АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про зобов'язання вчинити дію шляхом укладення договору про постачання електричної енергії,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про зобов'язання вчинити дію шляхом укладення договору про постачання електричної енергії.

Суд зобов'язав ПАТ "Київенерго" вчинити дію шляхом укладення договору з ОСОБА_4 про постачання електричної енергії майнового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та поклав на відповідача понесені позивачем судові витрати у розмірі 487 грн. 20 коп.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ "Київенерго" через свого представника, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову (а.с.71-75).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення: представника ПАТ "Київенерго", Браницького Д.Ю., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, позивача, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Позивач є власником та володіє майновим комплексом (100%) по АДРЕСА_1, попереднім власником якого було ВАТ «АК «Київреконструкція».

Відповідно до технічних паспортів на приміщення цього майнового комплексу, виготовлених Київським міським Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна ВАТ «АК «Київреконструкції» і актів опису та арешту майна в даних приміщеннях було наявне електропостачання. При цьому ПАТ «Київенерго» було відключено енергопостачання даного об'єкта.

30.06.2015 позивач звернувся із заявою № 18/ЦОКЗ 1/4/1/26717 в ПАТ «Київенерго» для укладення договору про постачання електричної енергії та надав всі необхідні документи. Надані ним документи були перевірені та виставлено рахунок № 10842/ЗР від 30.06.2015 за перевірку схеми вмикання і опломбування трифазного електролічильника, підключеного через вимірювальний трансформатор (напівпрямого вмикання), який позивач оплатив.

15.07.2015 позивачу було направлено лист за № 34КД/522/2857 та повідомлено про те, що відповідно до Правил користування електричною енергією договір з організацією може бути укладено за умови розірвання договору зі споживачем, який звільняє приміщення. Водночас, договір про постачання електричної енергії вважатиметься розірваним тільки після сплати усіх передбачених договором видів платежів, підписання та скріплення печатками акту звірки, додаткової угоди про розірвання з обох сторін, а в ПАТ «Київенерго» існують договірні відносини щодо приміщення за цією адресою і попередній власник - ВАТ «АК «Київреконструкція», має борг перед ПАТ «Київенерго» у розмірі близько 127 000 грн.

Ураховуючи встановлені обставини у контексті положень Правил користування електричною енергією (далі - Правила), суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4, оскільки відмова ПАТ «Київенерго» у здійсненні дії щодо укладення договору про постачання електричної енергії майнового комплексу з посиланням на існуючий договір з попереднім власником є незаконною, такою, що порушує право власності позивача - перешкоджає здійсненню останнім правомочностей власника.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для задоволення заявленого ОСОБА_4, позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга позивача не містить, в ході апеляційного розгляду представник відповідача також не навів таких обставин.

Посилання апеляційної скарги на те, що на дату звернення із заявою про укладення договору про постачання електричної енергії ОСОБА_4 не було дотримано вимог п.5.4. Правил щодо наявності права власності та подання всіх необхідних документів і на дату подання позовної заяви (листопад 2015 р.) ПАТ "Київенерго" не порушувались права ОСОБА_4 на укладення договору про постачання електричної енергії, тому що позивач не мав права власності або користування на об'єкти, по яким були подані заяви про укладення договору про постачання, відхиляються апеляційним судом як безпідставні виходячи з наступного.

По-перше, сторона відповідача у цих доводах вдається до перекручування обставин на свою користь, оскільки відмова ПАТ "Київенерго" в укладенні договору про постачання електричної енергії була пов'язана не із відсутністю у позивача правовстановлюючих документів, а з наявністю у ПАТ «Київенерго» договірних відносин щодо приміщення за цією адресою і наявності боргу попереднього власника - ВАТ «АК «Київреконструкція», перед ПАТ «Київенерго» у розмірі близько 127 000 грн.

По-друге, з наявних у справі письмових доказів, оцінка яких повно і послідовно викладена у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, чітко і однозначно вбачається, що нас його ухвалення позивач є власником та володіє майновим комплексом (100%) по АДРЕСА_1, попереднім власником якого було ВАТ «АК «Київреконструкція».

Посилання апеляційної скарги на те, що наявність діючого договору про постачання електричної енергії на об'єкт виключає можливість укладення договору про постачання електричної енергії з новим споживачем, оскільки передбачає одночасне існування зобов'язань та відповідальності у електропостачальної організації з одних і тих відносин але перед різними особами, також не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції у якості підстав для скасування оскаржуваного рішення з огляду на таке.

Під час апеляційного розгляду представник ПАТ "Київенерго" підтвердив ту обставину, що постачання електричної енергії майнового комплексу по АДРЕСА_1 припинене у зв'язку з невиконанням попереднім власником - ВАТ «АК «Київреконструкція», своїх зобов'язань по сплаті за спожиту електричну енергію.

За правилом п.1 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до положень ст.615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Враховуючи фактичні обставини справи у контексті наведених положень ЦК України, слід дійти висновку, що попередній договір між ПАТ "Київенерго" та ВАТ «АК «Київреконструкція» де-факто є розірваним унаслідок відмови обох сторін від виконання своїх зобов'язань за договором і ПАТ "Київенерго" може вимагати відшкодування збитків відповідно до ч.5 ст. 653 ЦК України.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах Публічного акціонерного товариства "Київенерго" відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О.Невідома