Дата документу 12.05.2016
Справа № 2-2585/11
Провадження № 2-р/320/7/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Дараган Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, про визнання недійсним правочину щодо купівлі-продажу земельної ділянки, про визнання права власності на земельну ділянку, про встановлення постійного земельного сервітуту та стягнення судових витрат, за участю третіх осіб Центру Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам, приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, КП «Водоканал», ВАТ «Мелітопольгаз», приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових сум, за участю третіх осіб ВАТ «Мелітопольгаз», КП «Водоканал», приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2012 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 600 кв. м, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Бердянська, 1, на якій розташований житловий будинок, загальною площею 25,2 кв. м, з моменту укладення договору купівлі-продажу від 10 листопада 2006 року. Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, площею 600,14 кв. м, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Бердянська, 1, що укладений 25 жовтня 2007 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 4427. Встановлено постійний земельний сервітут, а саме право ОСОБА_2 на експлуатацію трубопроводів з газопостачання, водопостачання по земельній ділянці, площею 55,972 кв. м, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Бердянська, 1/1, та належить ОСОБА_6, для можливості експлуатації житлового будинку, який належить ОСОБА_2 і розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Бердянська, 1, із внесенням плати в розмірі ставки земельного податку, який повинен бути розрахований, виходячи із розміру даної земельної ділянки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 549 гривень 20 копійок. В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2012 року по даній справі залишено без змін.

25 квітня 2016 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить роз'яснити рішення суду, а саме: яким чином, на якій підставі, керуючись яким законом з неї інваліда 2-ї групи на час ухвалення рішення вирішено стягнути судові витрати на користь ОСОБА_2 в розмірі 549 гривень 20 копійок; чому не з ОСОБА_5, а саме з неї вирішено стягнути судові витрати на користь ОСОБА_2, якщо вирішилось право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 з моменту укладення договору купівлі-продажу по будинку від 10 листопада 2006 року.

Для розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 було витребувано цивільну справу, яка перебуває в провадженні іншого судді у зв'язку із розглядом заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, і 12 травня 2015 року цивільна справа була надана.

Суд, оцінивши доводи заяви, вивчивши матеріли цивільної справи, приходить до висновку про неможливість відкриття провадження за поданою заявою роз'яснення рішення суду з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 8 ст. 8 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про роз'яснення рішення суду, яка в подальшому була нею уточнена, в яких просила роз'яснити: яким чином, на якій підставі, керуючись яким законом з неї інваліда 2-ї групи на час ухвалення рішення вирішено стягнути судові витрати на користь ОСОБА_2 в розмірі 549 гривень 20 копійок; на підставі якого закону, керуючись якими вимогами законодавства, на якій підставі, без вирішення питання про стягнення судових витрат, судом вирішено з неї, інваліда 2-ї групи, стягнути судові витрати на користь ОСОБА_2, від сплати яких вона звільнена, керуючись Законом України «Про судовий збір» та вимогами ст. 88 ЦПК України; чи було застосовано судом до неї, інваліда 2-ї групи, Закон України «Про судовий збір» та вимоги ст. 88 ЦПК України та було взято до уваги пенсійне посвідчення про 2 групу інвалідності при вирішенні стягнути з неї на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 549 гривень 20 копійок.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 березня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду було відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 30 квітня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 березня 2015 року залишено без змін.

Крім того, 02 березня 2015 року ОСОБА_1 знову звернулася до суду із заявою про роз'яснення рішення суду, в якій просила роз'яснити: при ухваленні рішення чи було судом розподілено судові витрати між сторонами, чи було визначено розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати, встановлене законом; чи було при вирішенні справи застосовано судом до неї, інваліда 2-ї групи, вимоги п. 2 ст. 88 ЦПК України, вимоги п. 2 ст. 79 ЦПК України; чи було вирішено судом стягнути з неї, інваліда 2-ї групи, судові витрати на користь ОСОБА_2 в розмірі 549 гривень 20 копійок; чи було вирішено судом питання щодо судового збору відносно стягнення з неї, інваліда 2-ї групи, судових витрат; чи була заслухана думка та волевиявлення ОСОБА_5 про відмову від свого права власності на користь ОСОБА_2 з 10 листопада 2006 року в судовому засіданні та якими доказами ґрунтується; чи відмовлявся ОСОБА_5 від свого права власності на свою земельну ділянку, площею 600 кв. м, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Бердянська, 1, на користь ОСОБА_2 з 10 листопада 2006 року в судовому засіданні, які дії свідчать про його відмову, зазначити, якими доказами ґрунтується.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 березня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду було відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 26 травня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 березня 2015 року залишено без змін.

Отже, вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово зверталась до суду із заявами про роз'яснення рішення суду, в задоволенні яких судовими рішеннями їй було відмовлено. До того ж, ухвали суду першої інстанції з цього питання були предметом перегляду суду апеляційної інстанції.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, судовий збір був стягнутий з ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції, питання щодо роз'яснення кого ставиться в поданій заяві. Зазначене рішення суду набрало законної сили та вже виконано (т.с. 6 а.с. 229 230).

Разом із цим, чинним цивільним процесуальним законодавством України не передбачені дії суду у випадку подання особою заяви роз'яснення рішення суду, якщо вказане питання вже неодноразово було предметом судового розгляду, а саме судове рішення вже виконано. Тому, враховуючи положення ч. 8 ст. 8 ЦПК України, оскільки спірні відносини в цій частині не врегульовані законом, суд вважає можливим застосувати закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), тобто відносини, які врегульовані при вирішенні питань щодо відкриття провадження у справі.

Таким чином, оскільки є таке, що набрало законної сили, рішення суду у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а повторне звернення до суду не допускається, тому суд, застосовуючи аналогію закону, керується положеннями п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України та вважає необхідним відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду.

Керуючись ст.ст. 3, 8, п. 2 ч. 2 ст. 122, ст.ст. 209, 210, 221 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про роз'яснення рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, про визнання недійсним правочину щодо купівлі-продажу земельної ділянки, про визнання права власності на земельну ділянку, про встановлення постійного земельного сервітуту та стягнення судових витрат, за участю третіх осіб Центру Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам, приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, комунального підприємства «Водоканал», відкритого акціонерного товариства «Мелітопольгаз», приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових сум, за участю третіх осіб відкритого акціонерного товариства «Мелітопольгаз», комунального підприємства «Водоканал», приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: