Справа № 497/953/16-ц
Провадження № 2-д/497/3/16
У Х В А Л А

іменем України

"11" травня 2016 р.

Суддя Болградського районного суду Одеської області Калібова М.М., розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2016 року до Болградського районного суду Одеської області надійшло клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Бендер від 26 листопада 2015 року про стягнення аліментів та держмита з ОСОБА_2.

Суд вважає, що вказане клопотання підлягає залишенню без розгляду і поверненню заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іншої держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною радою України, або за принципом взаємності. В частині 2 ст. 390 ЦПК України зазначено, що у разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше. .

13 грудня 1993 року було підписано Договір між Україною і Республікою Молдова про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, який було ратифіковано Законом України від 10 листопада 1994 року № 238/94-ВР. Договір набрав чинності 24 лютого 1995 року.

Відповідно до ст. 2 зазначеного Договору установи юстиції Договірних Сторін надають взаємно правову допомогу у цивільних і кримінальних справах, відповідно до положень цього Договору. Інші установи, що потребують правової допомоги на території іншої держави, подають клопотання про неї через відповідні установи юстиції.

Відповідно до ст.5 вказаного Договору у справах, що охоплюються цим Договором, клопотання складаються державною мовою запитуючої Договірної Сторони і до них додаються переклади на державну мову запитуваної Сторони або англійську чи російську.

Якщо стосовно положень цього Договору вимагається додавати до документів, які пересилаються, їх переклад на мову іншої Договірної сторони, ті переклади мають бути здійснені офіційним перекладачем, або нотаріусом, або посадовою особою запитуваної установи, або дипломатичним представником чи консульською установою Договірної Сторони.

Відповідно до ч.2 ст.6 зазначеного Договору клопотання про надання правової допомоги повинно бути засвідчене підписом компетентної посадової особи і скріплене гербовою печаткою запитуючої Договірної Сторони.

Згідно п.1 ч.1 ст. 48, ст.49 вище вказаного Договору Договірні Сторони взаємно визнають і виконують рішення судів з цивільних справ, що набрали законної сили.

Відповідно до ст.50 Договору клопотання про визнання і виконання рішення може бути подане безпосередньо до відповідного суду тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане, або також за посередництвом суду, який розглядав справу в першій інстанції.

До клопотання потрібно додати:

1.рішення або його завірену копію разом з підтвердженням, що рішення набрало законної сили і підлягає виконанню, а в справах, що стосується аліментних зобовязань, якщо рішення не набрало законної сили, разом з підтвердженням, що воно підлягає виконанню, якщо це не витікає з самого рішення,

2.документ, який підтверджує, що сторона, відносно якої винесено рішення і яка не приймала участь у розгляді справи, отримала виклик у судове засідання своєчасно і належним чином, згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої рішення було винесене; а в випадку обмеженої процесуальної здатності сторони документ, який підтверджує, що та сторона була представлена належним чином,

3.завірений переклад клопотання, а також документів, зазначених в підпунктах 1-2, на мову тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане.

Аналогічні вимоги містяться в ч.3 ст.394 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч.4 ст. 394 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цієї главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додано до нього, особі, що його подала.

Відповідно до ч.1 ст.394 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити:

1.імя (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення ії місця проживання (перебування) або місцезнаходження;

2.імя (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні;

3.мотиви подання клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.394 ЦПК України до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною радою України.

Таким чином, застосовуються норми ст. Договору між Україню і Республікою Молдова про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 13 грудня 1993 року, який було ратифіковано Законом України від 10 листопада 1994 року № 238/94-ВР.

Дослідивши клопотання суд приходить до висновку, що до нього не додані документи:

1. належним чином завірений переклад судового рішення на українську мову, як це передбачене в ч.2 ст. 50 зазначеного Договору (на підтвердження належного посвідчення перекладу необхідно надати документи перекладача, який має право в встановленому Договірною Стороною порядку перекладати офіційні документи, в тому числі судові рішення Договірної Сторони);

2. документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи (з доданих документів не вбачається, що повістка з повідомленням про розгляд справи 26 листопада 2015 року була належним чином вручена адресату. Надана копія та додаток до неї складені іноземною мовою);

3. клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, оформлене відповідно до вимог Договору.

Крім того, в усіх документах, перекладених на російську мову, та наданих Болградському районному суду Одеської області, помилково вказано, що ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, замість: вулиця Гоголя,8, с. Нові Трояни, Болградський район, Одеська область.

За вказаних обставин, на підставі ч.4 ст.394 ЦПК України суд вважає необхідним вказане клопотання залишити без розгляду і повернути заявнику.

Керуючись ст. 394 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду залишити без розгляду.

Клопотання та додані до нього документи повернути заявнику.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Калібова.