АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Музичко С.Г.

при секретарі Ігнатьєву Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

№ апеляційного провадження: № 22-ц/796/11494/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.

встановила:

рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року в позові відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 6 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 лютого 2016 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного м. Києва від 6 жовтня 2015 року залишено без змін.

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року, посилаючись на те, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15 березня 2016 року, визнано незаконним та скасовано наказ генерального директора Концерну РРТ № 378 від 12 серпня 2014р., тому підстава вказана в наказі Концерну РРТ від 22 січня 2015р. № 1/ок про його звільнення, є такою, що не відповідає дійсності, а сам наказ є незаконним.

Заявник зазначав, що при розгляді справи суд першої інстанції вважав законним наказ Концерну РРТ від 12.08.2014р. № 378, що спростовано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2015 року, тому є невірним твердження про вчинення ним одноразового грубого порушення, яке було підставою для відмови в задоволенні його позову.

Ухвалою суду від 23 травня 2016 року у задоволені заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення про

- 2 -

скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заявник посилається на порушення судом норм процесуального права, неврахування всіх фактичних обставин справи та неналежну оцінку наданих суду доказів.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника відповідача, який просив залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що наведені позивачем обставини не є нововиявленими обставинами, на підставі яких може бути скасоване рішення суду.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на нормах процесуального права.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку із нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У п. 3, 5 та 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012р. "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд виходив з того, що при його звільненні не були допущені порушення норм трудового законодавства, а позивачем вчинено одноразове грубе порушення трудових обов'язків, а саме видання 29 вересня 2014р. наказів №№ 440-451 з перевищенням своїх повноважень.

Зокрема, наказом № 448 від 29 вересня 2014р. був скасований наказ Концерну РРТ про скорочення численності працівників від 12 серпня 2014р. № 378.

При цьому, судом не здійснювалася перевірка законності вказаного наказу, так як це не було предметом судового розгляду.

Визнання судом протиправним та скасування наказу генерального директора Концерну РРТ «Про скорочення штату і чисельності працівників Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення» від 12 серпня 2014р. № 378, не свідчить про те, що позивачем вищезазначені накази були видані не з перевищенням своїх службових повноважень та ним не було допущено одноразового грубого порушення трудових обов'язків, а відтак, і наявність підстав для перегляду рішення суду у зв'язку із нововиявленими обставинами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про те, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими і не можуть бути підставою для скасування рішення суду у порядку його перегляду, визначеному главою 4 розділу V ЦПК України.

Судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми процесуального права, тому підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

- 3 -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: