11 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ГвоздикаП.О., Ситнік О.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.», поданою представником ОСОБА_9, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У січні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.» (далі - ТОВ «М.С.Л.») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації.
На обґрунтування позовних вимог зазначало, що в мережі Інтернет на веб-сайтах www.depcontrol.org,www.rbc.ua тa у соціальній мережі Фейсбук (www.facebook.com) поширено інформацію про те, що народні депутати України, які є членами міжфракційного депутатського об'єднання «Депутатський контроль», подали депутатське звернення Генеральному прокурору України ОСОБА_10 з вимогою припинити незаконну діяльність державних лотерей. Як зазначається, депутатське звернення підписано народними депутатами України ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_8. У документі міститься неправдива інформація, що власниками товариства є акціонери російської «Альфа-Груп», що прибутки від лотерей позивача надходять до Росії і таким чином опосередковано фінансується російська армія і війна з Україною. Вказувало, що така інформація є завідомо неправдивою у відношенні позивача та посягає на його ділову репутацію. Акціонери російської «Альфа - груп» не є власниками оператора державних лотерей ТОВ «М.С.Л», останнє не перераховує будь-які кошти до бюджету Російської Федерації та не має жодного стосунку до фінансування російської армії безпосередньо чи опосередковано. Заяви відповідачів вводять суспільство в оману відносно дійсного власника позивача та шкодять його діловій репутації. Шкода від розповсюдження таких недостовірних відомостей є особливо значною з огляду на те, що поширюються вони першими особами держави - народними депутатами України, відтак помилково сприймаються суспільством як такі, що мали б бути перевіреними і достовірними. Ураховуючи викладене, з урахуванням уточнень, ТОВ «М.С.Л.» просило визнати недостовірною і такою, що шкодить діловій репутації TOB «М.С.Л.», інформацію, поширену відповідачами, а саме, що: «Власником TOB «М.С.Л.» є мінотарні акціонери «Альфа-Груп»; прибутки від лотереї ТОВ «М.С.Л.» надходять до Росії; ТОВ «М.С.Л.» опосередковано фінансується російська армія та війна з Україною». Зобов'язати відповідачів розмістити на сайті міжфракційного депутатського об'єднання «Депутатський контроль» www.depcontrol.org під заголовком «Спростування» повідомлення наступного змісту : «Інформація, викладена у зверненні до Генерального прокурора України, підписаному народними депутатами України ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про те, що власником TOB «М.С.Л.» є мінотарні акціонери «Альфа-Груп», що прибутки від лотереї ТОВ «М.С.Л.» надходять до Росії і що ТОВ «М.С.Л.» опосередковано фінансує російську армію та війну з Україною не відповідає дійсності».
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня

2015 року позовні вимоги ТОВ «М.С.Л.» залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ТОВ «М.С.Л.» - ОСОБА_9 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Залишаючи позовні вимоги ТОВ «М.С.Л.» без задоволення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що інформація, яка була розміщена в мережі інтернет про належність TOB «M.C.Л.» до російської інвестиційної групи «Альфа-груп» отримано відповідачами від офіційного джерела - Міністерства фінансів України та не потребувала додаткової перевірки, звернення народних депутатів не можуть розцінюватись як поширення інформації, оскільки ними було реалізовано право на депутатське звернення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11 грудня 2014 року народними депутатами України, членами міжфракційного депутатського об`єднання «Депутатський контроль», подано депутатське звернення до Міністра фінансів України та Генерального прокурора України з вимогою припинити незаконну діяльність операторів державних лотерей в Україні та притягти осіб, що винні у продовженні незаконної діяльності операторів державних лотерей в Україні до відповідальності. При публікації інформації відповідачами зроблено посилання на офіційне джерело - Міністерство фінансів України.

Вказану в публікації інформацію, було оприлюднено на брифінгу Міністерства фінансів України від 19 серпня 2014 року та надруковано в газеті «Урядовий кур'єр», аналогічну інформацію також розміщено на офіційному сайті Міністерства фінансів України: http://www.minfm.gov.ua/control/uk/publish/printablc_article7artici=401 787, де зокрема було повідомлено таке: «Усі ці «державні» оператори аж ніяк не представляють державу Україну, тож не є її патріотами. Більш того, як заявив міністр фінансів України ОСОБА_14, зі 112 різноманітних лотерей, які проводяться в нас, 80 (71%) контролює ТОВ «М.С.Л.», власники якого - міноритарні акціонери російської «Альфа-Груп». Ще 25 лотерей (23%) належить ПрАТ «Патріот», власник якого через офшори - громадянин Росії.».

ОСОБА_4 було направлено звернення до Служби безпеки України щодо дійсної належності TOB «M.C.Л» до інвестиційної групи «Альфа груп».

На звернення було надано відповідь 05 травня 2015 року, що Службою безпеки України встановлено дійсних засновників TOB «М.С.Л», якими є громадяни України ОСОБА_15, ОСОБА_16 та компанія «Evolot Limited» (Республіка Кіпр), встановлено членів Ради директорів компанії «Evolot Limited» (зокрема, це ОСОБА_17, старший управляючий директор АIfaCapitalPartners). Крім того, Служба безпеки України зазначило, що встановлено, що співвласником TOB « М.С.Л.» є корпорація «Альфа груп».

01 квітня 2015 року Служба безпеки України порушило перед прем'єр-міністром України та Міністерством фінансів України питання застосування санкцій до ТОВ «М.С.Л.» для недопущення заподіяння шкоди національним інтересам України, відповідно до Закону України «Про санкції».

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з ч. 1 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Статтею 94 ЦК України встановлено, що юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про статус народного депутата України» народний депутат має право на депутатське звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності та підпорядкування, об'єднань громадян з питань, пов'язаних з депутатською діяльністю, і брати участь у розгляді порушених ним питань.

Згідно розʼяснень викладених в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановили, що позивач не надав доказів того, що звернення відповідачів до Генеральної прокуратури України було направлене не на реалізацію прав народного депутата та конституційних прав, а на розповсюдження завідомо неправдивої інформації, а тому суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про залишення позовних вимог без задоволення, оскільки таке звернення є способом реалізації права відповідачів на звернення до відповідних органів.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.», поданою представником ОСОБА_9, відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

.

Судді:О.І. Євтушенко П.О. Гвоздик О.М. Ситнік