Номер справи 220/1990/16-ц
Номер провадження № 2-о/220/426/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Чернякової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області про встановлення факту належності трудової книжки та свідоцтва про народження,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2016 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів: трудової книжки та свідоцтва про народження, посилючись на наступне.

У 1973 р. він почав свою трудову діяльність в якості плотника-бетонщика в Управлінні будівництва та експлуатації доріг УМС на «МГЕСенергобуд» м. Набережні Челни, Татарія, в Росії, де йому була виписана трудова книжка без серії та номера від 19.09.1973 року на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 У 1990 р. він приїхав разом з сім'єю в с. Улакли Великоновосілківського району Донецької області і був прийнятий в члени колгоспу ім. Куйбишева Великоновосілківського району Донецької області на посаду головного енергетика. В колгоспі йому була виписана трудова книжка серії НОМЕР_1 від 12 березня 1991 р. на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 В обох трудових книжках були допущені однакові помилки: невірно зазначена дата його народження «ІНФОРМАЦІЯ_1» замість вірного «ІНФОРМАЦІЯ_2», а також зазначено по батькові «ОСОБА_1», якого він в силу національних традицій не має взагалі. Крім того, у свідоцтві про його народження серії НОМЕР_2 від 12.09.1956 р. було помилково записане прізвище заявника - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яке самим органом РАЦС було виправлено на ОСОБА_1, яке є правильним.

З метою оформлення пенсії він звернувся до Великоновосілківського пенсійного фонду, однак під час звернення працівники пенсійного фонду, оглянувши представлені документи, виявили невідповідність даних у трудових книжках з паспортом. Тому просить встановити факт належності йому трудових книжок та свідоцтва про народження. Встановлення даного факту необхідно для призначення пенсії.

Заявник в судове засідання не з'явився, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав.

Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області не заперечував проти задоволення заяви та пояснив, що для призначення пенсії необхідно, щоб дані, зазначені в документах особи, співпадали з персональним даними. Оскільки у заявника наявні розбіжності у даті народження та по батькові, Управління не має можливості призначити пенсію.

Суд, вислухавши представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно п.6 ч.1 ст..256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлені наступні обставини.

Згідно паспортних даних заявника ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у Санчикульскій с/с Пастдаргомського району Самаркандської області (а.с. 5-7).

Зазначені дані відображені також уі у свідоцтві про народження заявника серії НОМЕР_2 від 12.09.1956 р. (а.с. 8).

З трудової книжки без серії та номера від 19.09.1973 року, виданої на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,вбачається, що трудова книжка заведена 19 вересня 1973 р. ОСОБА_1 працював в Управлінні будівництва та експлуатації доріг УМС на «МГЕСенергобуд» м. Набережні Челни, Татарія, в Росії, теслярем - бетонником з 07.09.1973 р. по 13.04.1974 р. Після цього, з 01.09.1974 р. по 04.04.1980 року навчався та з 22.07.1980 року по 09.02.1987 р. також працював в Управлінні будівництва та експлуатації доріг УМС на «МГЕСенергобуд»на різних посадах (а.с. 10-11).

Трудова книжка серії НОМЕР_1 від 12 березня 1991 р., видана на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,свідчить про те, що ОСОБА_1 був прийнятий в члени колгоспу ім. Куйбишева Великоновосілківського району Донецької області на посаду головного енергетика(а.с. 12-15).

При оформленні трудових книжок в графі «дата рождения» були допущені помилки: замість правильної дати народження заявника ІНФОРМАЦІЯ_2 було неправильно записано ІНФОРМАЦІЯ_1 та в графі «отчество» записано ОСОБА_1.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові, або замість імені чи по батькові зазначені ініціали), суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Таким чином, з вищенаведеного суд вбачає, що має місце факт розбіжності у записі дати народження заявника та його по батькові у правовстановлюючих документах - трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 12 березня 1991 р. татрудовій книжці без серії та номера від 19.09.1973 року, виданих на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, які не збігаються з відповідними даними у паспорті та свідоцтві про народження.

Зазначені розбіжності перешкоджають заявнику в реалізації свого права на отримання пенсії.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги заявника в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги заявника про встановлення факту належності йому свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.09.1956 р., виданого на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Отже, суд приходить до висновку, що в цій частині заява не підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що виправлення, здійснені у свідоцтві про народження заявника в частині прізвища «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», завірені підписом уповноваженої особи та печаткою органу РАЦС і не потребують додаткового підтвердження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60, 212-215, 234, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцю Санчикульської с/ради Пастдаргомського району Самаркандської області, трудової книжки, виданої 19 вересня 1973 р. на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1, виданої 12 березня 1991 р. на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Якішина