АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/2931/16 Головуючий 1 інстанції -
Справа №630/42/16 Зінченко О.В.
Категорія : договірні Доповідач -Гальянова І.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Колтунової А.І.,

Міненкової Н.О.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на заочне рішення Люботинського міського суду Харківської області від 10 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА :

28 січня 2016 року представник позивача звернувсь до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором станом на 31.10.2015 року в розмірі 13737,63 грн., яка складається: із заборгованості за кредитом -1924.03, за процентами -8183, 24 грн. за комісією і пенею в розмірі 2500.00 грн. та штрафів 500,00 грн. фіксованої частини та 630, 36грн.-процентної складової.

Вказані вимоги обгрунтовував тим, що на підставі укладеного між позивачем та відповідачем договору б/н від 05.11.2011 року , відповідач отримала у позивача кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням , що відповідає строку дії картки. Позивач зазначає, що відповідач підписавши заяву, підтвердила свою згоду на те, що заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Правилами користування платіжною карткою та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті , складає між нею та Банком договір.

Як на підставу стягнення зазначеної заборгованості представник позивача вказує на невиконання відповідачем умов вказаного договору, у зв'язку з чим виникла зазначена заборгованість.

Справу розглянуто судом першої інстанції за відсутності сторін.

Заочним рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 10 березня 2016 року в задоволенні вказаних позовних вимог позивачу відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує невідповідністю висновків суду обставинам справи та наявними у справі доказам.

Представник позивача зазначає, на наявність в матеріалах справи підписаної відповідачем анкети -заяви щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг позивачем та згодою відповідача з тим, що ця заява разом із пам'яткою клієнта, Правилами надання банківських послуг та Тарифами складають договір про надання банківських послугою , а заборгованість відповідача підтверджується наданим розрахунком такої заборгованості, які суд першої інстанції не прийняв до уваги.

Останнє відоме місце реєстрації відповідача є : Харківська область, м. Люботин , с. Коваленки, вул. Рокосовського, 8 ( а.с.41). Направлені відповідачу судові повістки на вказану адресу повернуті поштою до апеляційного суду за закінченням терміну їх зберігання ( а.с.107-108).

Враховуючи, що місце проживання відповідача є невідомим, у відповідності до вимог частин 9 та 10 ст.74,ч.2 ст.75 ЦПК України , вона викликана в судове засідання шляхом розміщення оголошення про вникли к газеті «Слобітський Край » 07.07.2016 року ( а.с.113) та є належним її повідомленням про час та місце розгляду справи.

В судове засідання відповідач не з'явилась, у зв'язку з чим на підставі ч.2 ст. 305 ЦПК України , судова колегія вважає за необхідне розглянути справу за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку,що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно до вимог ст.213 ЦПК України , рішення суду повинно бути законним та обгрутованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засідання.

В ч.4 ст. 10 ЦПК України встановлено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Оскаржуване позивачем заочне рішення суду першої інстанції вимогам зазначених вище норм ЦПК України не відповідає, оскільки ухвалене судом при неповно з'ясованих обставинах, які мають значення для справи та невідповідності висновків суду обставинам справи на наявним у справі доказам.

Так, матеріали справи свідчать про те, що представнику позивача вручалось повідомлення про визнання в якому зазначено, що ухвалою суду від 23.02.2016 року явка представника позивача в судове засідання на 10.03.2016 року о 12 год. 15 хв. визнана обов'язковою для надання пояснень та обґрунтувань позовних вимог ( а.с.50).

Між тим, як свідчать матеріали справи, вказана справа призначалась судом до розгляду на 23.02.2016 року, однак по суті не слухалась у зв'язку з неявкою сторін та будь-яких ухвал судом 23.02.2016 року не постановлювалось ( а.с. 46).

Більш того, не роз'яснивши представнику позивача наслідків ненадання ним інших доказів на підтвердження позовних вимог, суд першої інстанції відмовив позивачу в задоволенні вказаних позовних вимог з підстав їх недоведеності, не взявши до уваги та не зазначивши мотивів неприйняття як доказів наданих позивачем на підтвердження позовних вимог заяви-анкети відповідача, довідки про умови кредитування, Умови та правила кредитування та розрахунок заборгованості відповідача за укладеним між нею та Банком кредитним договором.

При цьому , як свідчать матеріали справи на підтвердження вказаних позовних вимог, позивач надав до суду підписану відповідачем анкету -заяву, в якій остання дала згоду на те, що вказана заява разом з пам'яткою клієнта та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та Банком Договір про надання банківських послуг та ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами банківських послуг, а також Тарифами банка, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді та розміщені на офіційному сайті «ПриватБанку» ( а.с.5).

Як свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вказаним картрахунком відповідач користувалась отриманою у позивача кредитною карткою, про що свідчить погашення нею кредитних коштів до 27.06.2013 року ( а.с.4).

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке , що ухвалено судом з порушенням зазначених вище норм процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, які мають значення для справи ( пункти 1 та 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України), з ухвалення у справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що між позивачем та відповідачем 05.11.2011 року , було укладено кредитний договір б/н на підставі якого відповідач отримала у позивача кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим поверненням , що відповідає строку дії картки, що підтверджується анкетою -заявою відповідача , в якій остання дала згоду на те, що вказана заява разом з пам'яткою клієнта та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та Банком Договір про надання банківських послуг та ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами банківських послуг, а також Тарифами банка, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді та розміщені на офіційному сайті «ПриватБанку», виписками із її картрахунку, фотокарткою відповідача з кредитною карткою «Універсальна» , що у відповідності до наказу Голови правління ПАТ КБ «ПриватБанк»№ СП-2010-599 від 31.05.2010 року означає згоду відповідача з Умовами та Правилами надання всіх послуг в Приват Банку, розміщених на його сайті ( а.с.5, 96-102, 120-125).

Відповідно до наданої позивачем довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна» за користування картрахунком базова % ставка встановлена 2,5% на місяць, на 3, 75% на місяць на суму несанкціонованого збільшення ліміту кредитування , комісія за зняття готівки в банкоматах «ПриватБанку» 3% від суми операції, та в інших банкоматах 3% + 5 грн. , комісія за безготівковий платіж - 2% від суми операції, з щомісячним внесення платежу ? 5 від заборгованості, але не менше 50 грн. , а також встановлені штрафи : 500 грн. + 5% від ціни позову за порушення строків платежів, пені 1% за наявності прострочки по кредиту ( а.с.6).

Згідно до наданого позивачем розрахунку відповідач починаючи з липня 2013 року заборгованість за вказаним кредитом не погашає, внаслідок чого станом на 31.10.2015 року має заборгованість за кредитом в сумі 1924,03 грн.. за відсотками-8183, 24 грн. комісії та пені - 2500,00 грн. . Також позивачем нараховані штрафи у розмірі 500,00 грн. фіксованої частини та 630, 36 грн.- процентної складової ( а.с.4).

Вказані довідка та розрахунок заборгованості не викликають сумнівів у судової колегії.

Між тим, судова колегія не може погодитись з нарахованими позивачем нарівні з пенею, також зазначених вище штрафів, оскільки у відповідності до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення-строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень,закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно- правової відповідальності за одне і те саме порушення .

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 та у відповідності до вимог ч.1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин підстави для стягнення з відповідача на користь позивача штрафів в розмірі 500,00 грн. фіксованої частини та 630, 36 грн.-процентної складової-відсутні.

З огляду на наведене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 31.10.2015 року в сумі 12607, 27 грн. , яка складається із : 1924,03 грн. заборгованості за кредитом, 8183, 24 грн.-заборгованості за процентами та 2500,00 грн. заборгованості з комісії та пені.

З відповідача на користь позивача у відповідності до вимог частин 1 та 5 ст. 88. ст.. 4 Закону України «Про судовий збір» також підлягають стягненню витрати позивача по сплаті судового збору за подачу вказаної позовної заяви та апеляційної скарги ( а.с.1,73.85) пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2778, 53 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316, 317, 319, 218, 209, 88 ЦПК України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково .

Скасувати заочне рішення Люботинського міського суду Харківської області від 10 березня 2016 року.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє місце реєстрації : АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», розташованого за адресою: 49094, м. Дніпропетровськ, вул.. Набережна Перемоги, буд. 50 КОД: рахунок № 3111, МФО № 305299 заборгованість за кредитним договором б/н від 05.11. 2011 року в розмірі 12607, 27 грн. та судові витрати у справі в сумі 2778, 53 грн..

Відмовити Публічному акціонерному товариству Комерційний Банк «ПриватБанк» в задоволенні позовних вимог в іншій частині.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий, суддя: І.Г. Гальянова

Судді : А.І. Колтунова

Н.О. Міненкова