Справа № 202/4569/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 жовтня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді: - ОСОБА_1

при секретарі: - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 23.09.2006 року.

Шлюб зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1037. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку Алісу, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружні стосунки між ними припинені з березня 2014 року через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, указав, що в нього фактично склалася інша сім*я, наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.09.2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1037 (а.с. 12).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку Алісу, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Подружні стосунки між сторонами припинені з березня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає.

За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України і на підставі ст.ст. 24, 56, 104-105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 23.09.2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1037 розірвати.

Копію рішення направити до Жовтневого відділу РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.А. Бєльченко