Справа №2/489/380/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 р. ОСОБА_1 в особі представника звернувся до суду із позовом, яким, з врахуванням уточнень просив встановити факт прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р. його діда ОСОБА_2 бабою ОСОБА_3, встановити факт прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р. баби ОСОБА_3 матір'ю ОСОБА_4 та визнати за ним після смерті матері ОСОБА_4 в порядку спадкування право власності на 12/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтував, що спадщиною є частини, які належать померлим бабі та діду - по 6/100 в житловому будинку по АДРЕСА_1 на підставі рішення суду від 16 грудня 2008 р. Після їх смерті за перерахунком БТІ їх частки становлять вже 27/100 частин за кожним.

Спадщину ОСОБА_2 прийняла його вдова ОСОБА_3, після неї її донька та його матір ОСОБА_4, а після смерті матері спадщину прийняв він.

Оскільки нотаріус відмовив в оформленні спадщини за ним, то вимушений звернутися до суду.

Представник позивача письмово просив розглядати справу без його участі. Позивач також надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Згідно спадкової справи Першої миколаївської державної нотаріальної контори №344/2010 р. після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_3 із заявою про фактичне прийняття спадщини, яка складалася з частки спірного житлового будинку та грошових вкладів, звернулася її донька ОСОБА_4. Їх родинний зв'язок підтверджується копіями свідоцтва про укладання шлюбу в 1932 р. ОСОБА_3 із ОСОБА_2, свідоцтва про народження спадкоємця у 1948 р. від цього подружжя, свідоцтва про шлюб спадкоємця з ОСОБА_5 у 1968 р., за яким ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_5.

Із тексту заяви ОСОБА_4 вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 прийняла після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р. чоловіка ОСОБА_2 але не оформила спадщину у вигляді частки в житловому будинку по АДРЕСА_1.

Згідно довідок в спадковій справі ТОВ «Центральний 1» на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_2, який проживав та був зареєстрований в будинку по АДРЕСА_1, із ним проживала та була зареєстрована лише дружина ОСОБА_3 Згідно витягу зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалася.

На час смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. із нею по АДРЕСА_1 зареєстрованим ніхто не був. Наявність заповіту ОСОБА_3 державним нотаріусом не встановлена.

У відповідності до копії спадкової справи ОСОБА_4 пред'явила нотаріусу ощадну книжку на кошти матері ОСОБА_3 Свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_4 видано не було.

У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР (втратила чинність на підставі Наказу Мін'юсту N 18/5 від 14.06.94) доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може служити наявність у спадкоємців ощадної книжки та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користуватися яким можливо лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.

Отже, факт прийняття спадщини ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 є доведеним оскільки вона проживала зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини. За відсутності інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3, окрім доньки ОСОБА_4, суд вважає доведеним факт прийняття спадщини ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті матері.

Сама ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 р., позивач ОСОБА_1 є її сином та ОСОБА_5 (а.с. 4,5).

Відповідно до ч. з ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункту, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилася (а.с.59), але спадщину прийняв у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивач, оскільки на час смерті мав зареєстроване місце проживання із нею в будинку по АДРЕСА_1. Батько позивача і чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_5, який проживав за цією ж адресою, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р. про що свідчить копія актового запису про смерть від 26 лютого 2011 р. в справі. Інші особи, які мали зареєстроване місце проживання із ОСОБА_4 на день її смерті, родинного стосунку до неї не мали.(а.с.81)

Предметом спору є житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1, що є територією колишнього селища Старий Водопій, який входить на даний час до Інгульського (Ленінського) району м. Миколаєва. Підсудність справи саме Ленінському районному суду м. Миколаєва підтверджується зазначенням належності цього будинку (який раніше мав номер 80А) до району в технічній документації БТІ (технічному паспорті та інвентарній справі).

Згідно інвентарної справи БТІ рішенням народного суду 3 дільниці Сталінського району м. Миколаєва від 27 червня 1956 р. було визнано право власності за ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_7, ОСОБА_8 на житловий будинок по АДРЕСА_1.

Згідно висновку техніка - реєстратора БТІ від 26 травня 1970 р. право власності було зареєстровано згідно рішення народного суду від 27 червня 1956 р. по ? частини за кожним співвласником. Відомості про видачу ОСОБА_2, ОСОБА_3 окремого правовстановлюючого документу на належні їм частини в інвентарній справі відсутні

В БТІ також було зареєстроване рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2008 р. у справі №2-4-11873/08 за позовом ОСОБА_9 до Миколаївської міської ради про визнання права власності. Цим рішенням встановлено, що ОСОБА_9 на підставі договору купівлі - продажу від 17 жовтня 1996 р. належить ? частина даного житлового будинку та даним рішенням суду у зв'язку із проведеними забудовами ОСОБА_9 надвірних господарських та побутових будівель та споруд та смертю співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано за ОСОБА_9 право власності на 88/100 частин будинку, а за ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності на 6/100 частин за кожним. Ухвалою того ж суду від 07 вересня 2010 р. виправлено помилкове написання імені ОСОБА_2 - «ОСОБА_2» замість «ОСОБА_2» в рішенні суду від 16 грудня 2008 р.

Надалі в БТІ було зареєстроване рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 жовтня 2009 р. у справі №14-6213/09 щодо спору між ОСОБА_9, та ОСОБА_10 про поділ майна подружня, за яким ОСОБА_9 у власність виділено 46/100 частин, а ОСОБА_10 - 42/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1.

Згідно копії довідки БТІ від 05 жовтня 2015 р. в даній судовій справі по АДРЕСА_1 зареєстровані співвласники: ОСОБА_2, ОСОБА_3 - по 6/100 частин за кожним, ОСОБА_9 - на 46/100, ОСОБА_10 - на 42/100 частин. Рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 27 серпня 2010 р. житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами (літ. К-2, літ. Л, літ. М.), що належить ОСОБА_9, та ОСОБА_10, надано нову адресу і БТІ виконане перерахунок частин: ОСОБА_2, ОСОБА_3 - по 27/100 частин за кожним, ОСОБА_9, - на 46/100 (а.с.13,88).

Відповідно до довідки з Реєстру речових прав на нерухоме майно від 12 квітня 2016 р. обтяжень на спірне майно не зареєстроване, право власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 на частини будинку не зареєстровані також (а.с.87).

Постановою державного нотаріуса Третьої миколаївської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на частку домоволодіння по АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_4 у зв'язку із тим, що правовстановлюючий документ ОСОБА_2, ОСОБА_3 на спадкове майно - рішення Центрального районного суду від 16 грудня 2008 р. не зареєстрований.

Право власності, яке визнано пізніше за смерть ОСОБА_2, ОСОБА_3, зареєструвати за ними позивач законної змоги не має.

Спадщиною є частини ОСОБА_2, ОСОБА_3 у праві власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 - 12/100 (2 х 6/100) частини, визнані за ними судом і зареєстровані БТІ

Оскільки в порядку спадкування за законом позивач прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4, а та прийняла спадщину після смерті баби ОСОБА_3, яка, в свою чергу, прийняла спадщину після смерті діда ОСОБА_2, але в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину можливості немає, тому позов слід задовольнити.

Судові витрати підлягають поділу згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

:

Позов задовольнити.

Встановити факт фактичного прийняття спадщини в порядку спадкування за законом у 1 чергу ОСОБА_3 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р. чоловіка ОСОБА_2.

Встановити факт фактичного прийняття спадщини за законом в порядку спадкування за законом у 1 чергу ОСОБА_4 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р. матері ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом у 1 чергу після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 р. матері ОСОБА_4 на 12/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий термін, який обраховується з дня отримання копії цього рішення..

Суддя Д.Г. Губницький