У Х В А Л А

21 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Сімоненко В.М., Яреми А.Г.

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 червня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області, треті особи: ОСОБА_5, Відділ Держгеокадастру у Старобільському районі Луганської області, Старобільське районне комунальне підприємство «Старобільський районний земельно-інформаційний центр» про визнання недійсними та скасування рішень, державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки,

в с т а н о в и л а :

Старобільський районний суд Луганської області рішенням від 25 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 27 квітня 2016 року, відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 23 червня 2016 року відмовив ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі − ЦПК України).

У липні 2016 року до Верховного Суду України звернувся ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 червня 2016 року з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статей 116, 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На обґрунтування своїх вимог заявник надав ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня 2015 року.

Водночас ОСОБА_4 просить поновити строк подання заяви про перегляд зазначеного судового рішення.

Оскільки заявником не пропущено встановлений статтею 356 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3345/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1>, строк для подання заяви про перегляд судових рішень, підстави для задоволення його клопотання відсутні.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодились суд апеляційної й касаційної інстанцій, послався на правовий висновок Верховного Суду України сформований у постанові від 18 вересня 2013 року (№6- 92 цс13) та дійшов висновку, що особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. При цьому суд установив, що земельна ділянка, яка була виділена ОСОБА_6 та була успадкована і належить на праві приватної власності ОСОБА_5, взагалі не виділялась ОСОБА_4, тому з огляду на норми статті 16 Цивільного кодексу України (далі ? ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843047/ed_2016_02_28/pravo1/T030435.html?pravo=1>), суд дійшов висновку про відсутність порушення прав позивача, як землекористувача, а також порушення прав та свобод, які можуть бути поновлені судом.

Наданою для порівняння ухвалою від 13 травня 2015 року суд касаційної інстанції залишив без змін судові рішення, якими задоволено позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення, недійсним державного акту на право власності на землю, оскільки при виготовленні земельної документації, її затвердженні та подальшій видачі відповідачу державного акту на право приватної власності на спірну земельну ділянку, сільською радою допущені порушення діючого законодавства та прав позивачки, як суміжного землекористувача, зокрема право на безкоштовну приватизацію земельної ділянки, яка є в її користуванні; у державному акті закріплена порушена межа земельних ділянок позивача і відповідача.

Зазначене судове рішення, надане заявником для порівняння та судове рішення, про перегляд якого подано заяву, постановлені у справах з різними фактичними обставинами, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми матеріального права у подібних правовідносинах.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області, треті особи: ОСОБА_5, Відділ Держгеокадастру у Старобільському районі Луганської області, Старобільське районне комунальне підприємство «Старобільський районний земельно-інформаційний центр» про визнання недійсними та скасування рішень, державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 червня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

В.М.Сімоненко

А.Г. Ярема