24.03.2016 Єдиний унікальний номер 205/8544/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючої судді Остапенко Н.Г., при секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 04 грудня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 22 грудня 1995 року між ним та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №1475.

Дітей від шлюбу у сторін не має, однак розірвати шлюб у відділі РАЦС відповідач ОСОБА_2 відмовляється.

Спільне життя у сторін не склалося, відносини між ними погіршилися з 2006 року. В сімї не було взаємопорозуміння, виникали конфлікти з різних причин. Сторони мають різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Шлюбні відносини припинені в липні 2015 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, фактично не спілкуються, стали одне для одного чужими людьми. Спору про майно у них не має. За таких обставин позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 22 грудня 1995 року. Шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №1475 (а.с.7).

Встановлено також, що з липня 2015 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе.

Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57-60, 130, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 22 грудня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №1475.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Г. Остапенко