Справа № 569/4013/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі судді - Бердія М.А.,

при секретарі - Абашиній О.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ в натурі спільного майна подружжя, суд -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 про поділ в натурі спільного майна подружжявизнав повністю, проте заперечив проти стягнення з відповідача ОСОБА_4 судових витрат в повному розмірі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні, позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд позов задоволити повністю.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.

Як було встановлено в судовому засіданні, з 10 січня 1987 року сторони перебувають в шлюбі. Дана обставина підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1.

За час подружнього життя сторонами було набуто у власність на підставі Біржової угоди купівлі-продажу нерухомості р № 398/98 від 03.03.1998 року, житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 1 192 м2. На підставі рішення Рівненської міської ради від 28 лютого 2002 року № 649, під придбаний житловий будинок було передано у власність земельну ділянку загальною площею 1 000 м2. Право власності на земельну ділянку було зареєстровано державним актом на право приватної власності на землю серії РВ 02534.

З час шлюбу сторонами було здійснено реконструкцію (добудову) придбаного житлового будинку, зокрема, його площа була збільшена з 50,5 м2 до 1 166,3 м2, після чого його було введено в експлуатацію та оформлено правовстановлюючі документи, що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕК № 640155 від 01.09.2014 року та Свідоцтвом про право власності серії СТА 184382 від 01.09.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч.1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч.1 ст.69 СК України).

Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Оскільки шлюбний договір між сторонами не укладався і судом не встановлено існування домовленості між сторонами щодо визначення часток у спільній сумісній власності, частки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у праві власності на вищевказане майно є рівними.

Згідно зі ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04 жовтня 1991 року, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають до задоволення повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 69, 70, 71 СК України, ст.ст.10, 60, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ в натурі спільного майна подружжя - задоволити повністю.

Поділити між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_1, який належать на праві приватної власності ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на наступні нежитлові приміщення, загальною площею 525,0 м2:

1. по приміщенню І?ХІ цокольного поверху:

І - гараж, площею 96,6 м2;

ІІ - майстерня, площею 12,4 м2;

Ш - підсобне, площею 4,9 м2;

IV - майстерня, площею 9,2 м2;

V - майстерня, площею 10,5 м2.

2. на першому поверсі:

1-9 нежиле, площею 337,5м2;

1-10 підсобне, площею 7,6 м2;

1-11 санвузол, площею 4,6 м2;

1-12 підсобне, площею 6,6 м2;

1-13 санвузол, площею 4,7 м2;

1-14 підсобне, площею 3,3 м2;

1-15 коридор, площею 23,1 м2;

1-16 підсобне, площею 4,0 м2.

У власність відповідача ОСОБА_5 виділити наступні приміщення,

загальною площею 641,3 м2:

1. по приміщенню 1-1?1-8 цокольного поверху:

1-1 коридор, площею 7,0 м2;

1-2 хол, площею 11,3 м2;

1-3 гардеробна, площею 10,5 м2;

1-4 жила, площею 52,7 м2;

1-5 підсобна, площею 23,5 м2;

1-6 туалет, площею 2,4 м2;

1-7 санвузол, площею 2,1 м2;

1-8 топочна, площею 19,8 м2.

2. по приміщенню І?ХІ цокольного поверху:

VI - лазня, площею 21,0 м2;

VІІ - парна, площею 7,6 м2;

VІІІ - тамбур, площею 2,7 м2;

ІХ - басейн, площею 20,5 м2;

Х - туалет, площею 2,2 м2;

XI - душова, площею 7,8 м2.

3. на другому (мансардному) поверсі:

1-17 спортзал, площею 426,1 м2;

1-18 підсобне, площею 7,7 м2;

1-19 санвузол, площею 5,0 м2;

1-20 підсобне, площею 6,5 м2;

1-21 санвузол, площею 4,9 м2.

Стягнути із ОСОБА_4на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 3 445,00 грн. по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.