Справа № 359/8028/15-ц Головуючий у І інстанції Саган В.М.
Провадження № 22-ц/780/2900/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 1 17.05.2016
УХВАЛА

17 травня 2016 року суддя Апеляційного суду Київської області Кашперська Т.Ц., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2016 року по цивільній справі за позовом заступника Бориспільського міжрайонного прокурора до Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області, ОСОБА_2, третя особа Реєстраційна служба Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області про визнання протиправними, скасування рішення та свідоцтва на право власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2016 року позов заступника Бориспільського міжрайонного прокурора задоволено.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, при цьому апелянтом не в повному обсязі сплачено судовий збір.

Так, прокурором заявлено немайнові вимоги про визнання недійсним рішення сільської ради та скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно, які підлягали оплаті судовим збором в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а саме 243,6 грн., а також майнову вимогу про витребування земельної ділянки.

Із даної суми апелянтом сплачено лише 267,96 грн. за позовні вимоги немайнового характеру.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11 квітня 2016 року запропоновано апелянту самостійно визначити розмір судового збору за вимогу майнового характеру, яка визначається вартістю витребовуваної земельної ділянки пл. 0,1934 га., однак від нього надійшло клопотання про визначення судом розрахунку судового збору, що і було зроблено ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25 квітня 2016 року.

В даному випадку ціна позову визначається вартістю витребовуваної земельної ділянки площею 0,1934 га.

При визначенні вартості земельної ділянки беруться показники вартості, зазначені у Довіднику показників нормативної грошової оцінки земельних ділянок Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Згідно даних Довідника, станом на 01 січня 2015 року у с. Кірове вартість 1 кв.м. земельної ділянки становила 88,41 грн., регіональний коефіцієнт 1,8, отже вартість земельної ділянки пл. 1934 кв.м. становила 88,41 х 1,8 х 1934 = 307772,89 грн.

Отже, апелянту необхідно було також сплатити за вимогу майнового характеру (витребування земельної ділянки) судовий збір у розмірі 110 % від ціни позову, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви. Ціна позову визначається відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на момент подачі позову) у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

1 відсоток ціни в позову в даному випадку складає 3077,73 грн. (від вартості земельної ділянки 307772,89 грн.), що є меншим від 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, 110 % від ціни позову 3077,73 грн. складає 3385,50 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25 квітня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для усунення вказаних недоліків, а саме протягом пяти днів з моменту отримання ухвали для сплати судового збору 3385,50 грн. і надання оригіналу квитанції. Копію ухвали апелянт отримав 28 квітня 2016 року, отже до 04 травня 2016 року включно мав усунути недоліки, разом із тим, до зазначеного часу недоліки апеляційної скарги апелянтом виправлені не були, замість цього направлено заяву про усунення і виправлення недоліків згідно ухвали Апеляційного суду Київської області від 25 квітня 2016 року. В даній заяві апелянтом висловлена незгода із розміром судового збору, визначеним Апеляційним судом Київської області на виконання вимог ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», і висловлено прохання вважати судовий збір сплаченим зважаючи на рішення суду першої інстанції, яким стягнуто із відповідача 243,60 грн. судового збору.

Такі доводи вимогам закону не відповідають, оскільки відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, а не суми судового збору, стягнутого судом першої інстанції.

Таким чином, недоліки апеляційної скарги не можна вважати усунутими.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 297, 121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2016 року по цивільній справі за позовом заступника Бориспільського міжрайонного прокурора до Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області, ОСОБА_2, третя особа Реєстраційна служба Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області про визнання протиправними, скасування рішення та свідоцтва на право власності на нерухоме майно вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя Апеляційного суду

Київської області ОСОБА_1