РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1892/16-ц

пр. № 2/759/2239/16

20 квітня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді - Борденюка В.В.,

при секретарі - Трегубенку М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про визнання права власності у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1, яка належала померлому.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав.

Представник Київської міської ради у судове засідання не з'явився, надіславши до суду пояснення, у яких вказував, що позивачі є спадкоємцями майна після померлого і просив розглядати справу у відсутність представника відповідача.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Згідно п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Обставини, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 179 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4, чоловік ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Пунктом 1 Постанови Пленуму В СУ № 7 встановлено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004р.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Статтею 529 ЦК УРСР зазначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені). дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Враховуючи вищезазначені положення, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дружина, ОСОБА_1 та діти - ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як вбачається з позовних матеріалів, позивачі були зареєстровані на момент смерті спадкодавця за адресою: АДРЕСА_2, тобто за його останнім місцем проживання.

Беручи до уваги викладене, позивачі вважаються такими, що прийняли спадщину у визначений законом строк,

11.11.2014 року позивачі звернулись до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, належної ОСОБА_4, та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1. Постановою державного нотаріуса від 11.11.2014 р. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру та її державної реєстрації відповідно до ст.ст. 182, 210 Цивільного кодексу України.

Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 роз'яснив, щ у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Відповідно до п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18.09.1987 № 9 та положень ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 № 697-ХП, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, член житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому у користування набуває права власності на це майно.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 N 4 (яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин) визначено що у випадках смерті до 1 липня 1990 р. члена житлово-будівельного, дачно-будівельного або гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства спадщина відкривається не на квартиру, дачу, гараж, садовий будиночок, насадження, а на пай спадкодавця та інші суми, які підлягають поверненню у таких випадках. Що стосується зазначених осіб, які померли після 1 липня 1990 р., то таким же чином відкривається спадщина, якщо до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, а якщо на цей час спадкодавцем був повністю внесений пайовий внесок - спадщина відкривається відповідно на квартиру, дачу, гараж, садовий будиночок, інші будівлі і насадження.

Згідно довідки ЖБК «Алмаз-4» від 27.05.2014 № 234 померлий ОСОБА_8 повністю сплатив свій пайовий внесок за кооперативну квартиру АДРЕСА_3.

Таким чином, до складу спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_4, належить спірна кооперативна квартира АДРЕСА_3, на яку позивачі позбавлені можливості набути право власності.

Викладені обставини підтверджуються наявною у матеріалах справи копією спадкової справи, яка була відкрита Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_4.

Згідно з пп.3.25.,3.26. п. 3 Глави 10 Розділу II Порядку якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). У цьому випадку право на прийняття спадщини здійснюється спадкоємцями на загальних підставах протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, становить менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкової трансмісії видається за місцем відкриття спадщини після смерті першого спадкодавця.

Даючи юридичну оцінку поясненням та зібраним по справі доказам, враховуючи те, що квартира АДРЕСА_1 є спадковим майном після смерті ОСОБА_4, а позивачі є її спадкоємцями, то суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення даного позову.

Керуючись ст. ст. 392, 1217, 1269 ЦК України, ст. ст. 11, 74, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом за померлим, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом за померлим, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом за померлим, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_4.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі і не були присутні у судовому засіданні при проголошенні судового рішення можуть оскаржити його в апеляційному порядку протягом десяти днів із дня отримання копії судового рішення.

Суддя: