У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кафідова О.В., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Одеської області від 29 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із указаним позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 16 квітня 2008 року в сумі 12 472 грн 88 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 3 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % за користування кредитом у розмірі на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, з відповідним порядком погашенням заборгованості.

У порушення умов договору ОСОБА_2 зобов'язань за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку із чим у останнього утворилась заборгованість, яка станом на 30 червня 2015 року становить 12 472 грн 88 коп. та складається з: 2 543 грн 93 коп. заборгованості за кредитом; 6 505 грн 62 коп. заборгованості за відсотками; 2 353 грн 19 коп. пені та комісії, 500 грн штрафу (процента складова) та 500 грн штрафу (фіксована частина), яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 16 квітня 2008 року у розмірі 12 472 грн 88 коп., а саме: 2 543 грн 93 коп. заборгованість за кредитом; 6 505 грн 62 коп. заборгованість за відсотками; 2 353 грн 19 коп. пеня та комісія; 500 грн штраф (процента складова) та 500 грн штраф (фіксована частина).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 17 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції про задоволення позову та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що позивач повинен був дізнатись про порушення свого права з моменту несплати чергового платежу, тобто у серпні 2009 року, а із указаним позовом він звернувся 24 липня 2015 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

При цьому суд правильно відхилив доводи позивача проте, що строк дії договору не сплив, оскільки Умовами і Правилами надання послуг передбачено автоматичне продовження строку договору до моменту подачі заяви позичальником про припинення договору кредитування, оскільки відповідач з цими Умовами і Правилами ознайомлений не був і їх не підписував.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10 червня 2015 року у справи № 6-698цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Одеської області від 29 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кафідова