У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до сервісного центру «Інтерком» фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до сервісного центру «Інтерком» фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 і на підставі положень Закону України «Про захист прав споживачів» просив суд: визнати дії відповідача такими, що порушують зобов'язання, стягнути з відповідача на його користь 3 045 грн на відшкодування майнової шкоди та 5 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди, а також витрати на правову допомогу в розмірі 6 тис. грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 травня 2016 року, позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Залишаючи без руху позовну заяву ОСОБА_1, а у подальшому визнаючи її неподаною та повертаючи заявнику, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що ОСОБА_3 необхідно було сплатити судовий збір за подання позову, однак у наданий строк він не усунув недоліків заяви.

Погодитись з такимивисновками суду не можна, оскільки до них суд дійшов з порушенням норм процесуального права, а апеляційний суд зазначені порушення не усунув.

Позовна заява за формою й змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З матеріалів справи убачається, що при пред'явленні позову ОСОБА_1 не сплачено судовий збір, проте він послався на Закон України «Про захист прав споживачів».

Судом першої інстанції установлено, що пред'явлений ОСОБА_1 позов не відповідав вимогам ст. 119 ЦПК України, тому ухвалою судді від 20 січня 2016 року позовну заяву залишено без руху та надано строк п'ять днів з моменту отримання копії цієї ухвали усунути виявлені недоліки, а саме: сплатити судовий збір за подання позову.

Крім того, на виконання вимог ухвали суду від 20 січня 2016 року позивач направив до суду заяву, в якій заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», яке судом не розглянуто.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

Також у п. 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, тому при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, ст. 14 Закону України від 1 грудня 1994 року «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», ст. 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 22 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів».

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Проте, покладаючи на позивача обов'язок зі сплати судового збору та повертаючи позов, суди зазначеного до уваги не взяли, тому висновок щодо неусунення ОСОБА_1 недоліків є помилковим.

Отже, доводи, наведені в касаційній скарзі, підлягають перевірці, оскільки судові процедури повинні бути справедливими (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувані ухвали не можуть вважатись законними та підлягають скасуванню, а справа передачі до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 травня 2016 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

О.В.Закропивний

С.П.Штелик