Справа № 344/9731/16-ц
Провадження № 2-о/344/194/16
У Х В А Л А

04 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., ознайомившись з заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

заявник звернувся до суду із даною заявою, в якій просив встановити факт належності свідоцтва про народження серії ІІ-НМ №397962, виданого відділом ЗАГС Івано-Франківського міськвиконкому 29.10.1981 року за записом №11 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити факт, що ОСОБА_1, зазначений в паспорті серії СС №816408, виданого Івано-Франківським МУВС УВС в Івано-Франківській області та ОСОБА_2, зазначений в свідоцтві про народження серії ІІ-НМ №397962 - одна і та сама особа. В заяві вказано, що у звязку з розбіжностями в документах, у нього постійно виникають труднощі в оформленні будь-яких юридично значимих документів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.3 ст.256 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднані громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 ,,Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи.

Як вбачається з заяви, заявник просив встановити факт належності йому свідоцтва про народження та встановити факт, що ОСОБА_1, зазначений в паспорті серії СС №816408, виданого Івано-Франківським МУВС УВС в Івано-Франківській області та ОСОБА_2, зазначений в свідоцтві про народження серії ІІ-НМ №397962 - одна і та сама особа.

Оскільки відповідно до вказаних норм справи про встановлення факту належності особі свідоцтва, що його видає орган державної реєстрації актів цивільного стану судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають

Крім цього, судами не встановлюється тотожність особи.

Верховним Судом України у аналізі судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення розяснено, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов'язаний з'ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження на підставі ч. 2 ст. 122 ЦПК, а коли справу вже відкрито - закриває провадження в ній. Не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах.

Відповідно до ст.122 ч.2 п.1 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження в справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

За вказаних обставин, дана заява не підлягає розгляду в судовому порядку, у зв'язку з чим у відкритті провадження по справі в порядку цивільного судочинства на підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України слід відмовити та повернути заявнику матеріали заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст.122 ч.2 п.1 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

відмовити у відкритті провадження у справі.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Бородовський С.О.