Справа № 460/1005/16-ц
Провадження №2/460/869/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2016 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Варениця В.С.

з участю секретаря Мельник Є.Є.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_4

про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

04.03.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким змінити розмір аліментів, призначених на підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області по справі 2-1712/11 рік від 14.11.2011 року, стягнувши з нього в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з часу набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач являється колишньою дружиною, від спільного проживання з якою в них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В зв'язку з відсутністю згоди про участь в утриманні дитини рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 14.11.2011 року було вирішено стягувати з нього аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.10.2011 року. На час ухвалення рішення в нього була лише одна дитина. Однак після прийняття рішення про стягнення аліментів його матеріальний стан суттєво змінився, оскільки 25.04.2015 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_6, з якою ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилася дитина - ОСОБА_7. На даний час він ніде не працює, крім обов'язку утримувати дітей, в нього є обов'язок утримувати дружину до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Під час судового розгляду представник позивача ОСОБА_1 - гр.ОСОБА_2, а також позивач ОСОБА_1, заявлені позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні викладені в позовній заяві. Просять заявлений позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 під час розгляду справи заявлений позов заперечила, підтримала письмове заперечення на заявлений позов, де вказується, що представлені позивачем документи не підтверджують суттєвого погіршення його майнового стану, а лише зміну його сімейного стану, що не є підставою для зменшення аліментів. Як на час ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, так і на даний час, відповідач офіційно не працює, однак почав їздити за кордон на заробітки. Згідно судового рішення з відповідача присуджено найменший розмір аліментів, а присудження ще нижчого розміру не буде відповідати інтересам дитини, яка займається в гуртку танців, оплата за відвідування якого складає 96 гривень в місяць, відвідує дитячий садочок, за який вона оплачує 270-281 гривень. Крім того, дитина часто хворіє, а загальновідомим є те, що

2

лікування є досить дорогим. Також дитина потребує витрат на одяг, взуття, харчування. Зменшення розміру аліментів перекладе весь тягар по утримання сина на неї. Просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони по справі являються колишнім подружжям, перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.05.2011 року, який рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 16.11.2012 року було розірвано.

Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу залишився проживати з матір'ю.

Ще до розірвання шлюбу в судовому порядку, рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 14.11.2011 року було частково задоволено позов ОСОБА_3 та присуджено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіз видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.10.2011 року.

Судом встановлено, що виконавчий лист про стягнення аліментів стягувач ОСОБА_3 подала до примусового виконання 14.05.2013 року і починаючи з червня 2013 року боржник ОСОБА_1 відносно регулярно розпочав сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірах, який було визначено державним виконавцем на підставі судового рішення та з врахуванням розміру середньої заробітної плати по Яворівському району (в 2013 році - розмір аліментів становив 608, 71 грн., в 2014 році - 650,78 грн., 2015 році - 650,78 грн, 2016 році - 808,83 грн.)

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 25.04.2015 року зареєстрував шлюб з гр.ОСОБА_6, яка ІНФОРМАЦІЯ_2 народила доньку ОСОБА_7. Як вбачається з пояснень позивача, він постійного місця роботи немає, інколи їздить на тимчасові заробітки, дружина ОСОБА_2 не працює, займається доглядом за малолітньою дитиною до досягнення нею трьохрічного віку.

Відповідно до вимог ст.192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Аналогічне роз'яснення міститься у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, де зазначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю батьків, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них і в інших випадках передбачених цим Кодексом.

Як зазначено вище, позивач ОСОБА_1 обґрунтовує заявлені позовні вимоги про зменшення визначеного судовим рішення розміру аліментів з 1/4 до 1/7 частини всіх видів його заробітку тим, що він одружився, на його утриманні перебуває малолітня дитина та дружина, яка не працює і яку він, на підставі ч.2 ст.84 СК України, зобов'язаний утримувати до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Разом з тим, відповідно до положень ст.3 Конвенції про права дитини та ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися в першу чергу максимальним забезпеченням їх інтересів.

Також, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

3

Враховуючи вищезазначені законодавчі норми, суд визнає, що обґрутованими підставами для зменшення визначеного розміру аліментів є така зміна матеріального або сімейного стану платника аліментів, погіршення його здоров'я, яка суттєво та вагомо впливає на можливість сплачувати аліменти, що зумовлює необхідність зменшувати розмір присуджених аліментів в судовому порядку.

Разом з тим, під час судового розгляду справи встановлено, що незважаючи на зміну сімейного стану позивач ОСОБА_1 продовжував відносно регулярно та стабільно сплачувати присуджені аліменти, в березні 2015 року оплатив заборгованість по аліментах в сумі 6887,57 гривень, що стверджується розрахунком боргу щодо сплати аліментів боржника ОСОБА_1 від 06.05.2016 року.

Також судом встановлено, як вбачається з отриманої інформації від Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України, що позивач ОСОБА_1, як на час присудження аліментів, так і на даний час, періодично та досить часто перетинає державний кордон України.

Крім цього, також встановлено, що 13.06.2015 року позивач ОСОБА_1 набув у власність легковий автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO», 2002 року виписку, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Суд не приймає до уваги твердження позивача ОСОБА_1 як на підставу для зменшення розміру аліментів, що сплачувані ним аліменти відповідач використовує не в інтересах дитини, а витрачає на себе, відвідує сауни, ресторани, про що є відповідні фотографії. Дані факти відповідач ОСОБА_3 заперечила, пояснивши, сауну та ресторани вона відвідувала на запрошення знайомих, які святкували день народження, разом із співпрацівниками на старий Новий рік, жодних коштів з аліментів на себе вона не витрачала.

При цьому, суд визнає, що відповідно до вимог ст.186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів покладається на орган опіки та піклування за заявою платника аліментів.

Відповідно до вимог ст.ст.11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичної особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень.

Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду доведено, що зміна сімейного стану позивача не погіршила його матеріального становища, позивачем не доведено законних та обґрунтованих підстав, які зумовлюють необхідність зменшення розміру аліментів, визначених судовим рішенням, а тому в задоволенні заявленого позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 89, 212, 213 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: