Справа № 454/2764/15 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/783/1940/16 Доповідач в 2-й інстанції: Кабаль І. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Монастирецького Д.І.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 04 грудня 2015 року за заявою ОСОБА_4 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Товаритсва з обмеженою відповідальністю «Ромас», державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Стасишин Лина Романівна та Львівська філія державного підприємства інформаційний центр Міністерства юстиції України про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 04 грудня 2015 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено частково.

В забезпечення позову зупинено реалізацію арештованого нерухомого майна, а саме лот №1109836 нежитлове приміщення, магазин - склад, що розташоване по АДРЕСА_1. загальною площею 263,2 кв.м. та лот №110975 нежитлова будівля загальною площею 535,6 кв.м., що розташована по АДРЕСА_2. що належить на праві власності ТзОВ «Ромас» та яке має відбутися шляхом проведення електронних торгів 13.12.2015 року, організатор Львівська філія державного підприємства інформаційний центр Міністерства юстиції України.

В інших вимогах заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалу суду оскаржило Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль».

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, при неповно з'ясованих обставинах справи. Зазначає, що оскаржувана ухвала призвела до зупинення примусового виконання рішення Господарського суду Львівської області у справі №5015/4417/12 від 02.07.2013 року,зупинення електронних торгів, унеможливила процедуру примусової реалізації заставного майна в межах виконавчого провадження, чим грубо порушила права банку як стягувача на повернення заборгованості за кредитним договором, що є порушенням вимог п.2 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року, якими передбачено про недопустимість забезпечення позову шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. Крім того, судом не було встановлено чи майно, що є об'єктом спору, не виступає забезпеченням по зобов'язаннях власника ТзОВ «Ромас», оскільки спірне майно передано в іпотеку банку. Також зазначає, що вирішуючи питання про фактичне зупинення виконавчого провадження, за яким стягувачем є банк, останнього не було залучено до участі у справі, не повідомлено про надходження клопотання про забезпечення позову у спосіб, що може порушити права та законні інтереси банку. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволення заяви.

Сторони по справі у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Прийшовши до висновку про необхідність забезпечення заявленого ОСОБА_4 позову шляхом зупинення реалізації арештованого нерухомого майна, а саме лота №1109836 нежитлового приміщення, магазину - складу, що розташоване по АДРЕСА_1. загальною площею 263,2 кв.м. та лота №110975 нежитлової будівлі загальною площею 535,6 кв.м., що розташована по АДРЕСА_2. що належить на праві власності ТзОВ «Ромас» та яке має відбутися шляхом проведення електронних торгів 13.12.2015 року, організатор Львівська філія державного підприємства інформаційний центр Міністерства юстиції України, суд невірно застосував норми процесуального права, що регламентують вирішення даного питання.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

В той же час, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права.

Зокрема, ст. 4 ЦПК України встановлено що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Спосіб захисту порушеного права визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Статтею 14 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч.1), і що невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч.2).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч.5 ст.153 ЦПК України, про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання.

В п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що вирішуючи питання про застосування певного виду забезпечення позову недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.06.2008р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», яке згідно протоколу загальних зборів акціонерів №3б-45 від 14.10.2009 року змінило найменування на Публічне акціонерне товариство однієї сторони, та ТзОВ «Ромас» (позичальник), ТзОВ «Чер-Буд» (позичальник), ТзОВ «Агро- Пласт-Плюс» (позичальник), фізичною особою ОСОБА_8 (позичальник) іншої сторони, було укладено генеральний кредитний договір №140. Загальна сума фактичної заборгованості позичальників по наданих кредитором кредитних коштах в рамках генерального договору в будь-який момент під час дії генерального договору не може в перевищувати 5 352 110,00 грн.

15.06.2009 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (іпотекодержатель) та ТзОВ «Ромас» (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки. Іпотека відповідно до цього договору забезпечує повне виконання грошових зобов'язань боржників - ТзОВ «Ромас», ТзОВ «Аро-пласт-Плюс», ТзОВ «Чер-Буд», фізичної особи ОСОБА_8, що випливають та/або виникнуть у майбутньому: генерального договору, укладених між іпотекодержателем та боржником/боржниками, а також будь-яких додаткових угод/договорів та змін до нього, та всіх укладених в його рамках договоре які можуть бути укладені в майбутньому (п.1.1 договору). Предметом іпотеки є нерухоме майно - адмінбудинок, площею 535,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

16.06.2009 року між ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» (іпотекодержатель) та ТзОВ «Ромас» (іпотекодавець) укладено договір іпотеки. Іпотека відповідно до цього договору забезпечує повне виконання грошових зобов'язань боржників - ТзОВ «Ромас», ТзОВ «Аро-пласт-Плюс», ТзОВ «Чер-Буд», фізичної особи ОСОБА_8, що випливають та/або виникнуть у майбутньому з генерального договору, укладеного між іпотекодержателем та боржником/боржниками, а також з будь-яких додаткових угод/договорів та змін до нього, та всіх укладених в його рамках договорів, які можуть бути укладені в майбутньому (п.1.1 договору). Предметом іпотеки є нерухоме майно, зокрема, склад - магазин площею 263,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку з порушенням позичальниками умов Генерального кредитного договору Банк звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням Господарського суду Львівської області у справі №5015/4417/12 від 02.07.2013 року позов банку задоволено частково, вирішено стягнути солідарно з відповідачів заборгованість на загальну суму 7 081 336,24 гри. та 64 380,00 грн. сплаченого судового збору. Вказаним рішенням суду також встановлено, що спірне нерухоме майно перебуває в іпотеці банку.

На виконання вказаного рішення Господарським судом Львівської області було наказ №5015/4417/12 від 01.04.2014 року про стягнення з ТзОВ «Ромас» 7 081 336,24 грн. та 64 380,00 грн. сплаченого судового збору.

13.06.2014 року заступником начальника ВПВР УДВС ТУЮ у Львівській області Стасишин А.Р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №43634457 з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області №5015/4417/12 від 01.04.2014 року.

01.09.2014 року заступником начальника ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області Стасишин А.Р. було винесено постанову про приєднання виконавчого провадження №43634457 до зведеного виконавчого провадження №44731364.

Таким чином, оскаржувана ухвала призвела до зупинення примусового виконання рішення Господарського суду Львівської області у справі №5015/4417/12 від 02.07.2013 року зупинення електронних торгів, унеможливила процедуру примусової реалізації заставного майна в межах виконавчого провадження, чим грубо порушила права АТ «Райффайзен Банк Аваль» як стягувача на повернення заборгованості за кредитними договорами.

Крім того, згідно ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території У країни.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007 року № 8 передбачено, що за змістом ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення в цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду про забезпечення позову слід скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п.2, 313, 314 ч.1 п.6, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 04 грудня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою:

Відмовити в заяві ОСОБА_4 про забезпечення позову шляхом зупинення реалізації арештованого нерухомого майна, а саме лот №1109836 нежитлове приміщення магазин - склад, розташоване по АДРЕСА_1, загальною площею 263,2 кв.м. та лот №110975 нежитлова будівля загальною площею 535,6 кв.м., що розташована по АДРЕСА_2, що належить на праві власності ТзОВ «Ромас» та яке має відбутися шляхом проведення електронних торгів 16.12.2015 року, організатор Львівська філія державного підприємства інформаційний центр Міністерства юстиції України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

Монастирецький Д.І.