Провадження № 2/263/327/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя в складі головуючого судді Васильченко О.Г., при секретарі Дерягіній Д.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Маріупольської міської ради «Міський стоматологічний центр», третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування наказу про звільнення, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до комунального некомерційного підприємства Маріупольської міської ради «Міський стоматологічний центр», просила суд визнати протиправним та скасувати наказ про її звільнення з посади головного лікаря КНП Маріупольської міської ради «Міський стоматологічний центр», поновити на роботі на посаді заступника директора з лікувальної роботи підприємства, а також стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10.11.2015 р. по день винесення судом рішення. В позовній заяві вказала, що з 21.08.2015р. вона була прийнята на роботу в КНП Маріупольської міської ради «Міський стоматологічний центр» на посаду головного лікаря. 10 листопада 2015 року пунктом 1 наказу № 122-к директора Центру ОСОБА_3 її було звільнено на підставі п.1. ч.1 ст.40 КЗпП України (скорочення штату працівників) з 10.11.2015р. з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку. Вважає своє звільнення з Центру протиправним у зв'язку з тим, що воно було обумовлене особистими причинами, тобто небажанням директора працювати з нею. Також були допущені процесуальні порушення при оформленні процедури скорочення, зокрема при ознайомленні з наказом про скорочення посади головного лікаря їй не була запропонована вакантна посада. Вважає, що фактично посада головного лікаря не була скорочена, а була перейменована на посаду заступника директора з лікувальної роботи, та цю посаду надали заступнику головного лікаря Воронкову О.В., вважає, що мала переважне право на залишення на роботі.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позивач наполягала на задоволенні позовних вимог.

Представник КНП Маріупольської міської ради «Міський стоматологічний центр» в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення, посилаючись на те, що дійсно в Центрі у зв'язку із змінами в організації виробництва та праці та оптимізації чисельності працівників проводилось скорочення штату, були скорочені посади головного лікаря, яку займала позивачка, та посада заступника головного лікаря, яку займав Воронков О.В., та усі вимоги законодавства про працю щодо процедури скорочення були виконані. Заперечував прояв якої-небудь неприязні з боку директора центру до позивачки, одночасно пояснивши, що позивач ОСОБА_1 була прийнята на роботу в Центр і призначена головним лікарем наказом її чоловіка - директором Павлюковим А.А., за тиждень до його звільнення. Необхідності у введенні в штатний розпис посади головного лікаря не було, оскільки усі функції головного лікаря на підприємстві виконує заступник директора по лікувальній роботі.

Третя особа ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав:

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимогам ст. 232 КЗпП України, безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формування причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи

Згідно п.1.1. Статуту, затвердженому рішення Маріупольської міської ради від 24.04.2012 року № 6/18-1845, Комунальне некомерційне підприємство Маріупольської міської ради «Міський стоматологічний центр», яке засновано на власності територіальної громади м. Маріуполя, є комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає медичні послуги населенню міста Маріуполя та прилеглих селищ.

Керівництво діяльністю Центра здійснює директор, який визначає та затверджує організаційну структуру Центру, граничну чисельність працівників, штатний розпис, умови оплати працівників, призначає на посади та звільняє керівників структурних підрозділів, інших працівників Центру тощо (п.п.6.1., 6.3.6., 6.3.9. Статуту).

Суду наданий наказ від 19.08.2015 р. директора Центру № 89-п «Про внесення змін до штатного розпису» з 19.08.2015 р. яким наказано ввести до штатного розпису посаду головного лікаря та посаду заступника головного лікаря по лікувальній роботі.

Наказом директора Центру № 91-к від 21.08.2015 р. позивача ОСОБА_1 прийнято на посаду головного лікаря Центру з 21.08.2015 р. Тим же наказом Воронкова О.В. - заступника директора по лікувальній частині Центру, переведено на посаду заступника головного лікаря по лікувальній роботі з 21.08.2015 р.

Розпорядженням Міського голови від 17.08.2015 р. № 326ос директора Центру Павлюкова О.А. звільнено з 28.08.2015 р. у зв'язку з закінченням терміну дії контракту.

Згідно контракту від 31.08.2015 року, укладеного між Маріупольською міською радою та ОСОБА_3, остання призначена на посаду директора Центру з 31.08.2015р.

Згідно наданому суду Наказу директора Центру № 97-п від 09.09.2015 р. , у зв'язку із змінами в організації виробництва та праці та оптимізації чисельності працівників та штату, підлягають скороченню з 10.11.2015 р. посади головного лікаря та заступника головного лікаря.

У відповідності з вимогами ст.49-2 КЗпП України, а саме про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці, ОСОБА_1 09.09.2015 р. було письмово попереджено про наступне звільнення та запропоновано іншу роботу на посаді лікаря-стоматолога.

Згідно акту від 09.09.2015 р., складеного в присутності свідків, головній лікар ОСОБА_1 була ознайомлена з попередженням про вивільнення, але відмовилася від його підписання та надання згоди на переведення на іншу роботу.

На підставі звернення директора Центру до голови профспілкового комітету Центру від 27.10.2015 р. про надання попередньої згоди на звільнення у зв'язку із скороченням штату і на засіданні профспілкового комітету, протоколом від 27.10.2015 року №7 надана згода на розірвання з ОСОБА_1 трудового договору на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Наказом директора Центру за № 122-к від 10.11.2015 р. ОСОБА_1 була звільнена на підставі п.1. ч.1 ст.40 КЗпП України (скорочення штату працівників) з 10.11.2015р. з виплатою вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку та з виплатою компенсації за невикористану відпустку в кількості 7 календарних днів за період з 21.08.2015 р. по 10.11.2015 р.

Згідно представленого суду штатного розпису, посада головного лікаря з моменту звільнення позивача і до розгляду справи судом відсутня.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано суду доказів своїм твердженням відносно упередженого до неї відношення та порушення працедавцем процедури вивільнення. Одночасно судом встановлено, що позивачу були запропоновані усі вакантні посади, але вона відмовилась від переведення.

Твердження позивачки про те, що посада головного лікаря фактично не була скорочена, а була лише перейменована на посаду заступника директора з лікувальної роботи не заслуговує на увагу, оскільки у штатному розпису у період роботи позивача в Центрі одночасно існували обидві посади.

Не вбачає суд порушення прав позивача ї в тому, що директором Центру була запропонована посада заступника директора з лікувальної роботи заступнику головного лікаря Воронкову О.В., який надав згоду на переведення його на цю посаду, і яку він займав до працевлаштування позивачки до Центру.

Доказів наявності у ОСОБА_1 переваг на залишення на роботі перед Воронковим О.В. суду не представлено. В той же час представником відповідача надані суду докази наявності у Воронкова О.В. вищого кваліфікаційного рівня за фахом терапевтична стоматологія - свідоцтво 1/5 від 20.01.2012 р., і сертифікат № 1163с лікаря-фахівця за фахом "Організація і управління охороною здоров'я", дійсні до 2017 року.

Крім того, Воронков О.В. має триваліший стаж роботи лікарем - стоматологом, так і більш тривалий безперервний стаж роботи на цьому підприємстві.

Оцінивши усі надані суду сторонами докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу є необґрунтованим та у його задоволенні слід відмовити.

При подачі цього позову позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», тому керуючись ч. 4 ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок Держави.

Керуючись ст.ст.10, 60 ,208, 209, 212, 214-215,218 ЦПК України, 231 - 233, КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Маріупольської міської ради «Міський стоматологічний центр», третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування наказу про звільнення, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя О.Г. Васильченко