Справа № 594/1416/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі Окулянко У.Г.

з участю

позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти Борщівської районної державної адміністрації про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що згідно наказу №337 від 30 серпня 2002 року був призначений на посаду заступника директора по навчально виховній роботі Глибочецької ЗОШ І ІІІ ступенів з 02 вересня 2002 року, з якої згідно наказу начальника відділу освіти Борщівської районної державної адміністрації № 820-к від 13 листопада 2015 року був звільнений за одноразове грубе порушення трудової дисципліни, п.1 ст.41 КЗпП України.

Підставою даного наказу були доповідна записка членів комісії щодо розгляду нещасного випадку в Глибочецькій ОСОБА_4 ступенів від 12 листопада 2015 року вх. №2747/01-4, подання директора школи від 12 листопада 2015 року №196.

Так, в доповідній записці було зазначено, що 21.10.2015 року між учнем 7 класу даної школи ОСОБА_5 та учнем 8 класу ОСОБА_6 на грунті неприязних відносин виник конфлікт, який за наміром ОСОБА_6 та його провокативними діями мав перерости у бійку. 22 жовтня ОСОБА_6 повторно прийшов до приміщення 7 класу школи з наміром викликати ОСОБА_7 для вирішення конфлікту шляхом бійки. Цього ж дня заступником директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_1 спільно з класним керівником 7 класу проведено бесіди з учнями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 Застосовуючи психологічне насильство стосовно ОСОБА_6, шляхом погроз фізичного впливу, ОСОБА_1 заставив останнього написати пояснення, чим допустив порушення, передбачене п.5.2 Посадової інструкції заступника директора школи з навчально виховної роботи Глибочецької ОСОБА_4 ступенів.

В подальшому о 11 год. 15 хв. в приміщення школи прибула мати учня ОСОБА_5 ОСОБА_8, яка при зустрічі з ОСОБА_1 виявила бажання поспілкуватися з ОСОБА_6 з приводу згаданого конфлікту. Незважаючи на те, що у 8 класі в той час проводилося навчальне заняття у формі уроку, ОСОБА_1 провів ОСОБА_8 до приміщення класу, в якому перебував ОСОБА_6, чим створив умови для вчинення ОСОБА_8 незаконних дій щодо ОСОБА_6

Після уроку, на перерві, в приміщенні 8 класу, ОСОБА_8 в присутності учнів цього класу та заступника директора ОСОБА_1, нецензурно висловлюючись на адресу ОСОБА_6, схопила та тягнула останнього за вухо, нанесла йому декілька ударів рукою в ділянку голови та шиї. Проте, ОСОБА_1, який був при цьому присутній, не вжив заходів для попередження та припинення незаконних дій ОСОБА_8, в результаті чого ОСОБА_6 були спричинені моральне приниження та тілесні ушкодження.

Проте, наведені у доповідній записці факти не відповідають дійсності, оскільки не чинив психологічного насильства стосовно ОСОБА_6, шляхом погроз фізичного впливу. Крім того, не був присутній в класі, коли ОСОБА_8 вчиняла протиправні дії щодо ОСОБА_6, а тому і не міг вжити будь-яких заходів щодо припинення таких.

Окрім того, в поданні відділу освіти Борщівської РДА від 09.11.2015 року №1463/01-4 до голови первинної профспілкової організації Глибочецької ОСОБА_4 ступенів було зазначено, що ним допущено неналежне виконання посадових обов»язків відповідно до п.3.27 Посадової інструкції заступника директора школи з навчально виховної роботи Глибочецької ОСОБА_4 ступенів, а також, ст.56 Закону України «Про освіту», абз.9 п.3.13 Статуту Глибочецької ОСОБА_4 ст., які передбачають обов»язок педагогічних працівників захищати учнів від будь яких форм фізичного або психологічного насильства.

Вважає, що вищезазначених норм не порушував, а тому, не вбачає у своїх діях одноразового грубого порушення трудових обов»язків. При його звільненні не було враховано характеру проступку, обставин, за яких його вчинено та попередньої роботи.

Первинна профспілкова організація Глибочецької ОСОБА_4 ст. у відповідь на подання відділу освіти пропонувала застосувати щодо нього такий вид дисциплінарного стягнення як «догана», оскільки прийшла до висновку, що в його діях не було умислу та грубих порушень прав учасників навчального процесу.

Також зазначив, що при врученні копії наказу про звільнення йому було відмовлено в наданні документів, які послужили підставою для цього. В подальшому, на запит адвоката отримано відповідь про неможливість надання таких матеріалів, так як за твердженням відповідача такі відносяться до інформації з обмеженим доступом. Що розцінює, як підтвердження того, що звільнення є незаконним, так як відповідач не надав документів, які обгрунтовують таке, крім того, порушенням його прав, гарантованих ст. 32 Конституції України.

Крім того, вказав, що внаслідок неправомірних дій відповідача зазнав моральних страждань переживав, відчував життєві незручності, пов»язані з постійним хвилюванням про те, як матеріально забезпечити себе та свою сім»ю, що тримало його в постійній нервовій та психологічній напрузі, оскільки у зв»язку із звільненням його заробіток суттєво зменшився. Незаконне звільнення призвело до того, що змушений був лікуватися стаціонарно, вживати додаткові зусилля до організації свого життя, звернення до суду за захистом свого права.

У зв»язку з чим, просив суд визнати його звільнення з посади заступника директора по навчально-виховній роботі Глибочецької ОСОБА_4 ступенів на підставі п.1 ст.41 КЗпП України незаконним, скасувати наказ відділу освіти Борщівської районної державної адміністрації №820-к від 13.11.2015 року та поновити його на посаді заступника директора по навчально виховній роботі Глибочецької ОСОБА_4 ступенів. Стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, 5000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов з підстав наведених у поданій до суду заяві, підтримали повністю. Крім того, в ході судового розгляду, позовні вимоги доповнили, посилаючись на порушення порядку застосування дисциплінарного стягнення всупереч вимогам п. 2 ст. 26 Закону України «Про загальну середню освіту», п. 3.15 розділу ІІІ Статуту Глибочецької ЗОШ, директором школи ОСОБА_9 не було подано подання до відділу освіти щодо його звільнення. Крім того, в порушення ч. 3 ст. 149 КЗпП України при обранні дисциплінарного стягнення не було враховано його попередню роботу те, що стаж його педагогічної діяльності складає 19 років, відсутність будь-яких стягнень в минулому, позитивну характеристику та відповідність займаній посаді, зокрема, згідно атестаційного листа від 02.04.2015р.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала. При цьому подала до суду письмове заперечення, яке підтримала та відповідно до якого зазначила, що відділ освіти Борщівської районної державної адміністрації вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими та безпідставними, оскільки комісією щодо розслідування нещасного випадку в Глибочецькій ЗОШ I- III ст., створеної на підставі наказу відділу освіти Борщівської райдержадміністрації від 26 жовтня 2015 року №53-од «Про створення комісії щодо розслідування нещасного випадку в Глибочецькій ОСОБА_4 ступенів», встановлено, що 22 жовтня 2015 року ОСОБА_1, застосовуючи психологічне насильство стосовно ОСОБА_6, шляхом погроз фізичного впливу, змусив останнього писати пояснення, чим допустив порушення передбачене пунктом 5.2 Посадової інструкції заступника директора з навчально-виховної роботи Глибочецької ОСОБА_4 ст. А в подальшому провів ОСОБА_8 до приміщення класу, в якому перебував ОСОБА_6 чим створив умови для вчинення ОСОБА_8 незаконних дій щодо ОСОБА_6 Після уроку, на перерві, в приміщенні 8 класу школи ОСОБА_8, в присутності учнів 8 класу та ОСОБА_1 нецензурно висловлюючись на адресу ОСОБА_6, схопила та тягнула останнього за вухо, нанесла йому декілька ударів рукою в ділянку голови та шиї, на що позивач умисно не вжив заходів для попередження та припинення незаконних дій ОСОБА_8, в результаті яких ОСОБА_6 були спричинені моральне приниження та тілесні ушкодження (закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій шийного відділу хребта, слизові кісти обох верхньо-щелепних пазух), чим порушив п.1 ст.24 Закону України «Про загальну середню освіту», допустив неналежне виконання своїх посадових обовязків відповідно до п.3.27 Посадової інструкції заступника директора з навчально-виховної роботи Глибочецької ОСОБА_4 ст., ст.56 Закону України «Про освіту», абз.9 п.3.13 Статуту Глибочецької ОСОБА_4 ст., які передбачають обовязок педагогічних працівників захищати учнів від будь-яких форм фізичного або психічного насильства.

Крім того, зазначила, що за весь час роботи в Глибочецькій ОСОБА_4 ст. позивач зарекомендував себе як людина конфліктна, зверхня, з чітко вираженоюдля себе позицією, яка суперечить моральним нормам оточуючого суспільства. Використовує в своїх інтересах учнів і працівників для досягнення задуманої мети. В зв»язку з чим, просила суд в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації всіх форм власності, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Як встановлено судом, згідно наказу №337 від 30 серпня 2002 року позивач ОСОБА_1 був призначений на посаду заступника директора по навчально виховній роботі Глибочецької ЗОШ І ІІІ ступенів з 02 вересня 2002 року, з якої згідно наказу начальника відділу освіти Борщівської районної державної адміністрації №820-к від 13 листопада 2015 року був звільнений за одноразове грубе порушення трудової дисципліни, п.1 ст.41 КЗпП України, що в ході судового засідання сторонами не оспорювалося, стверджено даними внесеними в трудову книжку видану на ім»я позивача, копією наказу начальника відділу освіти Борщівської районної державної адміністрації №820-к від 13 листопада 2015 року.

Згідно змісту останнього вбачається, що підставою для такого були доповідна записка членів комісії щодо розгляду нещасного випадку в Глибочецькій ОСОБА_4 ступенів від 12 листопада 2015 року вх. № 2747/01-4 та подання директора школи від 12.11.2015р. № 196.

В ході судового розгляду було встановлено, що нещасний випадок стався з учнем 8-го класу Глибочецької ЗОШ ОСОБА_6 22 жовтня 2015 року в приміщенні кабінету 8-го класу школи, на перерві, відразу після 3-го уроку, в результаті чого йому було спричинено тілесні ушкодження матір»ю учня 7-го класу цієї ж школи ОСОБА_8

В подальшому за заявою директора Глибочецької ЗОШ ОСОБА_9, адресованій начальнику відділу освіти Борщівської РДА 23 жовтня 2015р., яку адресатом було отримано 26 жовтня 2015р ( вх. 3-10/01-19), заявою бабусі неповнолітнього ОСОБА_6, також адресованій начальнику відділу освіти 23 .10.2015р., яку ним отримано 26.10.2015р. ( вх. Л-9/01-19), 26 жовтня 2015 року начальником відділу освіти Борщівської РДА видано наказ № 53-од, яким створено комісію з розслідування нещасного випадку в складі з 5 осіб, з яких 4 це працівники відділу освіти та 1 методист комунальної установи «Борщівський районний методичний кабінет», головою комісії визначено начальника відділу освіти. При цьому, зроблено посилання на те, що така комісія створюється згідно п. 3.3 «Положення про розслідування нещасних випадків, що сталися під час навчально- виховного процесу».

Єдиний порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з учнями під час навчально-виховного процесу, у тому числі під час трудового та професійного навчання в навчальних закладах на території України, визначено Положеням про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися під час навчально-виховного процесу в навчальних закладах (надалі Положення), затвердженого наказом Міністерства освіти та науки України від 31 серпня 2001 року № 616. Цей порядок є чинним, містить у собі 4 розділи. Пункт 3.3. на який, зроблено посилання в наказі начальника відділу освіти № 53-од, у ньому відсутній. А тому, за таких обставин, виникає запитання, яким же пунктом Положення керувався автор наказу, видаючи розпорядження про створення комісії.

Згідно норм вищезазначеного Положення, зокрема п. 2 розділу ІІ, слідує, що керівник навчального закладу, одержавши повідомлення про нещасний випадок, зобов»язаний вчинити ряд невідкладених дій, в тому числі протягом доби утворити наказом комісію з розслідування нещасного випадку у складі не менше ніж три особи та організувати розслідування нещасного випадку.

Проте, директор Глибочецької ЗОШ, будучи повідомленою про нещасний випадок безпосередньо після події та прибувши до навчального закладу, протягом доби, тобто в період до 12 год. 23.10.2015р., комісію з розслідування нещасного випадку не утворила, розслідування нещасного випадку не організувала. Крім того, в порушення вимог п. 2 розділу ІІ Положення особисто не вживала заходів з тим, щоб повідомити осіб, які замінюють батьків потерпілого про подію, направити письмовий запит до лікувально-профілактичного закладу для отримання медичного висновку про характер і тяжкість ушкоджень потерпілого, про нещасний випадок у зв»язку з нанесенням тілесних ушкоджень учню школи правоохоронні органи не проінформувала.

Пунктом 11 даного розділу визначено, що у випадку відмови керівника навчального закладу від утворення комісії з розслідування нещасного випадку і складання акта Н-Н, а також у разі незгоди потерпілого, його батьків або особи, яка представляє інтереси потерпілого, зі змістом або висновками акта Н-Н питання щодо розслідування нещасного випадку розглядають орган управління освітою вищого рівня, засновник (власник) навчального закладу у строк не більше десяти робочих днів з дня подання до них письмової заяви потерпілого, його батьків або особи, яка представляє інтереси потерпілого.

А отже, орган управління освітою наділений повноваженнями щодо розслідування нещасного випадку за певних умов, однією з яких є відмова керівника навчального закладу вчинити певні дії.

Надана стороною відповідача та досліджена в ході судового розгляду заява директора Глибочецької ЗОШ, адресована керівнику відділу освіти та отримана ним 26.10.2015р., не містить у собі викладу обставин, за яких директор школи відмовляється від утворення комісії з розслідування нещасного випадку.

Поряд з тим, вказана заява не містить реквізитів того, з якого органу вийшла, хоча має реквізити реєстрації як вхідної кореспонденції до відділу освіти, хоча і адресована безпосередньо керівнику. А отже, має відображати у собі і вихідні дані навчального закладу Глибочецької ЗОШ у день, коли була зроблена 23.10.2016р.

Відсутність таких реквізитів на заяві директора школи, в сукупності з її показами, здобутими судом в ході судового розгляду, ставлять під сумнів сам факт написання такої заяви саме 23.10.2015р.

Так, допитана в якості свідка директор Глибочецької ЗОШ ОСОБА_9 показала, що подія, яка мала місце 22 жовтня 2015р. з учнем ОСОБА_6 офіційно набула статусу нещасного випадку тільки після того, як стало відомо про те, що бабуся учня по факту спричиненя йому тілесних ушкоджень звернулася з відповідною заявою до правоохоронних органів. В зв»язку з чим, в подальшому було вжито заходів щодо розслідування цього нещасного випадку.

Іншою підставою, за якої орган управління освітою наділений повноваженнями щодо розслідування нещасного випадку є незгода потерпілого, його батьків або особи, яка представляє інтереси потерпілого, зі змістом або висновками акта Н-Н.

Як встановлено судом, на момент нещасного випадку, внаслідок якого потерпів учень 8-кл. ОСОБА_6, інтереси такого, за відсутності батьків, представляла його бабуся ОСОБА_10, яка 23.10.2015р. звернулася з заявою до керівника відділу освіти, повідомивши про факт спричинення внуку тілесних ушкоджень та висловлюючи прохання приняти суворі міри за такий проступок, звільнити ОСОБА_1 з роботи.

Вказана заява була надана суду стороною відповідача та досліджена в ході судового розгляду. З змісту такої встановлено, що остання була отримана адресатом 26.10.2015р., зареєстрована як вхідна кореспонденція ( вх. Л-9/01-19), проте, не стосується незгоди особи, яка представляє інтереси неповнолітнього потерпілого, зі змістом або висновком акту Н-Н.

З чого випливає, що розслідування нещасного випадку, який мав місце 22 жовтня 2015 року в приміщенні кабінету 8-го класу Глибочецької ЗОШ, та внаслідок якого неповнолітній ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, було організовано лише 26 жовтня 2015 року, без належного дотримання вимог, встановлених для цього Положенням комісія по розслідуванню нещасного випадку створена за наказом керівника відділу освіти за відсутності заяви/клопотання чи ін. звернення/ керівника навчального закладу про відмову від утворення комісії з розслідування нещасного випадку і складання акту Н-Н, та за відсутності незгоди особи, яка представляє інтереси потерпілого, а в даному випадку ОСОБА_10, зі змістом або висновками акту Н-Н.

Крім того, в ході судового розгляду було встановлено, що 22 жовтня 2015 року після подій, які в подальшому набули статусу нещасного випадку, що трапився з учнем ОСОБА_6, щодо такого не було вжито заходів надання першої медичної допомоги, у разі необхідності заходів щодо організації його доставки до лікувально-профілактичного закладу, хоча педагогічні працівники, які були свідком події та, які відразу про таку довідалися, зобов»язані були це зробити. Учня медичний працівник 22 жовтня 2015 року не оглядав, відповідне заключення про характер отриманих тілесних ушкоджень в цей день не виносилося. ОСОБА_6 після вищеописаних подій продовжив приймати участь в навчальному процесі був присутній на уроках.

Зазначені обставини в ході судового розгляду були стверджені показами свідків ОСОБА_9- директора Глибочецької ЗОШ, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13

Згідно п. 1 розділу ІІ Положеня слідує, що про кожний нещасний випадок, що трапився під час навчально-виховного процесу за обставин, що визначені в пункті 5 розділу I цього Положення, потерпілий або свідок нещасного випадку повинен повідомити безпосереднього керівника (учителя, вихователя, викладача, іншу особу, яка була присутня під час проведення заходів навчально-виховного процесу в навчальному закладі чи за його межами), який зобов'язаний: терміново організувати надання першої медичної допомоги потерпілому, у разі необхідності - його доставку до лікувально-профілактичного закладу; зберегти обстановку на місці в тому стані, в якому вона була на момент події (якщо це не загрожує життю і здоров'ю тих, хто там перебуває, і не призведе до більш тяжких наслідків);

повідомити про те, що сталося, керівника навчального закладу та особу, на яку покладено відповідальність за охорону праці, безпеку життєдіяльності в навчальному закладі.

Що у випадку з ОСОБА_6 зроблено не було. Заходи, спрямовані на розслідування нещасного випадку були організовані виключно після того, як бабуся потерпілого ОСОБА_10 повідомила про намір звернутися з відповідною заявою до правоохоронних органів, і за наведених вище обставин - за відсутності належної заяви про відмову керівника Глибочецької ЗОШ від утворення комісії з розсідування нещасного випадку, відділ освіти Борщівської РДА намагаючись діяти в рамках закону тільки 26.10.2015р. створює відповідну комісію, посилаючись при цьому, за твердженням свого представника, на надходження саме 26.10.2015р. заяви директора школи та ОСОБА_10

При цьому, покази ОСОБА_9 як свідка про те, що комісія по розслідуванню нещасного випадку не могла бути створена з числа працівників Глибочецької ЗОШ, оскільки головою такої мав би бути саме позивач, який обіймав посаду заступника директора школи, так як його дії призвели до нещасного випадку, суд оцінює критично директор навчального закладу наперед висловила своє бачення того, що сталося та визначила винних у цьому осіб.

Поряд з тим, судом встановлено, що створена на підставі наказу керівника відділу освіти № 53-од від 26 жовтня 2015 року комісія в цей же день приступила до розслідування нещасного випадку, в ході якого було отримано пояснення від свідків події 9-ти учнів 8-го класу, заступника директора ОСОБА_1, вчителів ОСОБА_12, ОСОБА_11 28 жовтня 2015 р. за результатами проведеного розслідування складено акт Н-Н, який цього ж дня було затверджено керівником відділу освіти. А отже, саме 28 жовтня 2015р. було завершено розслідування нещасного випадку та за результатами такого складено відповідний акт.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Положення під час проведення розслідування нещасного випадку комісія повинна: з'ясувати обставини і причини нещасного випадку; отримати пояснення у потерпілого; виявити і опитати свідків та осіб, які допустили порушення нормативно-правових актів з охорони праці та безпеки життєдіяльності; розробити заходи щодо усунення причин нещасного випадку, визначити відповідальних за це осіб; скласти акт про нещасний випадок за формою Н-Н (далі - акт Н-Н) згідно з додатком 1 до цього Положення у п'яти примірниках, який затверджується керівником навчального закладу. До акта Н-Н додаються пояснення свідків, потерпілого та інші документи щодо обставин нещасного випадку, наявності шкідливих і небезпечних факторів та медичний висновок про стан здоров'я потерпілого в результаті нещасного випадку.

З змісту акту Н-Н слідує, що комісія встановила обставини, за яких стався нещасний випадок, зокрема, те, що « В присутності вчителів та учнів 8-класу ОСОБА_8 схопила ОСОБА_6 за вухо і з нецензурною лексикою почала кричати на нього.Сказавши ОСОБА_14 принести пояснення учнів, а сама надалі продовжувала свої дії. З пояснень учнів 8 класу, ОСОБА_8, взяла ОСОБА_6 за шию та вдарила до стіни. Після нанесення останнього удару по обличчю припинила свої дії на прохання ОСОБА_12 та ОСОБА_11П.». З чого випливає, що на момент спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень учню 8-го класу ОСОБА_6 позивач не був присутній в приміщенні кабінету 8-го класу, де сталася подія. Принаймі, висновок про зворотнє за такого викладу обставин нещасного випадку зробити неможливо факти, які б прямо вказували на це у акті не зазначено.

Допитані в ході судового розгляду свідки ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_8 показали, що ОСОБА_1 в момент коли ОСОБА_8 застосовувала до ОСОБА_6 фізичну силу, в класі був відсутній. Що також узгоджується і з письмовими поясненнями ОСОБА_12, ОСОБА_11, які вони давали комісії 26 жовтня 2015р.

З письмових пояснень учнів 8-го класу, зазначених в акті Н-Н як свідків події, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_13 Аастасії, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, не можливо чітко зробити висновок про те, хто, коли заходив та виходив з класу на перерві після 3-го уроку 22 жовтня 2015р., при яких подіях був присутній ОСОБА_1 та інші вчителі, в якій послідовності відбувались події, як саме діяла ОСОБА_8 по відношенню до ОСОБА_22, в якій послідовності наносила тілесні ушкодження та які саме, були присутні при цьому інші учні школи чи ні.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що всі без виключення письмові пояснення учнів 8-го класу від 26.10.2015р. були написані ними в присутності батьків ОСОБА_13, ОСОБА_23, ОСОБА_24, класного керівника 8-го класу ОСОБА_25 З чого випливає, що пояснення неповнолітніх ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 отримані у відсутності їх батьків.

В ході судового розгляду, крім іншого, було встановлено, що під час нещасного випадку, який стався з ОСОБА_6 22 жовтня 2015р. у приміщенні кабінету 8-класу знаходились всі учні класу, і кількість таких перевищує 9 осіб, тобто включаючи потерпілого та свідків, які вказані в акті Н-Н. Крім того, запрошувались учні інших класів зокрема, учень 7 кл. ОСОБА_5, 3-є учнів 6-го класу. Проте, такі особи в число свідків комісією по розслідуванні нещасного випадку включені не були.

Що, в сукупності з показами допитаних судом свідків, які показали, що кількість учнів 8-го класу є більшою ніж 9, дає підстави дійти висновку, що чисельність осіб, які були свідками події, комісією по розслідуванню нещасного випадку повністю встановлена не була, і як результат пояснення таких відсутні.

Акт форми Н-Н від 28 жовтня 2015 року не містить у собі відомостей щодо характеру отриманих потерпілим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Так, графа 19 акту «висновки лікувально-профілактичного закладу» не заповнена. А отже, станом на 28 жовтня 2015 року комісія щодо розслідування нещасного випадку не встановила/ не отримала даних щодо характеру отриманих ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Медичний висновок про стан здоров»я потерпілого в результаті нещасного випадку до акту не додано ( п. 7 розділу ІІ Положення).

Відповідно до п. 3 розділу І Положення слідує, що нещасний випадок обмежена в часі подія, раптовий вплив небезпечного фактора чи середовища, що сталися під час навчально-виховного процесу, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров»ю або настала смерть учасника навчально-виховного процесу.

Таким чином, за результатами проведення розслідування нещасного випадку, що стався з учнем Глибочецької ЗОШ ОСОБА_6 22 жовтня 2015р., відповідною комісією не було вжито заходів щодо отримання відомостей про те, які тілесні ушкодження отримав потерпілий. Хоча п. 6 розділу ІІ Положення встановлено, що у разі необхідності строк розслідування може бути продовжено.

Звільнення позивача з займаної посади відбулось 13 листопада 2015 року згідно наказу керівника відділу освіти № 820-2 на підставі доповідної записки членів комісії по розслідуванню нещасного випадку від 12 листопада 2015 року, подання директора школи.

Вказані документи були вивчені судом. Так, доповідна записка містить виклад обставин, які комісія вважала за встановлені та які пов»язані з подією нещасного випадку, що трапився з ОСОБА_6 22 жовтня 2015р., та закінчувалась пропозицією за неналежне виконання посадових обов»язків та вчинення одноразового грубого порушення трудової дисципліни заступника директора школи ОСОБА_1 звільнити з займаної посади. При цьому, саме цей документ містить у собі накладену відповідальною особою резолюцію підготувати наказ про звільнення ОСОБА_1

Також, в доповідній записці на відміну від даних акту Н-Н члени комісії по розслідуванню вказують на характер отриманих потерпілим від нещасного випадку тілесних ушкоджень закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій шийного відділу хребта, слизові кісти обох верхньо-щелепних пазух, посилаючись при цьому на дані виписного епікрізу № 13049 Тернопільської обласної дитячої клінічної лікарні хірургічного відділення від 09.11.2015р. ( !!!!), висновок травматолога Борщівської ЦРКЛ від 23.10.2015р.

Приєднані до доповідної записки копії цих документів, не є належно завіреними копіями. З яких джерел вони були надані комісії по розслідуванню нещасного випадку та коли не встановлено, оскільки такі на містять будь-яких реквізитів. В зв»язку з чим виникає запитання, чому володіючи даними станом на 23.10.2015р. про тілесні ушкодження ОСОБА_6, комісія по розслідуванню нещасного випадку 28.10.2015р. такі дані у акт Н-Н не внесла. З чого випливає, що даними про стан здоров»я та характер отриманих тілесних ушкоджень комісія по розслідуванню нещасного випадку станом на 28.10.2015р. не володіла. Що повністю узгоджуються з обставинами, які були встановлені судом 22 жовтня 2015р. ОСОБА_6 не оглядався медпрацівниками, жодними відповідальними особами питання щодо проведення його огляду в медустанові не вирішувалося, заходи щодо цього ними не вживалися. ОСОБА_6 22 жовтня 2015 р. на стан здоров»я за місцем навчання не скаржився, після нещасного випадку, що з ним стався продовжив навчання.

Поряд з тим, в доповідній записці членів комісії по розслідуванню нещасного випадку обставини, які призвели до такого описані більш об»ємно, з зазначенням ще ряду обставин, ніж в акті Н-Н. При цьому, в доповідній записці зазначено, що 22 жовтня ОСОБА_1, застосовуючи психологічне насильство, шляхом погроз фізичного впливу, змусив ОСОБА_6 написати пояснення. Проте, даний факт свого підтвердження в ході судового розгляду не знайшов свідки ОСОБА_26, ОСОБА_11, кожен зокрема, показали, що під час написання пояснень щодо ОСОБА_6 з сторони ОСОБА_1 тиску не чинилося погрози фізичного впливу такий не висловлював. Докази зворотнього, стороною відповідача, в ході судового розгляду надано не було.

В акті Н-Н ( від 28 жовтня 2015р.) комісією по розслідуванню нещасного випадку зроблено висновок про те, що ОСОБА_1, як заступник директора з навчально-виховної роботи допустив порушення ст. 56 Закону України «Про освіту», п. 3.13. Статуту Глибочецької ОСОБА_4 ст.

У доповідній записці комісії по розслідуванню нещасного випадку, адресованій керівнику відділу освіти 12 листопада 2015р., зазначено,що ОСОБА_1, застосовуючи психологічне насильство стосовно ОСОБА_6. допустив порушення п. 5.2 Посадової інструкції заступника директора школи, не вживши заходів для попередження та припинення незаконних дій ОСОБА_8, в результаті яких ОСОБА_6 були спричинені моральне приниження та тілесні ушкодження, порушив п. 1 ст. 24 Закону України «Про загальну середню освіту», чим допустив неналежне виконання своїх посадових обов»язків, передбачених п. 3.27 Посадової інструкції заступника директора школи з навчально-виховної роботи Глибочецької ОСОБА_4 ст., ст.56 Закону України «Про освіту», абз. 9 п. 3.13 Статуту Глибочецької ОСОБА_4 ст.

Тобто, комісія по розслідуванню нещасного випадку по різному оцінює дії позивача, що мали місце 22 жовтня 2015р., кваліфікуючи такі як порушення в одному випадку ( акт Н-Н) одних законодавчих та нормативних актів, а в іншому ( доповідна записка) ще ряду інших.

Доповідна записка членів комісії по розслідуванню нещасного випадку була підставою для звільнення ОСОБА_1І із займаної посади, що суперечить вимогам п. 2 ст. 26 Закону України «Про загальну середню освіту», п. 3.15 Статуту Глибочецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, згідно яких призначення на посаду та звільнення з посади заступників керівника навчального закладу здійснюється відділом освіти Борщівської райдержадміністрації за поданням директора навчального закладу.

Документ, на який сторона відповідача посилається як на подання директора Глибочецької ЗОШ, не містить назви, реквізитів реєстрації вхідної кореспонденції відділу освіти, викладу того, в чому полягає одноразове грубе порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни, таке містить у собі прохання дирекції звільнити ОСОБА_1 з посади заступника за одноразове грубе порушення трудової дисципліни. За твердженням сторони відповідача такий документ не підлягає реєстрації.

Відповідно до ст. 9 Конвенції МОП N 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, яка ратифікована Верховною Радою 04.02.94 року тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в ст. 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавцю.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 22 "Про практику розгляду судами трудових спорів" N 9 від 06 листопада 1992 року, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40, п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. ст. 147 (1), 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

В наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов'язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Оспорюваний наказ - № 820-к від 13 листопада 2015 року таких даних не містить у ньому не зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, вказівка на фактичні обставини справи відсутня.

В ході судового розгляду доказів, які б стверджували ті обставини, що 22 жовтня 2015р. ОСОБА_1 щодо учня ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом фізичних погроз, не вжив заходів для попередження та припинення незаконних дій ОСОБА_8 відносно цього учня, здобуто не було, не надано таких і представником відповідача. Доводи сторони відповідача з цього приводу ґрунтуються на суперечливих показах свідків, які були опитані відповідачем в ході розслідування нещасного випадку, судом, в ході розгляду спору.

Крім того, суд вважає за необхідне відмітити, що, як слідує з доповідної записки членів комісії по розслідуванню нещасного випадку від 12.11.2015р., такі щодо оцінки дій ОСОБА_1, які мали місце 22 жовтня 2015р., обґрунтовуючи свою позицію щодо звільнення останнього з посади заступника директора шкоди по навчально-виховній роботі, посилаються не тільки на результати проведеного розслідування, а й на негативний суспільний резонанс, скарги батьків та учнів. Тобто, на обставини та події, які відбулись після 22 10 2015 року, чи інші? Про які скарги йде мова, коли такі мали місце, представник відповідача суду доказів не надав.

В ході судового розгляду доказів того, що до 22 жовтня 2015 року ОСОБА_1 за місцем роботи характеризувався негативно, факти його поведінки були предметом розгляду чи підставою для накладення адміністративних стягнень, стороною відповідача надано не було, не здобуто таких і в ході розгляду справи.

Надані стороною позивача докази атестаційний лист від 02 квітня 2015р., від 14.04.2009р., дані трудової книжки виданої на ім»я позивача, стверджують зворотнє ОСОБА_1 позитивно характеризується, стягнень не має.

Поряд з тим, в ході судового розгляду свідок ОСОБА_9 показала, що ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді, за період перебування на посаді заступника директора, поводив себе зверхньо по відношенню до педагогів та учнів, не реагував на зауваження, самостійно визначаючи напрямки діяльності, методи роботи, які не узгоджуються з вимогами закону.

На підтвердження чого, в ході судового розгляду, представником відповідача суду було надано характеристику на ОСОБА_1 директора Глибочецької ЗОШ від 11.12.2015р.

Такі докази суд не приймає, оскільки не знаходить їх такими, що стосуються предмету спору - за наявності триваючого, систематичного порушення трудових обов»язків працівник підлягає звільненню з роботи з інших підстав, ніж ті, які передбачені п.1 ч. 1 ст. 41 КЗпП.

За встановлених судом обставин, аналізуючи всі дослідженні в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що звільнення ОСОБА_1 відбулося без дотримання вимог встановлених законом, в порушення встановленої трудовим законодавством процедури. Вміняючи ОСОБА_1 одноразове грубе порущення трудових обов»язків, що призвело до нещасного випадку, який стався з учнем 8-го класу Глибочецької ЗОШ 22 жовтня 2015 року, відповідач розслідування такого провів без належних на те підстав, при розслідуванні такого не встановив та не опитав всіх очевидців, за суперечливих пояснень свідків не вжив заходів щодо встановлення істини, не вжив заходів щодо встановлення характеру отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, рішення щодо звільнення ОСОБА_1 фактично прийняв на підставі доповідної записки членів комісії по розслідуванню нещасного випадку.

А тому, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є підставними та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розмір середнього заробітку, який має бути стягнутий на користь позивача, суд виходить з того, що відповідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року N 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі - Порядок) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно з пунктом 8 цього Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки про доходи від 20 січня 2016 р. № 9, наданої відповідачем на вимогу суду щодо його заробітку та кількості робочих днів за два останні повні місяці роботи, що передували події, ОСОБА_1 у травні 2015р. відпрацював 18 днів, за що отримав 2382,8 грн. доходу, у квітні 2015р 21 день, за що отримав 2382,8 грн. доходу. А отже, його середньоденна заробітна плата складає 122,19 грн. ( 4765,6 грн. : 39 днів).

В зв»язку з чим, на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 листопада 2015 р. по 10 травня 2016р., що становить 121 робочий день (листопад 2015р. 12 днів, грудень 2015р. 23 дні, у 2016 році в січні -19 днів, в лютому -21 день, березні- 22 дні, квітні-21 день, травні 3 дні), в розмірі 14784,99 грн.

Поряд з тим, суд знаходить підставними та такими, що підлягають частковому задоволенню вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди. При визначенні такої суд виходить із принципу розумності та справедливості, беручи до уваги, що права позивача відновленні за безпосереднього та прямого втручання суду, що також є достатньою сатисфакцією, та вважає за можливе визначити завдану йому моральну шкоду в розмірі 500 грн.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Згідно з положенням частини третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

А отже, у зв'язку з тим, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь держави має бути стягнутий судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог. Позов стосується вимог як майнового так і не майнового характеру, а отже судовий збір підлягає стягненню за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Таким чином, розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача суд визначає в сумі 851,60 грн.

Виходячи з наведеного вище, на підставі Конвенції Міжнародної організації праці N 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця, постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року N 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" N 9 від 06 листопада 1992 року, ст. ст. 40, 41, 147 149 КЗпП України, Закону України «Про загальну середню освіту», наказу Міністерства освіти та науки України від 31 серпня 2001 року № 616 «Про затвердження «Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися під час навчально-виховного процесу в навчальних закладах», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88. 212-215, 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Наказ начальника відділу освіти Борщівської райдержадміністрації № 820-к від 13 листопада 2015 року про звільнення ОСОБА_1 визнати незаконним та скасувати.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи Глибочецької ОСОБА_4 ступенів з 13 листопада 2015 року.

Стягнути з відділу освіти Борщівської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13 листопада 2015 року по 10 травня 2016 року в розмірі 14784 ( чотирнадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн. 99 коп., зробивши відповідні утримання згідно діючого законодавства.

Стягнути з відділу освіти Борщівської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 500 грн. відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з відділу освіти Борщівської районної державної адміністрації судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 851,60 грн.

Рішення в частині поновлення на роботі, а також стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 2382 ( дві тисячі триста вісімдесят дві) грн. 80 коп. підлягає до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при його оголошенні в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Головуюча :