Справа № 263/5946/16-ц
Провадження № 2/263/1616/2016
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 травня 2016 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву Маріупольського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю,

В С Т А Н О В И В :

12 травня 2016 року Маріупольський міський центр зайнятості звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми незаконно одержаних матеріальних коштів в розмірі 1421,43 гривень (допомога по безробіттю), а також суми судових витрат.

При зверненні до суду з позовом позивачем заявлено клопотання про відстрочку сплати судового збору. У клопотанні зазначено, що майновий стан Маріупольського міського центру зайнятості не дозволяє своєчасно сплатити судовий збір, тому просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Ознайомившись з позовною заявою, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»за подачу до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою, ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

На 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1378 гривень.

При розгляді клопотання суддя зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть оплачені, заява відповідно до статті 207 залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

При розгляді клопотання про відстрочення сплати судового збору суддя враховує, що позивач в обґрунтування зазначеного клопотання не надав жодного доказу важкого майнового стану Маріупольського міського центру зайнятості, тому клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Таким чином позивачеві за подачу позову про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттюнеобхідно сплатити судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 копійок за такими реквізитами: Одержувач УК/Жовтнев. р-н/22030001 (Жовтневий районний суд міста Маріуполя), , банк одержувача ГУ ДКСУ в Донецькій області, МФО 834016, рахунок 0052.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, повинен залишити її без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів із дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху до усунення позивачем вказаних порушень ст. 119, а саме: сплати судового збору за подачу позову з вимогою майнового характеру.

Керуючись ст. 82, 88, ст. 119, ст. 121ч. 1, 209 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Маріупольського міського центру зайнятості про надання відстрочки на сплату судового збору відмовити.

Позовну заяву Маріупольського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю залишити без руху.

Надати позивачеві термін для усунення вказаних недоліків не більше пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Розяснити позивачеві, що в разі невиконання вказівок суду у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Томілін