Справа № 465/7996/14 Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П.
Провадження № 22-ц/783/3452/16 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - Ніткевича А.В.

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

секретаря Бохонко Е.Р.

з участю представника позивача Наконечного О.С., відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2016 року в справі за позовом Львівського комунального підприємства «Затишне» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

встановила:

Позивач ЛКП «Затишне» у грудні 2014 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Вимоги обґрунтовував тим, що будинок АДРЕСА_1, в якому знаходиться квартира № 5, перебуває на обслуговуванні ЛКП «Затишне» згідно розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 1568 від 30.11.2001 року. Нарахування за житлово-комунальні послуги проводяться відповідно до рішення Львівської міської ради № 561. Відповідачі не в повному обсязі за період з 01.01.2007 року по 01.11.2014 року проводили оплату за житлово-комунальні послуги, отримані від ЛКП «Затишне», внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 3151,45 грн. Зменшивши позовні вимоги, позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість з травня 2011 року по жовтень 2014 року в розмірі 3048,23 грн. (а.с. 148-149).

Оскаржуваним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2016 року позов задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2) на користь Львівського комунального підприємства «Затишне» заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги за період з 01.05.2011 року по 01.11.2014 року в сумі 3048 грн. 23 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь Львівського комунального підприємства «Затишне» сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду оскаржила представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, вважає рішення незаконним та необґрунтованим.

В апеляційній скарзі покликається на те, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався, тому вважає безпідставним покликання суду першої інстанції у рішенні на ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Стверджує, що відповідачі подали суду докази, які свідчать про самостійне обслуговування приміщень мешканцями будинку, а не працівниками ЛКП «Затишне».

Посилаючись на загальні положення про договір, свободу договірних відносин, зміст договору та ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», який передбачає обов'язковість надання комунальних послуг виключно на договірних засадах зазначає, що надані представником позивача угоди з підрядними організаціями не підтверджують надання послуг безпосередньо відповідачам.

Просить скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2016 рокута ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги, а також пояснення представника позивача Наконечного О.С. на заперечення таких, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги районний суд виходив з того, що відповідачі, користуючись наданими послугами, від таких не відмовлялися, здійснювали часткові проплати, визнаючи таким чином наявність заборгованості.

Крім цього, суд врахував, що відповідач зобов»язаний і за відсутності договору про надання послуг з ЛКП «Затишне» сплачувати кошти за житлово-комунальні послуги, оскільки згідно із ст. 11 ЦК України зобов»язання виникають не лише з підстав передбачених законодавством, зокрема з угод, а також з дій громадян і організацій, які в силу загальних засад і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов»язки, відтак між сторонами фактично виникли цивільно-правові відносини.

Також суд звернув увагу на те, що відповідачами направлялися листи до ЛКП «Затишне» про ненадання окремих послуг, проте акти-претензії, як це передбачено законодавством, не складалися.

Враховуючи наявні в матеріалах справи та досліджені судом першої інстанції докази колегія суддів вважає, що висновки місцевого суду відповідають вимогам закону.

З довідки з місця проживання про склад сім»ї і прописку № 2056 від 30.10.2014 року судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживають у АДРЕСА_1 та є співвласниками вказаної квартири (а.с. 5).

Відповідно до розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 1568 від 30.11.2001 року, будинок АДРЕСА_1, в якому знаходиться квартира № 5, перебуває на обслуговуванні у ЛКП «Затишне».

Звертаючись в суд з позовом про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у відповідному розмірі, позивач посилався на факт надання послуг з утримання будинку, в якому проживає відповідач, та часткову оплату вартості таких послуг відповідачем.

Заперечуючи проти позову, відповідачі посилалися на відсутність договірних відносин між сторонами, неналежне надання чи ненадання взагалі таких послуг.

Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. До комунальних послуг відносяться, зокрема, централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо (ст. 13 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги").

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги, зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

При цьому, пунктом 6 частини 1 статті 20 вказаного Закону передбачено лише два випадки, коли споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг: за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні; за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Списання боргів з оплати житлово-комунальних послуг діючим законодавством не передбачено.

Таким чином, відсутність між ЛКП "Затишне" та відповідачами ОСОБА_3 і ОСОБА_5 письмового договору не може бути підставою для звільнення від сплати вартості отриманих послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території, тому посилання апелянтана відсутність договору є необґрунтованими.

Відтак, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції правильно зазначив про публічність договору про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

В свою чергу, нарахування позивачем ЛКП «Затишне» плати за житлово-комунальні послуги проводиться відповідно до рішення ЛМР № 561 від 31.05.2011 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м. Львові індивідуально по кожному будинку», цим рішенням затверджена структура, періодичність, строки та основні умови надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Львові (а.с. 80-93).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачі, користуючись наданими послугами, від останніх не відмовлялися, здійснювали часткові проплати, що свідчить про визнання наявності заборгованості.

З розрахунку заборгованості з утримання будинку та прибудинкової території вбачається, що заборгованість за квартирою АДРЕСА_1 станом на жовтень 2014 року складає 3048,23 грн. (а.с. 8-9).

Під час розгляду апеляційної скарги представник позивача надав відомість про нарахування та оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території у розрізі кожної складової тарифу по споживачу ОСОБА_3, жителю АДРЕСА_1, згідно якої в структуру заборгованість входять платежі за надані послуги: з витрат за прибирання прибудинкової території; витрат з освітлення місць загального користування; за спожиту електроенергію місць загального користування; витрат на підготовку житлового будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період (до травня 2011 року); витрат за обслуговування димовентиляційних каналів; витрат з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання; витрат з проведення поточного ремонту конструктивних елементів; вивезення твердих побутових відходів; інші витрати (а.с. 212-213).

На підтвердження надання вказаних у розрахунку послуг, сторона позивача надала договори про вивезення твердих та великогабаритних побутових відходів, угоди на проведення профілактичної дезінфекції, договори на виконання робіт з ліквідації аварій та пошкоджень на внутрішньо-будинкових інженерних мережах та інш. (а.с. 17-33).

В свою чергу, відповідачі не спростували в установленому порядку суму заборгованості та не надали доказів протилежного.

З наявних в матеріалах справи листів-попереджень, скарг вбачається, що на протязі останніх років відповідачі, в тому числі колективно з мешканцями будинку № 77, звертались до директора ЛКП «Затишне» з приводу необхідності проведення певних ремонтних робіт в будинку (а.с. 40-42).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

Відповідачі з такими претензіями, скаргами, заявами до позивача не звертались, суду таких доказів не подала, як і не подано належних доказів щодо ненадання окремих житлово-комунальних послуг.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин