ухвала

іменем україни

13 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, третя особа - ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 25 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 21 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради від 17 червня 1992 року «Про закріплення межі між садибами ОСОБА_5 та ОСОБА_6» в частині закріплення межі між садибами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 південніше літньої кухні ОСОБА_6 на відстані 0,7 метра від південної стінки кухні, що необхідна для обслуговування літньої кухні, оскільки воно постановлене з порушенням вимог ст. ст. 9, 107, 108 ЗК України (1991 року), та просила поновити їй строк для захисту її порушеного права, оскільки про це рішення їй стало відомо в травні 2014 року, коли ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до неї та сільської ради про зобов'язання Комарської сільської ради виконати рішення від 17 червня 1992 року та встановити в натурі межі між земельною ділянкою ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 та земельною ділянкою ОСОБА_4 по АДРЕСА_2.

Рішенням Великоновосільківського районного суду Донецької області від 25 листопада 2015 року поновлено ОСОБА_4 строки позовної давності для захисту її порушеного права для скасування рішення Комарської сільської ради народних депутатів від 17 червня 1992 року «Про закріплення межі між садибами ОСОБА_5 та ОСОБА_6.».

Визнано незаконним та скасоване рішення Комарської сільської ради народних депутатів від 17 червня 1992 року «Про закріплення межі між садибами ОСОБА_5 та ОСОБА_6.» в частині закріплення межі між садибами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 південніше літньої кухні ОСОБА_6 на відстані 0,7 метра від південної стінки кухні, що необхідна для обслуговування літньої кухні.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 21 січня 2016 року рішення Великоновосільківського районного суду Донецької області від 25 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, третя особа - ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування рішення Комарської сільської ради народних депутатів «Про закріплення межі між садибами ОСОБА_5 та ОСОБА_6» в частині закріплення межі між садибами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 південніше літньої кухні ОСОБА_6 на відстані 0,7 метра від південної стінки кухні, що необхідна для обслуговування літньої кухні, відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, що 17 червня 1992 року Комарською сільською радою народних депутатів на підставі акта комісії від 06 травня 1992 року про встановлення межі між садибами ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що проживають в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, ухвалено рішення «Про закріплення межі між садибами ОСОБА_5 та ОСОБА_6.», згідно з яким, виходячи із забудови, що склалася, вирішено закріпити межу між садибами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 південніше літньої кухні ОСОБА_6 на відстані 0,7 метра від південної стінки кухні, оскільки ця відстань необхідна для обслуговування літньої кухні. Також вирішено дорізати ОСОБА_6 земельну ділянку 0,01 га згідно з його заявою.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що позивачем пропущений строк звернення до суду за захистом порушеного права, передбачений ст. 112 ЗК України (1991 року) і підстави для його поновлення відсутні.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про те, що їй та її батьку, який на той час був землекористувачем, не було відомо про ухвалення рішення сільської ради, оскільки вони не були запрошені на засідання ради, а копія рішення їм не направлялася, є безпідставними та спростовуються актом від 06 травня 1992 року, при складанні якого та безпосередньо при замірах, була присутня ОСОБА_4

ОСОБА_4 посилається на те, що якби їй і було відомо про рішення сільської ради на той час, вона не могла його оскаржити, оскільки воно не порушувало її прав як землекористувача земельної ділянки.

Разом з тим, ОСОБА_4 07 березня 2006 року стала землекористувачем земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 і не оскаржувала рішення Комарської сільської ради народних депутатів, а звернулась до суду лише у травні 2015 року.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 21 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко І.М. Завгородня О.М. Ситнік