ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1151/16-ц
Провадження № 2/362/1134/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Корнієнка С.В., при секретарі Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Київської області та Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування та виданого на їх підставі державного акту про право власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и в :

Прокурор звернувся до суду з вимогами, збільшеними під час розгляду справи, про визнання недійсними рішень Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області № 207-18-25 від 4 липня 2008 року, в частині надання відповідачеві ОСОБА_1 дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Іванковичі по вул. Валова, 15, та № 342-21-25 від 25.03.2009 року про його затвердження, через їх неприйняття органом місцевого самоврядування та засудження його голови за їх підробку, а також визнання недійсним державного акту на спірну земельну ділянку серії ЯЖ № 9 від 06 квітня 2009 року, у звязку з видачею зазначеного правовстановлюючого документу на підставі підроблених документів та її витребування з володіння співвідповідача ОСОБА_2 у звязку з її частковим придбанням останнім 04 листопада 2008 року за договором дарування.

В судовому засіданні представник прокуратури вимоги позову підтримала в повному обсязі.

Позивач, в особі голови Іванковичівської сільської ради, у письмовому звернені до суду вимоги позову підтримав.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що ним під час отримання спірної земельної ділянки вимоги законів України не порушувалися, про те, що відповідач ОСОБА_1 не мав права відчужувати спірну земельну ділянку йому відомо не було.

Суд, вислухавши пояснення представника прокуратури, відповідача ОСОБА_2, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою.

Згідно з положеннями вимог ст.ст.1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Як вбачається з положень ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Як вбачається з положень ч.1 ст. 116 ЗК України, громадяни набувають право власності та користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з положеннями ч.ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної сільської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюються у порядку, встановленому ст.151 ЗК України.

Положення ст. 125 ЗК України зазначають, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Відповідно до положень ч. 10 ст. 151 ЗК України, після отримання висновків органів, зазначених у частині сьомій цієї статті, про можливість відведення земельної ділянки для цілей, зазначених у заяві (клопотанні), та рішення Верховної Ради України (у разі необхідності) відповідний орган місцевого самоврядування, згідно із своїми повноваженнями, у двотижневий строк розглядає матеріали вибору земельної ділянки і приймає рішення про затвердження зазначених матеріалів та надає дозвіл і вимоги на розроблення проекту відведення земельної ділянки або мотивоване рішення про відмову.

Згідно з положеннями ч. 10 ст. 118 ЗК України, сільська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

У відповідності до положень п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (на далі «Закон»), виключно на пленарних засіданнях сільської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Положеннями ч. 2 ст. 59 Закону зазначено, що рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Судом достовірно встановлено, що рішенням № 207-18-25 від 4 липня 2008 року Іванковичівською сільською радою відповідачеві ОСОБА_1 був наданий дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки у власність площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Іванковичі по вул. Валова, 15, а № 345-21-25 від 25 березня 2009 року він був затверджений (а.с. 53, 58).

На підставі зазначених рішень органу місцевого самоврядування, відповідачеві ОСОБА_1 був виданий державний акт на право власності на спірну земельну ділянку, площею 0,2500 га, кадастровий № :02:006:0097, серії ЯЖ № 9 від 06 квітня 2009 року.

При цьому суд звертає увагу, що в заяві відповідача ОСОБА_1 до Іванковичівської сільської ради за вхідним № 241 органу місцевого самоврядування від 3 квітня 2008 року, в порушення вимог ч.6 ст.118 ЗК України, міститься лише вимога про виділення йому земельної ділянки без визначення її орієнтовного розміру та без надання графічних матеріалів, на яких зазначене бажане місце її розташування (а.с. 56).

20 жовтня 2011 року вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області голову Іванковичівської сільської ради ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України, за яким, він, будучи службовою особою та достовірно знаючи, що на 18-ій сесії 25 скликання від 4.07.2008 року та 21-ій сесії 25 скликання від 25.03.2009 року Іванковичівською сільською ради питання про надання дозволу на розробку та затвердження проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки у власність відповідачеві ОСОБА_1 не обговорювалися та не вирішувалися, склав та підписав завідомо підроблені вищезазначені рішення органу місцевого самоврядування, а в подальшому на підставі вказаних рішень він же підписав та завірив печаткою сільської ради державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку, тобто ним не був дотриманий порядок встановлений положеннями п. 34 ч. 1 ст. 26 та ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а саме: рішення були прийняті без обговорення даних рішень на пленарному засіданні сесії та прийняття їх шляхом позитивного голосування більшістю депутатів від складу органу місцевого самоврядування (а.с. 37-41).

12 січня 2012 року зазначений вирок набув чинності після його апеляційного перегляду Апеляційним судом Київської області.

У відповідності до договору дарування від 04 листопада 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим № 2248, частина спірної земельної ділянки була передана безоплатно у власність співвідповідачу ОСОБА_2, з відповідними відмітками про перехід права власності та реєстрації на державному акті ЯЖ № 7 від 12 жовтня 2009 року (а.с. 65-66).

Приймаючи по справі рішення суд враховує правові позиції Верховного суду України викладені в постанові від 1 липня 2015 року по цивільній справі № 6-319цс15, за якими державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, а тому, у спорах, повязаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Суд також враховує правові позиції Верховного суду України викладені в постанові від 18 вересня 2013 року по цивільній справі № 6-92цс13, за якими особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, а при вирішені питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

З урахуванням зібраних у справі доказів, суд приходить до висновку, що з фактичним не прийняттям органом місцевого самоврядування спірних рішень про надання відповідачеві земельної ділянки, а підробкою їх посадовою особою, яка за це засуджена вироком суду, вони підлягають визнанню недійсними, так само як і державний акт про право власності на спірну земельну ділянку.

Крім того, у відповідності до положень ст.388 ЦК України та правових висновків Верховного суду України по цивільним справам № 6-67цс14 від 25.06.2014 року та № 6-146цс13 від 16.04.2014 року, суд приходить до висновку про необхідність витребування спірної земельної ділянки із володіння співвідповідача ОСОБА_2

Одночасно із вирішенням спору, суд вважає за необхідне скасувати заборону відчуження спірного обєкта нерухомого майна та стягнути з відповідачів судовий збір в порядку ст.88 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 130, 208, 209, 212-215, 218, 221, 224, 223, 294 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах Управління Держгеокадастру у Васильківському районі Київської області та Іванковичівської сільської ради Київської області задовольнити.

Визнати недійсними:

●рішення Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області № 207-18-25 від 4 липня 2008 року, в частині надання ОСОБА_1 дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Іванковичі по вул. Валова, 15, та № 345-21-25 від 25.03.2009 року про його затвердження;

●державний акт на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_1 серії ЯЖ № 9 від 06 квітня 2009 року, площею 0,2500 га, розташовану в с. Іванковичі Васильківського району Київської області по вул. Валова, 15, для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий № :02:006:0097 та скасувати його державну реєстрацію.

Витребувати з володіння ОСОБА_2, земельну ділянку площею 0,1250 га, розташовану в с. Іванковичі Васильківського району Київської області по вул. Валовій, 15, для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий № :02:006:0111.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в дохід держави по 188,20 грн. судового збору з кожного.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.