Справа № 467/864/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2016 року Арбузинський районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кірімової О.М.

за участю секретаря Сіваченко Ю.І.,

представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка цивільну справу за позовом

ОСОБА_3

ОСОБА_4

до

ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Миколаївській області,

ОСОБА_6

третя особа без самостійних вимог: Колективне сільськогосподарське підприємство «Полянка»

про визнання права на завершення приватизації та отримання

правовстановлюючого документа на земельну ділянку в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог: Колективне сільськогосподарське підприємство «Полянка» (далі КСП «Полянка») про визнання права на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку в порядку спадкування.

Свої вимоги мотивували тим, що 04 грудня 2014 року помер батько позивачів, ОСОБА_7. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 81 площею 13,8834 га, яка була виділена ОСОБА_7 після розпаювання земель ДП «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське», але на яку він не встиг оформити свої права за життя. На підставі заяв спадкоємців, в нотаріальній конторі заведена спадкова справа, однак нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки через смерть власника земельної ділянки, первинна реєстрація права власності на землю не була проведена та рекомендовано з даного питання звернутися до суду.

Враховуючи, що батько за життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, однак помер, не завершивши її та не отримавши правовстановлюючого документа, позивачі вважають, що до них переходять усі права , які мав ОСОБА_7, і які не припинилися з його смертю.

За такого вимушені були звернутися до суду з даним позовом про захист порушених прав на спадщину.

В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав та просив суд про задоволення вимог в повному обсязі. Суду пояснив, що 04 грудня 2014 року помер батько ОСОБА_3 та ОСОБА_4 В установлений законом шестимісячний строк позивачі та їх мати, ОСОБА_6, звернутися до нотаріальної контори для оформлення спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_7 Нотаріусом зазначено, що до складу спадкового майна входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 81 площею 13,8834 га, яка була виділена ОСОБА_7 після розпаювання земель ДП «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське», та спадкоємцям рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання у звязку з тим, що державна реєстрація права власності на земельну ділянку, яка була виділена ОСОБА_7 за життя не відбулася, тому позивачі вимушені звернутися до суду, оскільки інший позасудовий спосіб урегулювання спору є неможливим.

Представник відповідача ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Миколаївській області в судовому заперечував проти задоволення позову та пояснив, що Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області є неналежним відповідачем по справі, не порушував прав позивачів за даним позовом. Однак зазначив, що Держгеокадастр є правонаступником Держземагенства. Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області є територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, який наділений повноваженнями щодо розпорядження землями державної форми власності. Також підтвердив, що процедура приватизації земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 81 площею 13,8834 га, яка була виділена ОСОБА_7 після розпаювання земель ДП «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» розпочата на підставі наданих позивачем доказів. ОСОБА_7 мав право на приватизую виділеної йому земельної ділянки. Щоб оформити спадкові права, позивачам необхідно рішення суду. При вирішенні даного спору та винесенні судом рішення, поклався на розсуд суду.

ОСОБА_6 до початку розгляду справи надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Проти задоволення позову не заперечувала.

Представник КСП «Полянка» надав суду заяву про визнання права спадкоємців покійного ОСОБА_7 на завершення приватизації та отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку № 81 площею 13,8834 га із земель ДП «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» та просив справу розглядати в його відсутність.

Вислухавши представника позивачів, представника ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Миколаївській області, дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав.

Згідно наказу Фонду державного майна України від 21 листопада 2014 року № 2657 прийнято рішення про приватизацію державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» шляхом його перетворення в публічне акціонерне товариство (а.с. 16)

Наказом Фонду державного майна України від 23 грудня 2014 року № 2839 внесено зміни до п. 1 наказу Фонду державного майна України від 21 листопада 2014 року № 2657 «про прийняття рішення про приватизацію обєкта» замінивши слова «публічне акціонерне товариство» на «колективне сільськогосподарське підприємство» (а.с. 17)

Наказом ОСОБА_5 управління Держземагенства у Миколаївській області від 20 квітня 2014 року (а.с. 18) надано дозвіл ДП «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» на розроблення проекту приватизації земель сільськогосподарського призначення державної власності, які перебувають у його постійному користуванні в межах території Арбузинської селищної ради орієнтовно площею 2026,73 га.

Наказом ОСОБА_5 управління Держземагенства у Миколаївській області від 18 вересня 2014 року № 1698-сг (а.с. 93)затверджено проект приватизації земель, що знаходяться постійному користуванні ДП «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» в межах території Арбузинської селищної ради

Протоколом загальних зборів трудового колективу ДП «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» від 20 травня 2014 року за п. 2 ухвалено уточнений список пенсіонерів підприємства (а.с. 19-21).

Протоколом загальних зборів трудового колективу ДП «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» від 27 червня 2014 року (а.с. 94-100) вирішено про погодження розробленого проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) при паюванні земель державної власності, які знаходяться постійному користуванні ДП «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське», щодо розподілу земельних часток (паїв) шляхом жеребкування, затвердити розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) з числа працівників та пенсіонерів ДП «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» та інше.

Згідно схваленого рішенням загальних зборів трудового колективу ДП «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» від 20 травня 2014 року списку пенсіонерів, за № 41 вбачається ОСОБА_7 (а.с. 22-23)

Відповідно до списку працівників та пенсіонерів ДП «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське», присутніх на загальних зборах 27 червня 2014 року, за ОСОБА_7 закріплена земельна ділянка за № 81 (а.с. 24-26)

Із викопіювання із збірного плану проекту приватизації ДП «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» видно, що земельна ділянка № 81 має площу 13,8834 га (а.с. 27)

Згідно характеристики земельних ділянок (а.с. 29-30), за № 81 знаходиться земельна ділянка площею 13,8834 га.

В судовому засіданні оглядався проект приватизації земель, що знаходяться в постійному користуванні ДП «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» в межах території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, який містив такі ж письмові документи, що надані позивачем до справи в якості письмових доказів (а.с. 28).

Згідно п. 1.2 копії Статуту КСП «Полянка» (а.с. 86-92), підприємство є правонаступником усіх майнових прав, обовязків та зобовязань ДП «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське».

Із досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є сином та дочкою ОСОБА_7 (а.с. 8-14).

ОСОБА_6 є матірю позивачів та була дружиною ОСОБА_7 (а.с. 62)

Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с. 15) ОСОБА_7 помер 04 грудня 2014 року.

Як видно із копії спадкової справи (а.с. 51-80) позивачі та відповідач ОСОБА_6 в установлений законом строк звернулися до нотаріальної контори для оформлення спадщини.

Відповідно до договору про розподіл спадкового майна (а.с. 75), яке залишилося після смерті ОСОБА_7, спадкоємцям ОСОБА_4 та ОСОБА_3, дітям померлого, в рахунок їх часток перейде земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 81 площею 13,8834 га, яка була виділена ОСОБА_7 в результаті розпаювання земель ДП «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське», але на яку він не встиг оформити свої права за життя по 1/2 частці кожному.

Згідно письмового розяснення нотаріуса видно, що спадкоємцям було відмовлено в оформленні спадщини в частині спадкового майна, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 81 площею 13,8834 га, яка була виділена ОСОБА_7 в результаті розпаювання земель ДП «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське», на яку спадкодавець не встиг оформити свої права за життя, та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання спадкування на вказану земельну ділянку, оскільки державна реєстрація права власності на нерухоме майно спадкодавцем не відбулася (а.с. 76).

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та, відповідно до ст. 1216 ЦК, не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 122 Земельного Кодексу України повноваження щодо передачі земельних ділянок у власність покладено на центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи, які передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено в судовому засіданні, та підтвердилось представником ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області є територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, який наділений повноваженнями щодо розпорядження землями державної форми власності. За такого посилання представника на ту обставину, що він не є належним відповідачем по справі, є помилковим.

В судовому засіданні сторонами також не заперечувалось, що процедура приватизації земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 81 площею 13,8834 га, яка була виділена ОСОБА_7 після розпаювання земель ДП «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» розпочата на підставі наказу Фонду державного майна України, наказу ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Миколаївській області, рішеннями та протоколами зборів підприємства.

Також не заперечувалась та обставина, що ОСОБА_7 мав право на приватизую виділеної йому земельної ділянки № 81 площею 13,8834 га після розпаювання земель ДП «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити позов, оскільки такий є обґрунтованим та законним.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку із задоволенням позову, на користь позивачів слід стягнути із кожного відповідача судові витрати пропорційно.

Керуючись ст. ст. 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог: Колективне сільськогосподарське підприємство «Полянка» про визнання права на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документа на ? частину земельної ділянки сільськогосподарського призначення № 81, площею 13,8834 га, яка розташована на території Арбузинської селищної ради, Арбузинського району Миколаївської області в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_7, який помер 04 грудня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документа на ? частину земельної ділянки сільськогосподарського призначення № 81, площею 13,8834 га, яка розташована на території Арбузинської селищної ради, Арбузинського району Миколаївської області в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_7, який помер 04 грудня 2014 року.

Стягнути із ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Миколаївській області на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 551 грн. 20 коп. судового збору.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 551 грн. 20 коп. судового збору.

Повний текст рішення виготовлено 10 травня 2016 року.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_8