Справа № 459/1039/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до міського голови ОСОБА_5 про поновлення на роботі в КП «Ринок Левада» на посаді директора у звязку із незаконним звільненням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до міського голови ОСОБА_5 про поновлення на роботі в КП «Ринок Левада» на посаді директора у звязку із незаконним звільненням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що він займав посаду директора КП «Ринок Левада» у м.Червонограді Львівської області. Був призначений на цю посаду згідно з контрактом від 30.12.2005р., укладеним між ним та міським головою м.Червонограда. Строк дії цього контракту з 01.01.2006р. по 31.12.2010р. 02.11.2010р. строк дії контракту продовжено з 01.01.2011р. по 31.12.2015р. У звязку із його закінченням даний контракт як завжди мав бути пролонгований. 23.12.2015 року позивач звернувся до міського голови м. Червонограда ОСОБА_5 із заявою про надання йому щорічної чергової відпустки за 2015 рік, однак йому було відмовлено. Після відмови у надані відпустки, позивач звернувся із проханням про продовження контракту ще на новий пятирічний термін. Згідно з розпорядженням міського голови № 30-п від 29.12.2015 року позивача було звільнено із займаної посади керуючись нормами ст. 36 п.2 Кодексу законів про працю України. На думку позивача, було грубо порушено норми трудового законодавства України, адже у відповідності до цих норм його за два місяці до дати звільнення мали повідомити. Також порушено і норми ст. 36 п.2 Кодексу законів про працю України, адже в ній сказано, що звільнення проходить у звязку із закінченням строку, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення, а на той момент трудові відносини тривали і він як сторона не ставив умов про їх припинення, а навпаки звернувся із заявою про продовження контракту. Розпорядженням міського голови від 29.12.2015 року за № 36-п його було призначено виконуючим обовязки директора КП «Ринок Левада» з 01 січня 2016 року. Відповідно до норм трудового законодавства, особа призначається на посаду виконуючого обовязки строком на два місяці. Даний строк два місяці сплив 01 березня 2016 року. У звязку із закінченням двох місячного терміну, він звернувся до міського голови ОСОБА_5 із запитанням про призначення на посаду, однак у відповідь отримав, що буде проводитись конкурс на заміщення посади директора КП «Ринок Левада». Просив позов задовольнити.

Відповідач надав заперечення, в яких вказав, що посилання позивача на п. 29 контракту про можливе продовження контракту або укладення його на новий чи інший термін не може братись до уваги, оскільки міський голова призначає на посаду керівників, сам контракт є строковим, а пункт 29 контракту не носить зобовязального характеру. Відносно повідомлення позивача про його звільнення за два місяці слід зазначити, що стаття 49-2 КЗпПУ говорить, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці, однак за змістом розділу ІІІ-А та ст.49-2 дана норма застосовується лише щодо припинення трудового договору за підставою, зазначеною в п.1 ст.40 Закону. Слід зазначити й те, що строковий трудовий договір є встановленням сторонами моменту його припинення в процесі влаштування особи на роботу. Даючи згоду на укладення цього правочину, працівник заздалегідь зобовязується виконувати доручену трудову функцію протягом обумовленого часу. Отже, закінчення строку є юридичним фактом, із настанням якого учасники трудових відносин мають право припинити їх без пояснення будь-яких причин цього кроку. Згода виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник (ст.43 КЗпП), на яку посилається позивач стосується розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1, 2-5, 7 ст.40 і п. 2, 3 ст.41 Закону, які жодного відношення до звільнення позивача не мають і не застосовувались. Позивач вказує, що він був позбавлений переважного права на залишення на роботі застосовуючи п.3 ст.42 КЗпП, що не заслуговує на увагу, оскільки норми цієї статті стосуються випадків при скороченні чисельності чи штату працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали покликаючись на обґрунтування, ідентичні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити, з підстав вказаних у запереченні.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до наступного переконання.

Згідно з контрактом від 30.12.2005р., укладеним між міським головою м.Червонограда ОСОБА_6 та ОСОБА_2, останній був призначений на посаду директора КП «Ринок Левада». Строк дії цього контракту з 01.01.2006р. по 31.12.2010р.

02.11.2010р. строк дії контракту продовжено з 01.01.2011р. по 31.12.2015р.

23.12.2015 року позивач звернувся до міського голови м. Червонограда ОСОБА_5 із заявою про надання йому щорічної чергової відпустки за 2015 рік, однак йому було відмовлено.

Згідно з розпорядженням міського голови № 30-п від 29.12.2015 року позивача було звільнено із займаної посади у звязку із закінченням строку дії контракту.

Судом встановлено, що позивач на момент звільнення у відпустці не перебував.

Позивач 29.12.2015 року написав заяву про призначення його з 1 січня 2016 року виконуючим обовязки директора комунального підприємства «Ринок «Левада».

Розпорядженням міського голови від 29.12.2015 року за № 36-п позивача було призначено виконуючим обовязки директора КП «Ринок Левада» з 01 січня 2016 року.

Розпорядженням міського голови від 11.04.2016 року за № 8-п позивача, як виконуючого обовязки, було звільнено з 14.04.2016р. у звязку із закінченням строку дії трудового договору.

Розпорядженням міського голови від 11.04.2016 року №7-п ОСОБА_7 призначено на посаду директора КП «Ринок «Левада» з 15 квітня 2016 року за контрактом.

Відповідно до частини третьої статті 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки та відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення й організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події.

Згідно ч.1 ст.23 КЗпПУ, трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Додержання письмової форми є обов'язковим при укладенні контракту, на що прямо вказує ст.24 КЗпПУ.

Відповідно до п.10 ч.4 ст.42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів.

Згідно п.2 ч.1 ст.36 КЗпПУ, підставою припинення трудового договору зокрема, є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Згідно ст.49-2 КЗпПУ, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Підпунктом а) пункту 25 вказаного контракту передбачено, що він припиняється після закінчення терміну дії контракту.

Пунктом 29 контракту передбачено, що за два місяці до закінчення строку дії контракту він може бути за угодою сторін продовжений або укладений на новий чи інший термін.

Позивачем не доведено та не надано доказів того, що сторони за два місяці (або раніше) до закінчення терміну дії контракту домовлялись про його продовження або укладення на новий чи інший строк.

Цей контракт укладений з відповідними умовами та рішення про його продовження приймається за угодою сторін. На переконання суду, одного тільки бажання позивача для цього не достатньо.

На період дії вказаного контракту, укладеного з позивачем, на КП «Ринок Левада» була відсутня первинна профспілкова організація.

Посилання позивача на те, що він був позбавлений переважного права на залишення на роботі, застосовуючи п.3 ст.42 КЗпП, не заслуговує на увагу, оскільки норми цієї статті стосуються випадків при скороченні чисельності чи штату працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці.

Посилання позивача на те, що йому було відмовлено у наданні відпустці за 2015р. не заслуговує на увагу суду, оскільки це не є предметом даного спору.

На думку суду, на забезпечення зайнятості вивільнюваних працівників, відповідач повинен був повідомити позивача про вивільнення не пізніше ніж за два місяці, чого не зробив. Однак при цьому суд враховує, що позивач за власним бажанням написав заяву про призначення його виконуючим обовязки директора цього підприємства після звільнення та відповідач своїм розпорядженням його призначив таким. Суд приходить до висновку, що право позивача бути забезпеченим зайнятістю після вивільнення не було порушене.

Враховуючи вищевказане, суд не встановив законних підстав для поновлення позивача на посаді директора КП «Ринок Левада», отже позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д. І. Рудаков