Справа № 369/735/16-ц
Провадження № 2/369/1070/16
14.04.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: Усатов Д.Д.,
при секретарі: Кузьменко П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 служби Києво-Святошинського управління юстиції про скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно, -
Як вбачається зі змісту вказаного рішення, судом визнані недійсними правочини, на підставі яких майно позивача (будинок та земельна ділянка) незаконно вибуло з її власності.
Таким чином, позивач зазначає, що вона є законним власником зазначеного майна.
17.04.2015 року представником позивача була подана заява про проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований: Київська область, Києво- Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37.
За результатом розгляду даної заяви державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_6 Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області 22 квітня 2015 року прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №20857860, в зв»язку з необхідністю надання рішення суду де буде прописано саме скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_7 Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області 10.06.2015р. прийнято рішення «Про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень» №21942819.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №43318220, отриманої представником позивача 04.09.2015р., вбачається, що на підставі договору дарування від 05.10.2012 року домоволодіння, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37, 15.10.2012 року КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності.
01.01.2013 року ОСОБА_3 службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області щодо реєстрації вказаного домоволодіння за ОСОБА_2, було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №3432399 від 25.06.2013 р.
З метою захисту свого права позивач звернулася до Київського окружного адміністративного суду. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року у справі №810/3407/15 в задоволенні адміністративного позову - відмовлено. За результатом поданої позивачем апеляційної скарги 22.12.2015 року Київський Апеляційний адміністративний суд прийняв ухвалу №810/3407/15, якою апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року - без змін.
В судове засідання представник позивача не з»явилася,звернулася до суду із клопотанням про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з»явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомляла.
Відповідач ОСОБА_3 служба Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області в судове засідання свого представника не направила, про день, час та місце розгляду повідомлялася належним чином, звернувся до суду із клопотанням про слухання справи за відсутності представника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Києво-Святошинського районного управління юстиції.
За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Стаття 16 ЦК України визначає що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна за №43318220, від 04.09.2015 року на підставі договору дарування від 05.10.2012 року домоволодіння, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37, 15.10.2012 року КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності. 01.01.2013 року ОСОБА_3 службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області щодо реєстрації вказаного домоволодіння за ОСОБА_2, було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №3432399 від 25.06.2013 р.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.
Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Згідно з абзацом другим статті 2 даного закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру прав.
Відповідно до п. 41 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», визначено що Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.
У результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав.
Як вбачається з вище наведеного, право власності за ОСОБА_1, було визнано на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 26 листопада 2013 року.
За статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст.ст. 15, 16, ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Д.Д.Усатов