Справа №484/5491/15-ц 11.05.2016 11.05.2016 11.05.2016
Провадження №22-ц/784/1075/16
Справа № 484/5491/15-ц
Провадження № 22ц/784/1075/16 Головуючий суду у 1-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 5 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

Іменем України

11 травня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

із секретарем: Тищенком Л.С.,

за участю: відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 березня 2016 року

за позовом

ОСОБА_4

до ОСОБА_3

про усунення перешкод в користуванні власністю,

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та заявою про зміну підстав позову, в якої просив зобовязати відповідачку не чинити перешкоди у користуванні належної йому ? частиною квартири АДРЕСА_1, та надати доступ до системи індивідуального опалення, розташованої в кімнаті літ. «3», від системи газопостачання квартири.

В обґрунтування позову зазначав, що кожній із сторін належить по ? частині квартири АДРЕСА_2, та за судовим рішенням визначено порядок користування цією квартирою з виділенням у користування позивача житлової кімнати літ. «2» площею 13,2кв.м., а у користування відповідачки житлової кімнати літ. «3» площею 15,6кв.м..

Однак, відповідачка у спірній квартирі не проживає, зачинила виділену їй кімнату на замок, та замкнула систему опалення у своєї кімнаті, внаслідок чого відрізала кімнату позивача від індивідуального опалення, встановленого у квартирі.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 березня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено, ухвалено про зобовязання ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_4 у користуванні ? частиною квартири АДРЕСА_3 шляхом надання йому доступу до кімнати площею 15,6кв.м., яка перебуває у користуванні ОСОБА_3, для відновлення системи індивідуального опалення від системи газопостачання в кімнаті площею 13,2к.в.м., яка перебуває у користуванні ОСОБА_4. Розподілені судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та їх неповне зясування, просить скасувати рішення суду і ухвалите нове, яким повність відмовити у задоволенні позову, так як позивач не уклав окремий договір з газопостачальною компанією, що призведе у подальшому до виникнення заборгованості по сплаті комунальних послуг.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено факт порушення його прав як співвласника житла у звязку із перекриттям відповідачкою ОСОБА_3 системи індивідуального опалення. Тому права позивача підлягають поновленню шляхом зобовязання відповідачки не чинити перешкоди, та надати ОСОБА_4 доступ до той частини системи опалення, яка знаходиться у належній відповідачці кімнаті, для відновлення опалення житлової кімнати, яка знаходиться у його користуванні.

З такими висновками суду слід погодитися, оскільки вони відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.

При вирішенні справи судом встановлено, сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_4, яка газифікована та обладнана системою індивідуального опалення, і кожній із сторін належить по ? частки квартири (а.с.8-11, 33-34, 57-59, 69-70).

За рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 1 березня 2012 року (а.с.80) між сторонами як співвласниками квартири АДРЕСА_2 встановлено порядок користування нею, а саме, виділено у користування: позивача - житлову кімнату літ. «2» площею 13,2кв.м. з приєднаним до неї балконом, а у користування відповідачки житлову кімнату літ. «3» площею 15,6кв.м.. Підсобні приміщення: ванна, вбиральня, коридор і кухня, - залишено у спільному користуванні сторін.

Газове обладнання та газовий лічильник встановлено у кухні, а система індивідуального опалення проходить по квартирі, у тому числі через житлові кімнати, що знаходяться у користуванні кожній із сторін, і зареєстрованою опалювальною площею квартири є 34,5кв.м., при загальної площі квартири в 48,6кв.м. і житлової 28,8кв.м. (а.с.43, 53, 57-59).

Договір на газопостачання укладено з відповідачкою ОСОБА_3, яка здійснює оплату послуг за показниками газового лічильника (а.с.12, 39-41, 53-56).

Між тим, після встановлення порядку користування квартирою, відповідачка ОСОБА_3 виїхала із спірного приміщення, зачинила на замок належну їй кімнату, та перекрила систему індивідуального опалення, замкнув її у своєї кімнаті, внаслідок чого опалення перестало надходити до належної позивачу кімнати.

Такі обставини відповідачка ОСОБА_3 у судових засідання та поданої нею апеляційній скарзі не оспорювала, але пояснювала їх тим, що позивач не сплачує за спожиті послуги, не укладає окремий договір з газопостачальною компанією, при вселенні до квартири не бажав отримувати опалення від системи, яка встановлена за кошти її бабусі, а вона, у звязку з наявністю неприязних відносин з позивачем ОСОБА_4, вимушена проживати у іншому житлі, та немає можливості оплачувати комунальні послуги за дві квартири.

За такого, з 2012 року, у звязку із самоуправним діями відповідачки, позивачем ОСОБА_4 не споживаються послуги з газопостачання для опалення належного йому житла.

За частиною 1 статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

За договором на газопостачання, споживачі не мають права проводити заміну газового обладнання без участі представників газорозподільного підприємства, але зміни у системі індивідуального опалення здійснюються власниками житла самостійно за спільним погодженням.

Отже, встановлені судом обставини справи безперечно свідчать про те, що зміни до системи індивідуального опалення внесені одним із співвласників квартири самостійно без згоди іншого.

За змістом статті 391 ЦК України, якою керувався позивач, передбачена можливість захисту права власності від порушень, не повязаних із позбавленням володіння.

Таке рішення може бути ухвалено в разі доведеності ним відповідно до вимог частини 3 статті 10 ЦПК України факту створення йому перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном при неможливості усунення цих перешкод в інший спосіб, та при наявності у нього права власності на спірний обєкт.

Тому, обставини щодо протиправної поведінки відповідачки у вигляді самоуправного перекриття нею опалення до кімнати позивача, що призвело до порушення прав останнього як співвласника житла, у судових засіданнях позивачем ОСОБА_4 доведено, та підтверджено належними доказами.

Посилання відповідачки на відсутність порушень прав позивача є безпідставними, так як, нею самою порушені вимоги статей 358, 383 ЦК України, а її доводи щодо не сплати позивачем понесених витрат не можуть бути підставою для позбавлення права позивача на належне користування житлом, оскільки ці питання підлягають вирішенню між співвласниками у відповідності до статті 360 ЦК України.

Тому, всебічно та повно зясувавши обставини справи, належним чином дослідивши надані докази, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд першої інстанції, фактично застосувавши саме ті норми матеріального закону, які підлягають застосуванню в цьому випадку, в тому числі, які стосуються захисту прав власності згідно до статей 386, 391 ЦК України, дійшов справедливого висновку про задоволення позову.

Доводи апелянта стосовно невірно обраного позивачем способом захисту порушеного права є помилковим тлумаченням статей 15, 16 ЦК України.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що рішення суду першій інстанції постановлено з дотриманням норм процесуального і матеріального права та немає підстав для його скасування.

Інші доводи в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першій інстанції.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча Судді