Вищий спеціалізований суд україни з розгляду цивільних і кримінальних справ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:
головуючогоГвоздика П.О.,
суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,
Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Київського квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, Житлової комісії гарнізону м. Києва, третя особа Житлова комісія Генерального штабу Збройних Сил України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду міста Києва від 01 жовтня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Київського квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, Житлової комісії гарнізону м. Києва, третя особа Житлова комісія Генерального штабу Збройних Сил України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 1988 року проходить службу у Збройних Силах України.
Також зазначав про те, що з 03 серпня 1992 року по 31 жовтня 2013 року перебував на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 Одеського гарнізону на сім`ю у складі чотирьох чоловік та був забезпечений службовим житлом в Одеській області за рахунок Міністерства оборони України де і залишилася проживати його сім`я.
Посилаючись на те, що з 01 листопада 2013 року його було переведено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_2 м. Києва і житловою комісією прийнято рішення про прийняття його на облік для отримання житла за місцем проходження служби з дати постановки на квартирний облік 03 серпня 1992 року, однак Київським квартирно-експлуатаційним управлінням Збройних Сил України не внесено його до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов саме з цієї дати, пропонуючи дату 03 березня 1995 року, позивач просив визнати бездіяльність Житлової комісії гарнізону м. Києва щодо вчинення дій, пов`язаних із зарахуванням його на квартирний облік з 03 серпня 1992 року неправомірною та зобов`язати Житлову комісію гарнізону м. Києва зарахувати його на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов з 03 серпня 1992 року, а Київське квартирне-експлуатаційне управління Збройних Сил України внести відповідні записи до книги обліку, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 01 липня 2015 року, позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Житлової комісії гарнізону м. Києва та Київського квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України щодо вчинення дій, пов`язаних із зарахуванням ОСОБА_1 на квартирний облік з 03 серпня 1992 року. Зобов`язано Житлову комісію гарнізону м. Києва зарахувати ОСОБА_1 зі складом сім`ї одна особа на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов з 03 серпня 1992 року, а Київське квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України внести відповідні записи до книги обліку осіб, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов.
Ухвалою апеляційного суду міста Києва від 01 жовтня 2015 року, рішення місцевого суду скасовано та провадження у вказаній справі закрито.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.
Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, виходив із того, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.
Однак погодитися з таким висновком апеляційного суду не можна.
Систему нормативно-правових актів, що регулюють житлові відносини в Україні, складають: Конституція України, ЖК Української РСР, ЦК України, Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» та інші закони, укази Президента України; постанови Кабінету Міністрів України та інші нормативно-правові акти.

Відповідно до ст. 3 ЖК УРСР житлові відносини в Українській РСР регулюються Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік та видаваними відповідно до них іншими актами житлового законодавства Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами житлового законодавства Української РСР.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами.

Частинами 1, 3 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
За змістом ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, зокрема на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, з огляду на вищезазначене справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між конкретними суб`єктами стосовно їхніх прав та обов`язків у правовідносинах, які передбачають владний вплив уповноваженого законом одного (суб`єкта владних повноважень) на поведінку іншого (підпорядкованого) суб`єкта, які відповідно до законодавства зобов`язані виконувати його вимоги та приписи.
Якщо ж спірні правовідносини не містять ознак, наведених вище, у цьому разі відсутній й публічно-правовий спір. Від справ цивільної юрисдикції адміністративні справи відрізняються особливим змістом правовідносин між сторонами та предметом позовних вимог.
Тобто в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Житлові спори особливий різновид спорів, що торкаються житлових прав та інтересів громадян і організацій.
Аналіз зазначених вище правових норм свідчить про те, що спори про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та про зобов`язання взяти на квартирний облік підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки у такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного, а не особистого немайнового права, отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а пов`язаний з вирішенням питання щодо права на житло.
Таким чином, передчасним є висновок апеляційного суду про те, що справа підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки спір про вирішення якого подано позов, стосується права на житло із вимогами про зобов`язання компетентної особи вчинити дії, що стосуються визначення дати взяття на квартирний облік громадянина, є житловим (цивільним) спором, не підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС України, незалежно від участі у справі як відповідача суб`єкта владних повноважень.
З огляду на наведене постановлену у справі ухвалу апеляційного суду не можна визнати законною й обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню з підстав, передбачених ч. 1 ст. 338 ЦПК України, з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження її розгляду.
Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу апеляційного суду міста Києва від 01 жовтня 2015 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: О.І. Євтушенко
І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко
О.М. Ситнік