Справа № 139/345/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 травня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Коломійцевої В.І. секретаря Мельник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

26 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що 05 березня 2007 року помер її чоловік ОСОБА_3, який постійно проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема: земельні ділянки на території ОСОБА_2 сільської ради Мурованокуриловецького району площею 2,0349 га (державний акт серії ВН №043526) кадастровий номер 010000305 та площею 0,1348 га (державний акт серії ВН №008603) кадастровий номер 020020588.

Після смерті ОСОБА_3 вона єдиний спадкоємець за законом. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Спадщину прийняла, як така, що постійно проживала за однією адресою зі спадкодавцем. Однак у Мурованокуриловецькій державній нотаріальній конторі їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відсутні (втрачені) правовстановлюючі документи на вказані земельні ділянки. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому вона звернулася до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, в позовній заяві просила розглянути справу у її відсутності. (а.с. 4).

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради також в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає (а.с.28).

Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 05 березня 2007 року у с. Галайківці Мурованокуриловецького району Вінницької області помер ОСОБА_3 (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, до складу якого входить право власності на земельні ділянки, що знаходяться на території ОСОБА_2 сільської ради Мурованокуриловецького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0349 га (державний акт серії ВН №043526) кадастровий номер 010000305 та площею 0,1348 га (державний акт серії ВН №008603) кадастровий номер 020020588.

Факт належності земельних ділянок ОСОБА_3 підтверджується копіями державних актів на право власності на земельні ділянки серії ВН № 043526 та ВН №008603 (а.с. 10-11). Вартість вказаних земельних ділянок становить 45617 грн та 2315 грн відповідно (а.с. 12-13).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 (а.с. 6), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 7), довідкою ОСОБА_2 сільської ради №724 від 03.08.2015 року (а.с 9), стверджується, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3П, яка має право на спадкування.

Як вбачається з матеріалів справи, крім позивача, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради №724 від 03.08.2015 року, на час відкриття спадщини із спадкодавцем проживала та була зареєстрована позивач ОСОБА_1 (а.с.9).

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 2,0349 га та 0,1348 га, що розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради Мурованокуриловецького району ОСОБА_1 Мурованокуриловецькою державною нотаріальною конторою відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи (а.с.14).

З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 43742927 та 43742945 від 28.04.2016 року слідує, що спадкова справа на імя померлого 05 березня 2007 року ОСОБА_3 не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися (а.с.22-27).

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 15 квітня 2016 року, слідує, що оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки серії ВН № 008603 та ВН № 043526 виданих на прізвище ОСОБА_3 втрачено (а.с. 8), а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може.

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки як спадкоємця ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 57, 174 ч. 4, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку на території ОСОБА_2 сільської ради Мурованокуриловецького району загальною площею 2,0349 га (державний акт серії ВН №043526) кадастровий номер 010000305, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, який помер 05 березня 2007 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку на території ОСОБА_2 сільської ради Мурованокуриловецького району загальною площею 0,13489 га (державний акт серії ВН №008603) кадастровий номер 020020588, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, який помер 05 березня 2007 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: