Справа № 477/349/16-ц
Провадження № 2/477/369/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м.Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої Саукової А.А.,

при секретарі судового засідання Варламовій Т.О.,

розглянувши в м.Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

18 лютого 2016 року позивач звернулася до суду із відповідною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з січня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 03 липня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 Від сумісного проживання в них народилася дитина донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на теперішній час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Сімейні відносини між сторонами не склалися, в зв'язку з чим в серпні 2015 року відповідач покинув сім'ю та з січня 2016 року не надає дитині матеріальної допомоги. Оскільки добровільно про сплату аліментів сторонам домовитися не вдалося, позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дитину, в зв'язку з чим змушена звернутися до суду з позовом та просить його задовольнити. Додатково зазначала, що вона не працює, перебуває в декретній відпустці.

Позивач в судове засідання не зявилася, до суду надіслала заяву, в якій позов підтримала, просила розглянути справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу). В запереченнях зазначав, що намагався надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, хотів зустрітися з дитиною, на що вона категорично відмовляла і не йшла з ним на контакт. Однак, він передавав їй грошові кошти на утриманні дитини через їх сумісних друзів, а в березні 2016 року перерахував 1700 грн. на картку на ім'я позивачки. Вважає відомості позивача про ненадання матеріальної допомоги на утримання дитини недостовірними, тому вважає вимогу щодо стягнення аліментів з січня 2016 року необґрунтованою.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

На підставі свідоцтва про одруження шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено 03 липня 2013 року, який був зареєстрований виконкомом Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №14 (а.с.3).

Згідно свідоцтва про народження, відповідач є батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Відповідно до довідки виконкому Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за №3346 від 03 грудня 2015 року, позивач не працює, не навчається, трудової книжки не має (а.с.5).

Разом з тим, згідно довідки Управління соціального захисту населення Жовтневої РДА за №1870 від 18 лютого 2016 року ОСОБА_1 отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку (а.с.6).

Зі змісту довідки виконкому Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за №480 від 19 лютого 2015 року, позивач ОСОБА_1 проживає разом з донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Відповідач ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, працює в ТОВ Сандора з 14 липня 2015 року на посаді торговий агент з виконанням обов'язків касира, отримав дохід з 01 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року в сумі 43110,84 грн. (а.с.20).

Виходячи з положення ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В той же час, враховуючи обовязок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст.180 СК України, вимоги ст.182 СК України, в тому числі матеріальне становище дитини, стан її здоровя та стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач зобовязаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) батька щомісяця, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

За правилами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в зв'язку з чим позов в частині строків стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, а саме: з 18 лютого 2016 року.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 81, 88, 130, 209, 212-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 лютого 2016 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя А.А.Саукова