Справа № 500/1030/16-ц
Провадження № 2/500/1580/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі Петровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 09.07.2014 року, та після смерті ОСОБА_5, померлої 10.10.2014 року, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Бесарабська, б. 3, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на частку житлового будинку № 3 по вул. Бесарабській в селі Броска Ізмаїльського району Одеської області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою уточнені позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточненні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 15 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 належав в рівних частках кожному житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Бесарабська, б. 3, що також підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 28.01.2015 року за №145.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 378903 від 09.07.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 помер 09.07.2014 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Бесарабська, б. 3.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до заповіту від 18.02.2009 року, посвідченого секретарем Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 12, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що він матиме право, у тому числі 1/2 частка належного йому будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Бесарабська, б. 3, заповів ОСОБА_1.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 не проживав що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 28.01.2015 року за № 145 та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43571872 від 13.04.2016 року.

У звязку із цим ОСОБА_1 вважається таким, що спадщину не прийняв відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є:

-дружина ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії ЧЭ № 2986656;

-син ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження, серії ЧШ № 019450 від 30.07.1996 року міським бюро РАЦСу м. Тирасполь МРСР;

-донька ОСОБА_3.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4, що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 28.01.2015 року за № 145, тобто вважається такою, що фактично прийнла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України.

В свою чергу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_4 не проживали та до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались, що підтверджено вищевказаною довідкою наданою виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43571872 від 13.04.2016 року, тобто вважаються такими, що фактично спадщину не прийняли.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 394310 від 10.10.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 померла 10 жовтня 2014 року.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Бесарабська, б. 3, оскільки вона фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав.

Відповідно до заповіту від 18.02.2009 року, посвідченого секретарем Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого за № 13, ОСОБА_5 на випадок своєї смерті усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право, заповіла ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як було встановлено судом ОСОБА_1, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 у передбачений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 28.01.2015 року, тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача ОСОБА_1 неможливо, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 09.07.2014 року, та після смерті ОСОБА_5, померлої 10.10.2014 року право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Бесарабська, б. 3.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 09.07.2014 року та після смерті ОСОБА_5, померлої 10.10.2014 року право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Бесарабська, б. 3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6