Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

18 травня 2016 року м. Первомайськ

Справа :484/1646/16-ц

Номер провадження : 2/484/1547/16

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Фортуна Т.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, інтереси якої представляє за дорученням ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення збитків за договором позики,

встановив:

11 травня 2016 р. ОСОБА_1, інтереси якої представляє за дорученням ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідачки на її користь 188 940,00 грн. завданих їй збитків. Крім цього, позивач просить відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи викладене, суд прийшов до таких висновків.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суд має вирішити питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Частиною 3 передбачено, що суд може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати, з підстав, зазначених у ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. У ч. 2 зазначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" передбачено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У наданій суду позовній заяві позивач просить відстрочити сплату судового збору, однак не зазначає та не надає докази, що свідчать про важкий матеріальний стан.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, задоволенню не підлягає.

Таким чином, ознайомившись із матеріалами зазначеної позовної заяви, суд приходить до висновків, що вона не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України, зокрема: до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

За даних обставин позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу необхідно надати термін для виправлення недоліків позову, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Керуючись ст.ст. 82, 121, 210 ЦПК України, ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», суд, -

ухвалив:

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1, інтереси якої представляє на дорученням ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення збитків за договором позики - відмовити;

позовну заяву ОСОБА_1, інтереси якої представляє на дорученням ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення збитків за договором позики - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Попередити позивача, що в разі не виправлення зазначених в ухвалі недоліків протягом наданого часу позовна заява буде визнана неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Фортуна