_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5000/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

04.10.2016 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси Прохоров П. А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з наведеним позовом у якому просить встановити факт його постійного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_4 на час 14 вересня 2014 року, визнання за ОСОБА_1 прав власності на нерухоме майно, - ? частину земельних ділянок, кадастрові номери :33:021:0215 та :33:021:0327, що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул.. Тимирязева, 41, а також 17/40 часток житлового будинку, що розташовано за вказаною адресою.

При цьому позивач надав до подову квитанцію про сплату судового збору в розмірі 551,20 грн.

Вказана позовна заява вбачається такою, що подана з порушенням ч.5 ст. 119 ЦПК України, оскільки позивачем сплачено судовий збір у недостатньому розмірі.

Так суд вказує на те, що відповідно до п. 13 постанови № 10 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог, що повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Так суддя вказує на те, що законом України «Про судовий збір» встановлена ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

При цьому згідно п. «а» ч.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Таким чином в обґрунтування ціни позову позивачу слід надати до суду належну оцінку спірного майна, однак до матеріалів позову не надано належних відомостей щодо проведення оцінки зазначеного майна компетентними особами.

Згідно ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Виходячи з викладеного суддя попередньо визначає суму судового збору що підлягає сплаті позивачем за вимогою майнового характеру в розмірі 6890,00 грн

Щодо вимог немайнового характеру, то розмір судового збору, що має бути сплачено позивачем, відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» складає 551,20 грню

При цьому належним доказом сплати судового збору є фінансовий документ: платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Також фінансовий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплено печаткою установи з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору - згідно наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ розяснень у постанові №10 від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах ".

При цьому слід зазначити і про те, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, а також практика Європейського суду з прав людини під час застосування зазначеної Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Разом з тим, враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та практику Європейського суду з прав людини ( рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі»), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

З наведеного вбачається, що позивачем не доплачено судовий збір в розмірі 6890,00 грн.

На підставі ст. 121 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, або до якої не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначений недолік позову протягом 5 (пяти) днів з дня отримання цієї ухвали доплатити судовий збір, додатково у розмірі 6890,00 грн., та надати до суду відповідні докази.

Розяснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П. А. Прохоров