Справа № 464/5735/16 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 22-ц/783/6132/16 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря: Івановій О.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 5 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, з участю третьої особи ОСОБА_2, про визнання незаконним рішення органу опіки та піклування та призначення опікуном малолітньої дитини; позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, з участю третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, про відібрання малолітньої дитини та передання її опікуну,-

встановила:

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 5 серпня 2016 року задоволено заяву про забезпечення позову.

Заборонено органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 та третім особам вчиняти будь-які дії спрямовані на зміну місця проживання малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу. Вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнята без дотримання вимог процесуального права. Зазначає, що вона є о опікуном малолітньої ОСОБА_7, несе повну юридичну відповідальність за життя і здоров»я дитини. Вказує, що суд своєю ухвалою фактично позбавив її можливості здійснювати опіку над дитиною, незаконно передавши це право до вирішення спору по суті, ОСОБА_4

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргу належить задовольнити з таких підстав.

Підстави для забезпечення позову та види забезпечення позову передбачені ст. ст. 151-152 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частина перша ст. 152 ЦПК України передбачає види забезпечення позову в тому числі позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз»яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами виник спір та існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції застосував вид забезпечення позову, який не відповідає позовним вимогам та матеріалам справи.

З матеріалів справи, а саме з розпорядження Сихівської районної адміністрації №421 від 25 липня 2016 року (а.с. 18), вбачається, що ОСОБА_2 призначено опікуном над малолітньою ОСОБА_7

Встановлено, що малолітня ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, має статус дитини - сироти, що встановлено розпорядженням Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 25 липня 2016 року (а.с.31). Розпорядженням цієї адміністрації, як органу опіки та піклування, № 421 від 25 липня 2016 року над дитиною встановлена опіка та призначено опікуном ОСОБА_2 (а.с.32).

Місцем проживання дитини є квартира АДРЕСА_2. Дитина відвідує школу у м.Львові.

Вид забезпечення позову, застосований судом оскаржуваною ухвалою, фактично визначає місце проживання дитини, порушує її права та законні інтереси.

Встановлено, що ОСОБА_2 є опікуном малолітньої ОСОБА_7, та несе повну юридичну відповідальність за життя та здоров»я дитини. Суд, ухвалою про забезпечення позову, фактично позбавив її можливості здійснювати опіку над дитиною, передавши це право до вирішення спору по суті, ОСОБА_4

За наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про необхідність забезпечення позову у зазначеному виді, а тому оскаржувану ухвалу належить скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову у виді заборони органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 та третім особам вчиняти будь-які дії спрямовані на зміну місця проживання малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 312, ст. 313, п. 6 ч.1 ст. 314, ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 5 серпня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні заходів забезпечення позову за заявою ОСОБА_4.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий:

Судді: