Справа № 161/4293/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В.П.
Провадження № 22-ц/773/1059/16 Категорія: 32 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2016 року місто ОСОБА_1

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

секретар Черняк О.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» про стягнення моральної шкоди, завданої трудовим каліцтвом за апеляційною скаргою відповідача публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 24 травня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» (далі ПАТ «АК«Богдан Моторс») в користь ОСОБА_3 30000грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої трудовим каліцтвом, 487,20грн. судового збору в дохід держави. В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач ПАТ «АК «Богдан Моторс» подав апеляційну скаргу на зазначене рішення суду. Вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосування норми матеріального права. Просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 липня 1976 року ОСОБА_3 був прийнятий водієм на Луцький автомобільний завод, правонаступником якого є ПАТ «АК «Богдан Моторс». 03 серпня 1978 року о 13год. 30хв., перебуваючи на роботі, у звязку з залученням до роботи автонавантажувача не придатного для роботи ОСОБА_3 отримав тяжку травму хребта.

За результатами розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_3 під час виконання трудових обовязків, було складено акт за формою Н-1 про нещасний випадок на виробництві №16 від 04.08.1978 року. 31.01.2013 року висновком Луцької міської медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_3 вперше встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 15 відсотків довічно. Згідно виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 158-1/о ОСОБА_3 з 03.03.2014 року встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 45 відсотків та призначено третю групу інвалідності довічно.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, що передбачено ч. 3 ст. 153 КЗпП України.

Статтею 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобовязаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання прав працівників у галузі охорони праці.

Згідно ст.173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За правилами, передбаченими ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 27.01.2004 р. /п. 4.1/ зазначив, що ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків незалежно від ступеня втрати професійної працездатності заподіює йому моральні та фізичні страждання.

Суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, встановивши факт порушення відповідачем законних прав позивача права ОСОБА_3 на безпечні та нешкідливі умови праці, недодержання відповідачем вимог законодавства про охорону праці, внаслідок чого позивач втратив професійну працездатність на 45 %, йому завдана моральна шкода, врахувавши ступінь вини працівника та підприємства у настанні нещасного випадку, вимоги розумності та справедливості, прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на те, що зі сторони відповідача дотримані вимоги чинного законодавства та забезпечено належні умови праці на підприємстві на момент нещасного випадку. Так, у акті за формою Н-1 зазначено, що причинами нещасного випадку є залучення до роботи автонавантажувача не пристосованого для даної роботи та порушення водієм правил техніки безпеки при переміщенні вантажів. Рішенням комісії з питань вирішення спорів при виділенні виконавчої дирекції Фонду у м.Луцьку від 16.04.2013р. не встановлена вина потерпілого ОСОБА_3 в настанні нещасного випадку. Порушення водієм правил техніки безпеки при переміщенні вантажів, суд не вважає істотною причиною нещасного випадку, а є лише супутньою причиною.

Твердження відповідача про те, що вимоги позивача до ПАТ «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» є безпідставними не ґрунтуються на вимогах Закону. ПАТ «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» є належним відповідачем в даній справі, а не держава в особі Міністерства автомобільного транспорту СРСР, так як є правонаступником ДП «Луцький автомобільний завод», на якому стався нещасний випадок з позивачем під час виконання ним трудових обовязків.

Доводи відповідача щодо неправильного застосування судом норм матеріального права спростовуються наступним.

ОСОБА_3 31 січня 2013року первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності. Отже, право на відшкодування моральної шкоди виникло у позивача з дня встановлення МСЕК стійкої втрати працездатності.

Встановивши вину підприємства в нещасному випадку, який стався з ОСОБА_3, що підтверджується дослідженими судом належними та допустимими доказами, суд правильно поклав обовязок по відшкодуванню моральної шкоди на роботодавця ПАТ «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» на підставі законодавства, яке було чинне на час встановлення стійкої втрати працездатності позивачу 31 січня 2013 року.

Покликання відповідача про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності відповідно до норм ЦК УРСР в редакції 1963 року є безпідставними, оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.268 ЦК України (в редакції 2003 року), яка підлягає застосуванню до даних правовідносин, позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, крім випадків завдання такої шкоди внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що ушкодження здоровя, заподіяне позивачу під час виконання трудових обовязків, заподіяло йому моральні та фізичні страждання. Втрата професійної працездатності, яка привела до інвалідності позивача свідчить про наявність моральної шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходив з положень статті 23 ЦК України та роз'яснень, що містяться у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із відповідними змінами).

Разом з тим, слід зазначити, що ні Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності", ні Кодексом законів про працю України, ні ЦК України не встановлено критерії визначення моральної шкоди в грошовому еквіваленті, не встановлено як мінімального, так і максимального розміру моральної шкоди.

Наведені відповідачем в апеляційній скарзі доводи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду в апеляційному порядку оскаржуваного рішення суду і були предметом розгляду в суді першої інстанції і висновків суду, викладених в рішенні, вони не спростовують. Рішення постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 травня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: