Справа № 524/1151/16-ц
Провадження № 2/524/956/16
10.05.2016 року м.Кременчук
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:
Головуючого судді Андрієць Д.Д.,
за участю секретаря Бєлєнького О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є наймачем квартир №3,4 в будинку 7, квт.297 в м.Кременчуці Полтавської області, разом з нею у даній квартирі зареєстрована її сім'я в складі 8 осіб, в тому числі її син - ОСОБА_4. З листопада 2006 року він не проживає за вказаною адресою. Відповідач не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири чим порушує її права.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою 3,4 у буд. № 7, квт.297 в м. Кременчуці.
Представник позивача, ОСОБА_5, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, визначених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 повторно не зявився в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник третьої особи Кременчуцької міської ради, ОСОБА_6, проти задоволення позову не заперечував. При вирішенні позову покладався на розсуд суду.
Третя особа - ТОВ «Житлорембутсерсів» в судове засідання не з'явилась, надіслала заяву про розгляд справи без участі її представника.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1, 4 ст. 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому /гуртожиток, готель тощо/, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Статтею 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання, на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст. 61 Житлового кодексу УРСР передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.
Згідно зі ст. 63 ЖК УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.
Відповідно до чч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
В ч. 1 ст. 163 ЖК УРСР зазначено, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Судом встановлено, що відповідно до типового договору найму житлового приміщення в будинках міської Ради депутатів трудящих, державних підприємств та установ, кооперативних та громадських організацій Української РСР від 05.07.1993 року ОСОБА_1 є наймачем квартир №3,4 за адресою: м.Кременчук, квт.297, буд.7
Відповідно до довідки ТОВ «Житлорембутсервіс» про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №1619 від 30.04.2015 року ОСОБА_2 є сином позивача.
Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України ОСОБА_2 з 13.01.1998 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, квт.297АДРЕСА_1. Вказане підтверджується довідкою з ТОВ «Житлорембутсервіс» №220 від 18.02.2016 року.
Відповідач за місцем реєстрації не проживає. Факт тривалого не проживання відповідача у квартирі 3,4 в буд. №7, квт. 297 в м. Кременчуці Полтавської області підтверджується актом ТОВ «Житлорембутсервіс» від 15.02.2016 року, згідно з яким свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили факт не проживання ОСОБА_2 за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, квт. 297, кв. 3,4 з листопада 2006 року.
Враховуючи те, що відповідач не проживає у спірному житлі більше 6 місяців, а його реєстрація у спірному житлі створює перешкоди для наймача квартири, викликані необхідністю оплати комунальних послуг за відповідача, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та підлягають задоволенню.
Таким чином, суд визнає ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою 3,4, в буд. 7, квт.297 в м. Кременчуці Полтавської області.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 551,20 грн.
Керуючись ст. ст. 14, 57 60, 208, 209, 212 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою 3,4, в буд. 7, квт.297 в м. Кременчуці Полтавської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судові витрати повязані зі сплатою судового збору в сумі 551,20 грн.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: