спадкового майна за законом першої черги є рідні спадкодавцю: мати - ОСОБА_5; дочка - ОСОБА_6; дочка - ОСОБА_1; син - ОСОБА_3; син - ОСОБА_4

Також зазначала, що у визначений законом шестимісячний строк вона та відповідач, як законний представник неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, подали до П'ятої Київської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини ОСОБА_7, де заведено спадкову справу за №706/2084. Спадкоємці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали заяви про відмову від прийняття спадщини на її користь.

Таким чином, неповнолітнім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить по 1/5 частині спадкового майна, а їй - ОСОБА_1, - 3/5 частини спадкового майна.

Однак державним нотаріусом Василевською О.А. відмовлено позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна померлому, про що 28.05.2015 року видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1992/02-31.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 право спадкодавця на частку у спільному майні подружжя, а також належність вказаної частки до кола спадкового майна не визнає, оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно не надає, то вона не має можливості в установленому законом порядку нотаріально оформити своє право на спадщину, тобто умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину відсутні.

В зв'язку із зазначеним позивач з урахуванням уточнень просила суд:

- визнати, що до складу спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7, входить: 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, яка складається з 4-ох кімнат, жилою площею 88,60 кв.м., загальною площею 161,60 кв.м.; 1/2 частина машиномісця АДРЕСА_2; 1/2 частина автомобіля Mitsubishi Grandis, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, які належали спадкодавцю законом як частка у спільному сумісному майні подружжя;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 право власності на 3/10 частини квартири АДРЕСА_1, що зареєстрована на ім'я ОСОБА_2;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 право власності на 3/10 частини машиномісця АДРЕСА_2, що зареєстроване на ім'я ОСОБА_2;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 право власності на 3/10 частини автомобіля Mitsubishi Grandis, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, що зареєстрована на ім'я ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовну заяву з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог підтримала, просила суд про задоволення позову.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог підтримав, просив суд про задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

В процесі розгляду справи представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_9 були надані суду усні пояснення та письмові заперечення проти позову відповідно до яких відповідач ОСОБА_2 позов не визнає посилаючись на те, що спірне майно на даний час є її особистою власністю, оскільки ОСОБА_7 ще на час розгляду справи про розірвання шлюбу заявляв про існування невирішеного питання про поділ спільного сумісного майна, а тому відповідач вважає, що саме з цього моменту розпочався перебіг строку позовної давності, який становить три роки. Також відповідач вважає, що строк позовної давності для пред'явлення вимог про поділ спільного майна закінчився у спадкодавця 02.06.2014 року.

Третя особа ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала вимоги позивача та просила суд про задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Заслухавши пояснення сторін присутніх в судовому засіданні, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві помер батько позивача - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно до своєї смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Вбачається, що за життя, у період з 15.12.2001 року по 02.06.2011 року, ОСОБА_7 перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем - ОСОБА_2, з якою вони набули у спільну сумісну приватну власність квартиру АДРЕСА_1, машиномісце АДРЕСА_2 та автомобіль Mitsubishi Grandis, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1., які було зареєстровано на ім'я відповідача - ОСОБА_2

Після розірвання шлюбу і до своєї смерті ОСОБА_7 продовжував проживати за адресою: АДРЕСА_1 спільно із ОСОБА_2 та дітьми ОСОБА_3 і ОСОБА_4, й надалі відкрито володів і користувався належними на праві спільної сумісної власності квартирою, автомобілем Mitsubishi Grandis та машиномісцем в паркінгу, будь яких порушень його права володіння чи користування цим майном зі сторони ОСОБА_2 в зазначений період не було.

Також судом встановлено, що ОСОБА_7 не розділив за життя спільне сумісне майно, набуте у шлюбі із ОСОБА_2, оскільки мав на це об'єктивні й вагомі причини, які полягають у важкому матеріальному становищі і наявністю цілої низки невиліковних хвороб, які прогресували і в подальшому призвели до його смерті.

Таким чином, судом встановлено, що до складу спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7, зокрема, входить належна йому по закону частка у спільному сумісному майні подружжя, а саме: 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, яка складається з 4-ох кімнат, жилою площею 88,60 кв.м., загальною площею 161,60 кв.м.; 1/2 частина машиномісця АДРЕСА_2; 1/2 частина автомобіля Mitsubishi Grandis, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Крім цього судом встановлено, що спадкоємцями вказаного спадкового майна за законом першої черги є рідні спадкодавцю, а саме : мати - ОСОБА_5; донька - ОСОБА_6; донька - ОСОБА_1; син - ОСОБА_3; син - ОСОБА_4

Вбачається, що у визначений законом шестимісячний строк позивач та відповідач, як законний представник неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, подали до П'ятої Київської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини ОСОБА_7, де заведено спадкову справу за №706/2084. Спадкоємці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали заяви про відмову від прийняття спадщини на її користь.

Таким чином, неповнолітнім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить по 1/5 частині спадкового майна, а позивачу - ОСОБА_1, - 3/5 частини спадкового майна.

Судом також встановлено, що державним нотаріусом Василевською О.А. відмовлено позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна померлому, про що 28.05.2015 року видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1992/02-31, а відтак позивач не має можливості в установленому законом порядку нотаріально оформити своє право на спадщину.

Дані правовідносини у системному взаємозв'язку регулюються нормами Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України.

Зокрема, за ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ч.1 ст.68 Сімейного кодексу України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно з ч. 1 ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У ст. 368 Цивільного Кодексу України зазначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю; майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом; а у ст. 370 цього кодексу зазначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а ч.1 ст.1226 цього Кодексу визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а згідно з ч.1 ст. 1261 цього кодексу, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно; якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців, а згідно з ч. 1 ст. 1298 цього Кодексу, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України в п.19 Постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» дав роз'яснення, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу.

Як зазначено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Слід зазначити, що заперечення відповідача та її представника не приймаються до уваги, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону виходячи із наступного.

За ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила

Також у ч.2 ст. 72 СК України визначено, що перебіг строку позовної давності від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Аналіз зазначених вище норм вказує на загальне правило, відповідно до якого перебіг позовної давності починається з дня виникнення права на позов в матеріальному розумінні з урахуванням об'єктивних і суб'єктивних передумов, а отже, навіть після розірвання шлюбу, до того часу, поки не буде порушено право одного з подружжя-співвласника на майно другого подружжя-співвласника, строк позовної давності не розпочнеться.

Заявляючи про пропуск спадкодавцем строку позовної давності відповідач та її представник помилково посилаються на обставини, з якими законодавець не пов'язує початок перебігу позовної давності.

Крім цього, право власності спадкодавця на частку у спільному сумісному майні подружжя визначено законом, будь яких вимог щодо обов'язкової реєстрації цього права кожним із подружжя на своє ім'я законодавець не встановлює, а тому пояснення відповідача про те, що спірне майно не входить до кола спадкового майна через відсутність реєстрації права власності на ім'я спадкодавця є безпідставними.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та підтвердженими належними та допустимим доказами, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням задоволення позову, у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору загалом у розмірі 3654,0 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 68, 70, 72 СК України, 261, 368, 370, 1218, 1226, 1258, 1261, 1268, 1274, 1297-1298 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 27-30, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати, що до складу спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7, входить: 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, яка складається з 4-ох кімнат, жилою площею 88,60 кв.м., загальною площею 161,60 кв.м.; 1/2 частина машиномісця АДРЕСА_2; 1/2 частина автомобіля Mitsubishi Grandis, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, які належали спадкодавцю за законом як частка у спільному сумісному майні подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 3/10 частини квартири АДРЕСА_1, що зареєстрована на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі виданого головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради свідоцтва про право власності від 06. 06. 2005 року, бланк серія НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності 3/10 частини машиномісця АДРЕСА_2, що зареєстроване на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі виданого головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради свідоцтва про право власності від 25. 07. 2005 року, бланк серія НОМЕР_3.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 3/10 частини автомобіля Mitsubishi Grandis, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, що зареєстрований на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 06.11.2009 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,0 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: