Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 квітня 2016 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області у складі судді Бабича С.В., з участю секретаря судового засідання Строган Л.В., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому, посилаючись на невиконання ОСОБА_2 з власної вини аліментних зобов"язань, просила стягнути з останнього неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на їх неповнолітню дитину - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у період часу з жовтня 2011 року по листопад 2015 року в сумі 2562,00 грн.

Під час розгляду справи позивач збільшила розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача 6073,00 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Окрім цього позивач просить ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат на дитину у розмірі 500 грн щомісячно, посилаючись на те, що їхній з відповідачем син часто хворіє, що зумовлює необхідність понесення нею затрат на лікування та посилене харчування.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача та відповідач позов не визнали, пояснивши, що заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів утворилась у зв»язку зі скрутним матеріальним становищем останнього та труднощами у працевлаштуванні і отриманні заробітку, достатнього для забезпечення можливості сплати ним аліментів. Також представник відповідача пояснила, що ОСОБА_2 надавав матеріальну допомогу, яка не була врахована при визначенні заборгованості по аліментах та підтверджується поштовими квитанціями.

Також відповідач та його представник оспорили спосіб розрахунку заборгованості по аліментах.

Заслухавши пояснення вищевказаних осіб, які беруть участь у справі, а також дослідивши надані ними письмові докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Романіського районного управління юстиції Житомирської області знаходиться виконавчий лист № 2-479/11, виданий 28 грудня 2011 року Романівським районним судом Житомирської області, згідно якого ОСОБА_2 зобов»язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на неповнолітнього сина - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03.10.2011р. до досягнення сином повноліття.

Із довідок-розрахунків відділу державної виконавчої служби Романівського районного управління юстиції Житомирської області від 27.11.2015 року, 04.12.2015 року, 18.02.2016 року та 10.03.2016 року, наданих суду сторонами, вбачається, що аліментні зобов»язанні ОСОБА_2 виконувалися несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого мало місце прострочення сплати аліментів в тому чи іншому розмірі.

Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України.

Згідно частини 4 статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до частини 1 статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер та виконується щомісячно, отже при розрахунку неустойки суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне з цих зобов'язань мало бути виконано та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши їх загальну суму.

Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

З урахуванням викладеного суд вважає, що доводи, наведені відповідачем та його представником про неможливість працевлаштування є безпідставними і не спростувують наявність вини відповідача у простроченні сплати аліментів.

При цьому розрахунки заборгованості від 27.11.2015 року, 04.12.2015 року та від 18.02.2016 року на підставі виконавчого листа по цивільній справі № 2-479/11 визнаються судом недостовірними, оскільки вони були проведені без врахування приписів частини 3 статті 195 СК України, відповідно до якої якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_2, що знаходиться в матеріалах справи, а також пояснень самого відповідача, останній на час виникнення заборгованості по аліментах і на час визначення її розміру не працював.

З огляду на це суд прийшов до висновку, що розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів слід розраховувати на підставі довідки відділу державної виконавчої служби Романівського районного управління юстиції Житомирської області від 10.03.2016 року, яка видана з урахуванням вимог частини 3 статті 195 СК України.

При цьому суд також враховує платежі, здійснені відповідачем на користь позивача, які не були враховані дежавним виконавцем при розрахунку заборгованості, але були підтверджені ОСОБА_2 під час розгляду справи (платежі, здійснені у грудні 2012 року у сумі 425 грн, у лютому 2013 року у сумі 850 грн, у травні 2013 року у сумі 560 грн, у квітні 2015 року у сумі 280 грн та у серпні 2015 року у сумі 280 грн).

Визначаючи розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2, суд враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2022цс15, згідно якої правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обовязку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобовязань.

Конкретний розмір неустойки (пені) за кожним щомісячним платежем визначається судом за наступною формулою: (НА СА) х 1% х КД, (де НА сума нарахованих за конкретний місяць аліментів, СА сума сплачених відповідачем аліментів за цей же місяць, КД кількість днів у конкретному місяці за який мало місце прострочення).

Отже за жовтень 2011 року розмір неустойки (пені) становить 117,96 грн (380,50 0) х 1% х 31).

За листопад 2011 року розмір неустойки (пені) становить 114,15 грн (380,50 0) х 1% х 30).

За грудень 2011 року розмір неустойки (пені) становить 117,96 грн (380,50 0) х 1% х 31).

За січень 2012 року розмір неустойки (пені) становить 148,41 грн (478,75 0) х 1% х 31).

За лютий 2012 року розмір неустойки (пені) становить 138,80 грн (478,75 0) х 1% х 29).

За березень 2012 року розмір неустойки (пені) становить 63,16 грн (478,75 0) х 1% х 31).

За квітень 2012 року розмір неустойки (пені) становить 19,16 грн (478,75 414,90) х 1% х 30).

За травень 2012 року розмір неустойки (пені) становить 63,16 грн (478,75 275) х 1% х 31).

За червень 2012 року розмір неустойки (пені) становить 16,13 грн (478,75 425) х 1% х 30).

За липень 2012 року розмір неустойки (пені) становить 16,66 грн (478,75 425) х 1% х 31).

За серпень 2012 року розмір неустойки (пені) становить 63,16 грн (478,75 275) х 1% х 31).

За жовтень 2012 року розмір неустойки (пені) становить 16,66 грн (478,75 425) х 1% х 31).

За листопад 2012 року розмір неустойки (пені) становить 143,63 грн (478,75 0) х 1% х 30).

За грудень 2012 року розмір неустойки (пені) становить 16,66 грн (478,75 425) х 1% х 31).

За січень 2013 року розмір неустойки (пені) становить 153,45 грн (495 0) х 1% х 31).

За березень 2013 року розмір неустойки (пені) становить 153,45 грн (495 0) х 1% х 31).

За квітень 2013 року розмір неустойки (пені) становить 148,50 грн (495 0) х 1% х 30).

За червень 2013 року розмір неустойки (пені) становить 64,50 грн (495 280) х 1% х 30).

За липень 2013 року розмір неустойки (пені) становить 153,45 грн (495 0) х 1% х 31).

За вересень 2013 року розмір неустойки (пені) становить 148,50 грн (495 0) х 1% х 30).

За листопад 2013 року розмір неустойки (пені) становить 148,50 грн (495 0) х 1% х 30).

За грудень 2013 року розмір неустойки (пені) становить 66,65 грн (495 280) х 1% х 31).

За січень 2014 року розмір неустойки (пені) становить 110,67 грн (637 280) х 1% х 31).

За лютий 2014 року розмір неустойки (пені) становить 178,36 грн (637 0) х 1% х 28).

За березень 2014 року розмір неустойки (пені) становить 110,67 грн (637 280) х 1% х 31).

За травень 2014 року розмір неустойки (пені) становить 110,67 грн (637 280) х 1% х 31).

За червень 2014 року розмір неустойки (пені) становить 191,10 грн (637 0) х 1% х 30).

За липень 2014 року розмір неустойки (пені) становить 197,47 грн (637 0) х 1% х 31).

За серпень 2014 року розмір неустойки (пені) становить 197,47 грн (637 0) х 1% х 31).

За вересень 2014 року розмір неустойки (пені) становить 104,10 грн (637 290) х 1% х 30).

За жовтень 2014 року розмір неустойки (пені) становить 197,47 грн (637 0) х 1% х 31).

За листопад 2014 року розмір неустойки (пені) становить 191,10 грн (637 0) х 1% х 30).

За грудень 2014 року розмір неустойки (пені) становить 110,67 грн (637 280) х 1% х 31).

За січень 2015 року розмір неустойки (пені) становить 218,32 грн (704,25 0) х 1% х 31).

За лютий 2015 року розмір неустойки (пені) становить 197,19 грн (704,25 0) х 1% х 28).

За березень 2015 року розмір неустойки (пені) становить 218,32 грн (704,25 0) х 1% х 31).

За квітень 2015 року розмір неустойки (пені) становить 127,28 грн (704,25 280) х 1% х 30).

За травень 2015 року розмір неустойки (пені) становить 218,32 грн (704,25 0) х 1% х 31).

За червень 2015 року розмір неустойки (пені) становить 211,28 грн (704,25 0) х 1% х 30).

За липень 2015 року розмір неустойки (пені) становить 218,32 грн (704,25 0) х 1% х 31).

За серпень 2015 року розмір неустойки (пені) становить 131,52 грн (704,25 280) х 1% х 31).

За вересень 2015 року розмір неустойки (пені) становить 211,28 грн (704,25 0) х 1% х 30).

За листопад 2015 року розмір неустойки (пені) становить 211,28 грн (704,25 0) х 1% х 30).

За грудень 2015 року розмір неустойки (пені) становить 63,32 грн (704,25 500) х 1% х 31).

Загальна сума пені за порушення ОСОБА_2 аліментних зобовязань становить 5818,84 грн.

Згідно частини 2 статті 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платників аліментів.

Враховуючи те, що відповідач не працює, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки (пені), яка підлягає стягненню з нього до 3500 грн.

Вирішуючи спір в частині стягнення додаткових витрат на дитину, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Позивач та її представник доказів щодо фактичного або передбачуваного понесення таких витрат суду не надали, а тому у задоволенні цих позовних вимог суд відмовляє.

Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

При зверненні до суду позивачем сплачено 487,20 грн судового збору, що підтверджується квитанцією № 55 від 25.12.2015 року. Окрім цого в матеріалах справи містяться квитанції до прибуткового касового ордера №4 на суму 600 грн та № 6 на суму 1000 грн, які завірені печаткою адвоката ОСОБА_1, договір про надання послуг у цивільному процесі в якості представника позивача та довідка-розрахунок витрат на правову домомогу в розмірі 600 грн. З вказаної довідки вбачається, що адвокат ОСОБА_1, якому позивач відповідно до квитанції сплатила 600,00 грн за надання правової допомоги, а саме за складання позовної заяви, що згідно розрахунку становить 3,5 год, є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання такої допомоги. Розрахунок щодо обсягу правової допомоги на суму 1000 грн суду наданий не був.

Згідно частини 1 та частини 2 статті 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» затверджено граничні розміри компенсації витрат, що пов'язані з розглядом цивільних та адміністративних справ, відповідно до якої розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Пунктом 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За таких обставин, суд частково задовольняє вимогу позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правову домогу у розмірі 600 грн, оскільки вони підтвердженні документально та не пепревищують граничний розмір компенсації витрат, що пов"язані з розглядом даної цивільної справи.

Керуючись статтями 180, 195, 196 Сімейного кодексу України, статтями 10, 11, 79, 84, 88, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 3500,00 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 600 грн витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги та 487,20 грн судових витрат за сплату судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Бабич