Справа № 691/912/15-ц
Провадження № 2/691/33/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 травня 2016 року Городищенський районний суд Черкаської області
судді Черненка В.О.
при секретарях Сидоренко О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання дійсним договору та стягнення заборгованості за здану худобу,
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання дійсним договору та стягнення заборгованості за здану худобу.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 24.06.2014 року йому терміново було необхідно здати корову на м'ясо. Він домовився із ОСОБА_3 і той погодився прийняти худобу по 10 кг за 1 кг м'яса. Через деякий час до нього приїхав автомобіль мари «ГАЗель», за кермом якого був ОСОБА_4 Вони погрузили корову у автомобіль та поїхали в с. Старосілля, де, в приміщення колишнього гусятника, знаходилася бойня. Там корову розробили, зважили і її вага склала 240 кг, тому йому за худобу повинні були сплатити 2400 гривень. По телефону ОСОБА_3 повідомив його, що на даний час грошей у нього немає і що він, найближчим часом, передасть йому вказану суму. В жовтні 2014 року, не дочекавшись грошей, він зателефонував ОСОБА_3 з питанням, коли той віддасть гроші, на що останній відповів, що може переказати гроші на банківську картку. В нього не було банківської картки, а тому він дав номер картки дружини ОСОБА_5 Пройшло ще два місяці, але гроші так перераховані і не були. Він знову телефонував ОСОБА_3, але той або лише обіцяв перерахувати гроші, або взагалі слухавки не брав. Таким чином, з 24.06.2014 року по даний час, ОСОБА_3 кошти у сумі 2400 гривень за здану худобу йому так і не повернув. Окрім того, в результаті знецінення гривні, від дій відповідача він також поніс збитки у сумі 1197, 60 гривень (2400 (борг за худобу) х 49,9% (інфляція з липня 2014 року по травень 2015 року) = 1197,60). Таким чином, загальна сума заборгованості складає 2400,00 +1197,60 = 3597,60 гривень, які він просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Також, просив солідарно стягнути на його користь з відповідачів понесені судові витрати у сумі 243,60 гривні.
Під час розгляду справи, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з письмовою заявою, у якій від позовних вимог до ОСОБА_4 відмовився в повному обсязі. Усі позовні вимоги стосовно ОСОБА_3 підтримав у повному обсязі.
В судовому засіданні позивач свої вимоги до ОСОБА_3 повністю підтримав.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання жодного разу не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать телефонограми та повідомлення про отримання судової повістки. Листа про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
З огляду на вище викладене, зі згоди позивача, керуючись положеннями ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, вислухавши позивача, свідків, дослідивши та оцінивши всі наявні докази у справі у їх сукупності, вважає наступне.
Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від божника виконання обов'язку, які виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі з договорів.
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Як встановлено в судовому засіданні, 24.06.2014 року ОСОБА_2 усно домовився з ОСОБА_3 про те, що здасть йому корову, а той, в свою чергу, заплатить йому відповідні кошти за худобу, відповідно до її ваги. Тобто, виходячи з природи даної домовленості, між сторонами був укладений договір купівлі-продажу худоби.
Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Факт передачі товару (корови) ОСОБА_2 (продавцем) у звірогосподарство ОСОБА_3 (покупцю) підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_6, який на той час працював у господарстві відповідача, та свідок ОСОБА_7, яка була присутньою при здачі худоби у звірогосподарство ОСОБА_3
Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Відповідно до ст. 691 ЦК України, покупець зобовязаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Якщо ціну встановлено залежно від ваги товару, вона визначається за вагою нетто, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.
Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, корову на пункті прийому худоби було зважено і її вага склала 240 кг. Оскільки, домовленість між позивачем та відповідачем була, що вартість м'яса корови складає 10 грн. за 1 кг, тому, відповідно вартість корови склала 2400,00 гривень, що більше ніж у двадцять разів перевищує неоподатковуваний мінімум громадян.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Згідно ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.
Хоча, як вбачається з вище наведеного, недодержання, у даному випадку, сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом для таких правочинів, не має наслідком його недійсність, проте, оскільки позивач вчинив дію на укладення договору, а відповідач прийняв її, але своїх обовязків по домовленості не виконав, в звязку з чим, на даний час, існує спір між сторонами, суд, за таких обставин, вважає за доцільне визнати таку усну угоду дійсною.
Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у строк, визначений у зобовязанні.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Оскільки, відповідач ОСОБА_3 умови договору купівлі-продажу не виконав, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача ОСОБА_2, в рахунок оплати за продану худобу, - 2400 гривень 00 копійок.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
Оскільки, сума заборгованості склала 2400,00 копійок, а розмір інфляції, згідно матеріалів справи, за період з липня 2014 року по травень 2015 року склав 49,9% відсотків, суд, вирішуючи спір у межах заявлених позовних вимог, вважає за необхідне також стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1197,6 гривень (2400,00 х 49,9%).
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені останнім судові витрати у сумі 243 гривні 60 копійок.
На підставі наведеного та керуючись ст. 11, п. 3 ч. 1 ст. 208, ст.ст. 218, 509, 526, 530, 610, 638, 639, 655, 691, 692 ЦК України ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд,
позов задоволити. Визнати дійсним договір купівлі-продажу худоби, укладений в усній формі 24.06.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3597 (три тисячі піт сот девяносто сім) гривень 60 копійок, з яких: 2400 (дві тисячі чотириста) гривень 00 копійок в рахунок оплати за продану худобу та 1197 (одна тисяча сто девяносто сім) гривень 60 копійок інфляційні втрати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в загальному порядку до апеляційного суду Черкаської області, через Городищенський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги, в 10-ти денний строк, з дня проголошення рішення. У даному разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач може оскаржити заочне рішення до апеляційного суду Черкаської області, через Городищенський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги, в 10-ти денний строк, з дня проголошення рішення.
Повний текст рішення виготовлений 16.05.2016 року.
Суддя ОСОБА_8