Справа № 216/3433/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01.03.2016 Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді : Бутенко М.В.,

при секретарі: Крилової К.В.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_3 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання договору та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, в травні 2015 року звернулися до суду із позовною заявою, яка була уточнена під час розгляду справи, та просить суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь грошові кошти у розмірі 47 564 гривні за договором завдатку, 47 564 гривні в якості санкцій за невиконання умов договору, а також усі судові витрати у справі, розірвавши договір про зобовязання укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна і забезпечення завдатку від 27 грудня 2014 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 27.12.2014 року між нею, позивачем по справі, та ОСОБА_4 була досягнута домовленість щодо укладення в майбутньому договору купівлі-продажу будинку, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кіровоградська,77.

З метою забезпечення зобов'язання позивачем було передано відповідачу грошові кошти на загальну суму 23 961,55 гривень у еквіваленті 2300,00 доларів США станом на момент укладення договору по курсу НБУ 15,77 грн., але на теперішній час курс долару США по відношенню до гривні коштує 20,68 грн., тобто стягненню з відповідача підлягає сума у розмірі 47 564 грн. Крім того, відповідно до п. 12 вищевказаного договору, у разі не укладення договору купівлі-продажу будинку, відповідач зобовязаний крім суми завдатку повернути неустойку (штраф) у розмірі гарантійної суми-47 564 грн.

На підтвердження вищевказаної домовленості та отримання грошових коштів позивач підписала з позивачем договір купівлі-продажу нерухомого майна і забезпечення завдатку від 27 грудня 2014 року, в якому сторони договору власноруч поставили свої підписи, а відповідач отримав гроші у сумі 2 300 доларів США .

Згідно вищевказаного договору про зобовязання укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна і забезпечення завдатку, що був складений простій письмовій формі, відповідач зобовязався укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна будинку у строк не пізніше 20.01.2015 року.

На сьогоднішній день відповідач свій обовязок так і не виконав, більш того відмовляється від виконання будь-яких зобовязань, в тому числі і повернути кошти. Тому за захистом своїх порушених прав позивач вимушений звернутися до суду.

У звязку з тим, що в даному конкретному випадку відповідач у передбачений строк не уклала договір купівлі-продажу нерухомого майна та не відбулось його нотаріального посвідчення, тому він вважається неукладеним, а грошові кошти передані позивачами є такими, що підлягають поверненню з застосуванням передбаченим вищевказаним договором штрафних санкцій..

Оскільки відповідач борг не повернув, позивач просить розірвати договір про зобовязання укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна і забезпечення завдатку та стягнути відповідача борг за договором в розмірі 47 564 грн., неустойку (штраф) у розмірі гарантійної суми-47 564 грн., та судові витрати.

Позивач та його представник, кожен окремо,. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, надали суду пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач в судове засідання не зявився, як встановлено в судовому засіданні він знаходиться під вартою та утримується у КУВП №3, неодноразово належним чином повідомлений про дату, місце та час слухання справи. Від участі в судовому засіданні відмовився.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 27.12.2014 року між нею, позивачем по справі, та ОСОБА_4 була досягнута домовленість щодо укладення в майбутньому договору купівлі-продажу будинку, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кіровоградська,77.

З метою забезпечення зобов'язання позивачем було передано відповідачу грошові кошти на загальну суму 23 961,55 гривень у еквіваленті 2300,00 доларів США станом на момент укладення договору по курсу НБУ 15,77 грн., але на теперішній час курс долару США по відношенню до гривні коштує 20,68 грн., тобто стягненню з відповідача підлягає сума у розмірі 47 564 грн. Крім того, відповідно до п. 12 вищевказаного договору, у разі не укладення договору купівлі-продажу будинку, відповідач зобовязаний крім суми завдатку повернути неустойку (штраф) у розмірі гарантійної суми-47 564 грн.

Відповідно до ст. 570 ЦП України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності із ч. 1 ст. 220 ЦК у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків.

У відповідності із п. 2 ч.1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, виконаній послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч. 4 ст. 216 ЦК України, правові наслідки недійсності правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

Згідно за ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, тобто в судовому засіданні встановлено що вищеозначений договір від 27.12.2014 року є змішаним договором: договором авансу (оскільки судом не встановлено що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, то відповідності до ч.2 ст. 570 ЦК України вона вважається авансом) та попереднього договору, який є дійсним в частині авансу.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтю 526 визначені загальні умови виконання зобов'язання,а саме, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Строк (термін) виконання зобов'язання встановлений статею 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до приписів статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім стягнення з відповідача суми позики у розмірі 1 917 528 грн. , вимоги щодо стягнення з відповідача суми трьох відсотків річних від суми заборгованості та кількості днів прострочення, на думку суду є правомірними. Так сума богу складає 1 917 528 грн., кількість днів прострочення складає 530 днів, тобто сума 3% річних, що підлягає стягненню з відповідача становить 83 530,67 грн.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 12 вищевказаного договору, у разі не укладення договору купівлі-продажу будинку, сторони договорились, що продавець - відповідач по справі, зобовязаний крім суми завдатку повернути неустойку (штраф) у розмірі гарантійної суми - 47 564 грн.

Згідно з ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає сума судового збору сплаченого позивачем у розмірі 951,28 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 130, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 202, 207, 526, 530, 599, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання договору та стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, грошові кошти у розмірі 47 564 (сорок сім тисяч пятсот шістдесят чотири ) грн..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, неустойку у розмірі 47 564 (сорок сім тисяч пятсот шістдесят чотири ) грн...

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, грошові кошти у розмірі 47 564 (сорок сім тисяч пятсот шістдесят чотири ) грн., судовий збір у розмірі 951,28 (девятсот пятдесят одна ) грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення суду, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.В.Бутенко