АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого-судді Пилипчук Л.І.,

суддів Кривчун Т.О., Чумак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ді-Стар»

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 березня 2016 року

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ді-Стар» (далі ТОВ «Ді-Стар») до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України ( далі МТСБУ) про стягнення шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ТОВ «Ді-Стар» звернулося в суд з позовом, який уточнив в ході судового розгляду, про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням його автомобіля НОМЕР_1, в ДТП, що сталася 07.07.2015 р. з вини водія ОСОБА_2 Просив стягнути з ОСОБА_2 54 661,92грн. та із МТСБУ 50 000грн., оскільки на час ДИП власник автомобіля ОСОБА_2 не застрахував в обовязковому порядку цивільно-правову відповідальність.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 10 березня 2016 року, з урахуванням ухвали того ж суду від 02.06.2016 року про виправлення описок, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ді-Стар» до ОСОБА_2, Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної автопригоди задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ді-Стар» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 54661 грн., 92 коп., та судові витрати у розмірі 1241 грн. 72 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

ТОВ «Ді-Стар» оскаржило рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення районного суду в зазначеній частині скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України 50 000 грн. страхового відшкодування.

Вважає помилковим висновок суду, що невиконання товариством вимог, встановлених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо збереження транспортного засобу до звернення в МТСБУ, призвело до неможливості встановити розмір заподіяних збитків.

Зазначає, що розмір збитків визначений незалежним експертом та не спростований, а обставини ДТП зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, довідці ДАІ та постанові суду. Тому вважає, що несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку саме по собі не може бути підставою для відмови в страховому відшкодуванню.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 07.07.2015 року приблизно о 16 годині, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2, рухаючись по вул. Фрунзе в м.Полтаві, поблизу будинку № 84, виконуючи маневр ліворуч, не пропустив автомобіль НОМЕР_1, який рухався у зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 07 серпня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення керувати транспортними засобами на строк 6 місяців. /а.с.6/.

Згідно даних технічного паспорта автомобіль НОМЕР_1 зареєстровано за ТОВ «Ді Стар», цивільно-правова відповідальність якого застрахована Українською транспортною страховою компанією, що підтверджено полісом № 3586722 від 23.04.2016. Строк дії поліса із 27.4.2015 до 26.04.2016. /а.с.7,8/.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_2 не була застрахована.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 17-08 від 10.08.2015 року вартість матеріальних збитків, завданих власнику Volkswagen TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_3, на дату дослідження, 10.08.2015 року, складає: 104661, 92 грн. /а.с. 50 - 55/.

Заявою від 06.10.2015 року ТОВ «Ді-Стар» просило МТСБУ відшкодувати шкоду, спричинену внаслідок пошкодження майна транспортного засобу Volkswagen TRANSPORTER д.н.з. НОМЕР_3 у розмірі 50000 грн. за рахунок коштів фонду захисту потерпілих./а.с. 31/

Листом № 3/1-05/33432 МТСБУ повідомлено позивача про відмову у відшкодуванні заподіяної шкоди. Відмова мотивована тим, що 20.10.2015 року призначеним аварійним комісаром за результатами проведеного огляду автомобіля НОМЕР_4 встановлено, що даний транспортний засіб не має зовнішніх механічних пошкоджень, у звязку з чим неможливо встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини їх настання, розмір заподіяної шкоди. /а.с. 30/.

Задовольняючи позов в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 54 661,92грн., районний суд виходив з положень ст.1166, ч.2 1187 ЦК України, доведеності вини ОСОБА_2 у спричиненні матеріальної шкоди, який на час ДТП не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відмовляючи у позовних вимогах про стягнення шкоди в розмірі 50 000 грн. з МТСБУ, суд першої інстанції правомірно виходив з положень ст.ст.33,41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та врахував, що позивач не виконав обовязку щодо збереження транспортного засобу в тому стані, який існував після дорожньо-транспортної пригоди, відновив його до звернення до МТСБУ, що призвело до неможливості останнього встановити розмір заподіяної шкоди, що підлягала відшкодуванню за рахунок МТСБУ.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та належно обґрунтовані нормами матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням, переоцінки доказів та хибного тлумачення норм права.

Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Статтею 33 Закону України визначено перелік дій осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), зокрема, водій транспортного засобу, причетний до таої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності ( у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги визначити зазначений обовязок, він має підтвердити це документально.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач самостійно визначив розмір шкоди, відремонтував транспортний засіб, після чого 06.10.2015 року звернувся до МТСБУ за страховим відшкодуванням, що призвело до неможливості останнього встановити розмір заподіяної шкоди. Позивач повинен був зберігати автомобіль у пошкодженому стані до моменту його огляду аварійним комісаром, призначеним МТСБУ(п.33.3 ст.33 Закону) та лише в разі незявлення аварійного комісара в десятиденний строк мав право самостійно провести визначення розміру шкоди (ст.34.2 Закону).

Згідно приписів п.37.1.3 ст.37 Закону невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обовязків, визначених цим законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Позивач самостійно провів визначення розміру заподіяної йому шкоди, при цьому на огляд страховика пошкоджений автомобіль не надав, оскільки на момент звернення із заявою про виплату страхового відшкодування даний транспортний засіб вже був відремонтований.

З урахуванням викладеного місцевий суд дійшов правильного висновку, що позивач не виконав обовязку щодо збереження транспортного засобу у тому стані, який існував після дорожньо-транспортної пригоди, пошкоджений автомобіль відновлено до звернення до МТСБУ, що призвело до неможливості останніх встановити розмір заподіяної шкоди, а тому у відповідача відсутні правові підстави для відшкодування заподіяної шкоди.

За вказаних обставин колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а рішення місцевого суду залишає без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ді-Стар» відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Л.І.Пилипчук

Судді /піпдиси/ ОСОБА_3

ОСОБА_4

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1