Справа № 202/2172/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 квітня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.,

при секретарі - Бєльченко Б.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із даним позовом у якому просить суд розірвати шлюб в якому вона перебуває з відповідачем ОСОБА_2. Також позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягувати від дня звернення до суду із позовом та до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя із відповідачем не склалося через конфлікти та свари, відсутності взаєморозуміння, різні погляди на життя. Вони із відповідачем проживають окремо, кожний своїм життям та в них немає бажання продовжувати сімейні стосунки. Між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки та їхня сім'я розпалася остаточно. На теперішній час їхній шлюб носить формальний характер.

Сторони в судове засідання не з'явилися, але завчасно сповістили суд про неявку та можливість розгляду справи за їхньої відсутності.

Позивач через канцелярію суду надала письмову заяву в якій просить позов задовольнити та шлюб розірвати, з відповідача стягнути аліменти, а справу розглянути без її участі.

Відповідно до заяви та письмових пояснень відповідача він також просить суд про розірвання шлюбу та визнає позовні вимоги позивачки.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають шлюбі, який 11 червня 2010 року було зареєстровано Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 344.

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка разом із позивачкою проживають за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач хоч і перебуває у шлюбі з позивачкою, але проживає окремо і матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ним спростовано належними, допустимими та достатніми доказами не було.

Сторони припинили шлюбні відносини, з березня 2016 року не мешкають разом, не ведуть спільного господарства та не мають спільного сімейного бюджету.

Спору про поділ майна сторони не мають, та поміж ними досягнуто згоди, що після розірвання шлюбу дитина й надалі залишатиметься проживати із позивачкою.

Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.

Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи встановлені обставини, з огляду на ст. 180 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на дитину у судовому порядку в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення позивачки до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини та зобов'язаний її матеріально утримувати.

Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісяця у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним.

Сімейне життя в сторін не склалося, вони втратили один до одного почуття любові, довіри, взаєморозуміння та поваги, що призвело до конфліктів і сварок у їхньому сімейному житті а врешті і до припинення подружніх відносин взагалі. Сторони проживають окремо, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть, спору про поділ майна не мають.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам їхньої дитини, а тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Вимоги про зміну прізвища сторонами не заявлено.

Керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112, 180, 182, 184 СК України, ст. ст. 3, 7, 14, 57, 58, 88, 197, 208, 212, 214, 215, 218, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 11 червня 2010 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 344 - розірвати.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (і.к. НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання їхньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04 квітня 2016 року та до досягнення дитиною повнолітня.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (і.к. НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (і.к. НОМЕР_1), в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С. Шклярук