У х в а л а

27 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Сімоненко В.М. , розглянувши заяву ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про застосування наслідків нікчемності правочину та повернення майна за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення Ірпінського міського суду Київської області від 2 квітня 2014 року за нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и л а :

23 лютого 2016 року ОСОБА_1, в особі ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду України із зазначеною заявою.

Ухвалою Верховного Суду України від 26 лютого 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2015 року залишено без руху в зв'язку з її невідповідністю вимогам статті 357 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) з наданням строку до 28 березня 2016 року для усунення недоліків заяви, зокрема: підставами перегляду заявниця зазначала пункти 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України, однак вказувала норму Цивільного процесуального кодексу України, яка неоднаково застосована.

Крім того, заявниця як на приклад невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права посилалася на постанову Пленуму Верховного Суду України та додала до заяви її копію.

29 березня 2016 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Верховного Суду України надійшла заява, в якій він зазначав про те, що ухвала Верховного Суду України від 26 лютого 2016 року не надходила ні на адресу заявниці, ні на його адресу, як представника.

Ухвалою Верховного Суду України від 30 березня 2016 року ОСОБА_1 продовжено строк на усунення недоліків заяви.

На виконання вимог зазначеної ухвали Верховного Суду України 18 квітня 2016 року до Верховного Суду України від ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 надійшла заява, в якій вказано підстави перегляду рішення суду касаційної інстанції та інші норми права, які неоднаково застосовані.

Так, в заяві ОСОБА_1, в особі ОСОБА_2, посилається на порушення норм процесуального права, не зазначаючи при цьому, які саме норми процесуального права неоднаково застосовані судом касаційної інстанції і в чому полягає неоднаковість застосування цих норм.

Крім того, зазначає норми матеріального права, а саме статті 215 та 228 Цивільного кодексу України, які не були раніше заявлені як підстави перегляду та мотивації зазначених підстав перегляду в заяві не наведено, що позбавляє можливості визначитись з обґрунтуванням заяви.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини третьої статті 354 ЦПК України не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до заяви про перегляд судового рішення, ухваленого за результатами касаційного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Оскільки ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2015 року про скасування рішення Апеляційного суду Київської області від 13 травня 2015 року та залишення в силі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 20 лютого 2015 року, яка постановлена колегією суддів у судовому засіданні не відноситься до судових рішень, перегляд яких передбачений пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, з підстав порушення норм процесуального права, тому заява ОСОБА_1 про перегляд зазначеної ухвали з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права підлягає поверненню заявниці.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 не усунула в повному обсязі вимоги ухвал про перегляд з підстав неоднакового застосування норм матеріального права протягом установленого ухвалами Верховного Суду України від 26 лютого та 30 березня 2016 року строку, заява з цих підстав також підлягає поверненню заявниці.

Керуючись частиною третьою статті 354, пунктом 1 частини 4 статті 359 ЦПК України, суддя Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про застосування наслідків нікчемності правочину та повернення майна за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення Ірпінського міського суду Київської області від 2 квітня 2014 року за нововиявленими обставинами повернути заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.М. Сімоненко