Справа № 526/31/16-ц
Провадження № 2/526/152/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 травня 2016 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого Киричка С.А.

з участю секретаря Широколави О.В.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, розподіл будинку та визнання права власності,-

встановив:

Позивачка звернулася у січні 2016 року до суду з позовом до відповідача. Просила встановити факт проживання з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу з травня місяця 2007 року; провести реальний розподіл домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та виділити їй ? частину будинку з господарськими будівлями.

У судовому засіданні позивачка та її представник повністю підтримали позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Окрім того, позивачка пояснила, що проживала з відповідачем в м. Лубни однією сім'єю значно раніше, ніж було придбано спірний житловий будинок. Її матір'ю було здійснено погашення заборгованості за комунальні послуги, яка утворилася за належною відповідачу квартирою в м. Лубни. Кошти за придбаний житловий будинок сплачували вони разом. Також у травні 2007 року вони придбали автомобіль і довіреність була видана також і на її ім'я, що свідчить про наявність сімейних відносин між нею та відповідачем. Після придбання будинку в с. Великі Будища у липні 2007 року, вони з відповідачем здійснювали в ньому ремонт, вели спільне господарство, а саме саджали огород, вирощували домашню худобу та птицю, що підтверджується також актом обстеження житлово-побутових умов.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Відповідач заперечував наявність сімейних відносин та наполягав на тому, що їх зустрічі з позивачкою носили періодичний характер. Придбання будинку в с. Великі Будища він пояснив тим, що в цьому селі проживала його мати, тому для догляду за нею він продав квартиру в м. Лубни та придбав спірний житловий будинок. Так як продаж квартири було здійснено за суму, еквівалентну 16 000 доларів США, то на ці кошти він придбав за 2000 доларів США будинок і здійснив у ньому ремонт. Придбання автомобіля у 2007 році за спільні кошти також заперечував, так як здійснив покупку за власні кошти.

Заслухавши сторони та їх представників, свідків, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, ОСОБА_3 є власником будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 10 липня 2007 року. У цей же день ОСОБА_3 придбав земельну ділянку загальною площею 0,44 га, з яких 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, 0,19 га - ведення підсобного господарства.

Згідно довіреності від 05 травня 2007 року ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_3 та ОСОБА_1 представляти його інтереси в державних установах з усіх без винятку питань, що стосуються експлуатації, користування та розпорядження автомобілем «Seat Ibiza», державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 05 листопада 2015 року ОСОБА_1 тривалий час проживає без реєстрації АДРЕСА_3 з ОСОБА_3. У житловому будинку проведено ремонт, забезпечено газо- та водопостачання, в підсобному господарстві утримуються свині, кролі, кури, качки.

Довідкою виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради підтверджується, що ОСОБА_1 працює начальником відділення поштового зв'язку, проживає без реєстрації по АДРЕСА_3 з ОСОБА_3

Згідно довідки Лубенського комунального ЖЕУ, ОСОБА_3 дійсно був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 24 грудня 1993 року. Знятий з обліку 08 травня 2007 року. Також довідкою Лубенського комунального ЖЕУ підтверджується зарахування на особовий рахунок за адресою АДРЕСА_2 суми в розмірі 740 грн.

Відповідно до квитанцій 11 жовтня 2005 року ОСОБА_7 перерахувала на рахунок Лубенського ЖЕУ № грошові кошти в сумі 704 грн.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 підтвердили факт спільного проживання тривалий час в с. Великі Будища позивачки та відповідача та ведення ними спільного господарства. Однак, вказані свідки не змогли надати точних пояснень, з якого саме часу останні стали спільно проживати в будинку.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснили, що були знайомі з відповідачем, коли той проживав в м. Лубни та періодично спілкувалися, в тому числі за місцем його проживання. За час спілкування бачили в квартирі відповідача позивачку, але не підтвердили факт постійного її проживання та ведення спільного господарства з відповідачем.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 20 лютого 2012 р. та згідно із ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст.74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно.

Аналізуючи надані позивачкою докази у справі, суд прийшов до висновку по неможливість встановлення факту проживання однією сім'єю з відповідачем станом на травень 2007 року, як про це прохає позивачка, так як згідно ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією собою іншій особі для представництва перед третіми особами. Отже, дії довірителя щодо видачі довіреності на право експлуатації, користування та розпорядження автомобілем «Seat Ibiza», державний номер НОМЕР_1 є лише його волевиявленням та не можуть бути належним доказом проживання однією сім'єю чоловіка та жінки.

До аналогічного висновку суд прийшов стосовно перерахування ОСОБА_7 на рахунок Лубенського ЖЕУ № грошових коштів в сумі 704 грн., так як воно здійснено третьою особою і не може бути належним доказом у справі.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі №6-2641цс15, застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями:1) час набуття майна;2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Враховуючи, що позивачкою не надано будь-яких доказів щодо її участі грошовими коштами в придбанні спірного житлового будинку, суд вважає неможливим віднести дане майно до спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Оскільки суд не знаходить підстав для визнання домоволодіння, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_3 спільною сумісною власністю позивачки та відповідача, в частині визнання права власності на ? частину будинку та його реальний розподіл також слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,-

вирішив:

У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: С. А. Киричок