Справа №336/479/16-ц
Провадження №2/336/912/2016
14 червня 2016 р. м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі
Головуючого судді Наумова О.О.,
при секретарі Сергієнко С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання права власності в порядку спадкування на самочинно збудовані будівлі,-
Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом, який уточнив під час розгляду справи, про визнання права власності в порядку спадкування на самочинно збудовані будівлі, в якому зазначив, що 07.05.2015 року померла його дружина ОСОБА_6. Спадкоємцями після померлої ОСОБА_6 за законом є чоловік ОСОБА_1, інші спадкоємці, а саме сини - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 відмовилися від прийняття спадщини.
Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої. Постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 263/02 -31 від 18.12.2015 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 24 по вул. Автострадній в м. Запоріжжі у звязку з не наданням правовстановлюючого документу.
За життя спадкодавця було отримано завдання Запорізької міської ради (Управління земельних ресурсів) від 22.03.2010 року на складання за ОСОБА_6 технічної документації із землеустрою, щодо закріплення земельної ділянки за житловим будинком по вул.Автострадній, 24 в м.Запоріжжя.
09.04.2010 року між померлою ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7 було укладено договір №09/04/10 з розроблення та узгодження технічної документації із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право власності на земельну ділянку по вул.Автострадній, 24 в м.Запоріжжі.
Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина у вигляді нерухомості на житловий будинок № 24 по вул. Автострадній в м. Запоріжжі.
Позивач зазначає, що померла ОСОБА_6 не встигла за життя провести державну реєстрацію права власності на спірний житловий будинок.
Позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на нерухомість за адресою буд.24 по вул.Автострадній в м.Запоріжжі: житловий будинок літ.А-2 житловий будинок, літ.Б-2 майстерню, літ.В гараж, літ1-6 забори, літ.7 водопровід, літ-Г бесідку, літ-У уборну, літ.І замощення.
В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги на підставах, зазначених в позові.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, неодноразово викликався до суду належним чином, про що свідчать судові повістки наявні в матеріалах справи (т.с.1, а.с.59, 241, т.с.2, а.с.1, 21).
Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4в судовому засіданні позов визнали в повному обсязі, в подальшому в судові засідання не зявились, надали заяви про те, що вони не заперечують проти задоволення позовних вимог.
Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила прийняти рішення на розсуд суду.
У відповідності до ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення представника позивача та позивача, дослідивши матеріали справи та інші докази, які є у справі, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Статтями 10, 60 ЦПК України зазначено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а обов'язок подання доказів покладено на сторін, або інших осіб, що беруть участь у справі.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 327280, ОСОБА_6 померла 07 травня 2015 року (а.с.7).
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є її чоловік ОСОБА_1 та діти ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с.65-68).
Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина у вигляді нерухомості за адресою буд.24 по вул. Автострадній в м. Запоріжжі: житлового будинку літ.А-2 житловий будинок, літ.Б-2 майстерня, літ.В гараж, літ1-6 забори, літ.7 водопровід, літ-Г бесідка, літ-У уборна, літ.І замощення.
Померла не залишила заповіт.
Згідно будинкової книги буд.24 по вул.Автострадна в м.Запоріжжі, за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (т.1, а.с.81-82).
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №58129809 від 26.04.2016 року відсутні відомості про власника вказаного майна (т.1, а.с.245).
Тобто житловий будинок та інші споруди за зазначеною адресою єсамочинно побудовані.
За розпорядженням Запорізької міської ради (Управління земельних ресурсів) від 22.03.2010 року було надано завдання на складання за ОСОБА_6 технічної документації із землеустрою, щодо закріплення земельної ділянки за житловим будинком по вул.Автострадній, 24 в м.Запоріжжі (т.1, а.с.27).
09.04.2010 року між померлою ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7 було укладено договір №09/04/10 з розроблення та узгодження технічної документації із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право власності на земельну ділянку по вул.Автострадній, 24 в м.Запоріжжі (т.1, а.с.28-29).
Після смерті ОСОБА_6 до нотаріуса звернувся позивач з заявою про прийняття спадщини після померлої. Постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 263/02 -31 від 18.12.2015 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 24 по вул. Автострадній в м. Запоріжжі у звязку з не наданням правовстановлюючого документу (т.1, а.с.176).
Як вбачається з копії спадкової справи, позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті дружини, що прийняв спадщину, оскільки діти померлої ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовилися від прийняття спадщини після померлої, про що свідчать їх заяви до нотаріальної контори від 29.10.2015 року (т.1, а.с.69,71,73).
Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з п. 6 Постанови Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6, право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування конкретного права чи обов'язку є набуття їх спадкодавцем у встановленому законом порядку.
Відповідно до роз`ясень, викладених в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.
Відповідно до норми ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.
Згідно з нормою ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.
З матеріалів справи вбачається, що будинок № 24 по вул. Автострадній в м. Запоріжжі, розташований на земельній ділянці, яка у приватну власність не передавалась. Будь-які документи, що посвідчували б форму власності земельної ділянки, на якій розташований вказаний будинок суду не надано.
Матеріали справи не містять даних про звернення до всіх відповідних органів місцевого самоврядування з питання оформлення забудов, а також про відмову цих органів у його вирішенні.
За змістом ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Частина 3 ст. 18 Закону України «Про основи містобудування" забороняє експлуатацію об'єктів, не прийнятих в експлуатацію в установленому законом порядку. Відповідно до змісту пп.1 п."б" ч.1 ст. 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством, відноситься до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.
Враховуючи, що померла мала статус користувача спірного будинку, який є самочинним будівництвом, суду не надано документів, які б посвідчували б форму власності земельної ділянки, на якій розташований вказаний будинок, доказів щодо звернення позивача до органів місцевого самоврядування з питання оформлення забудов, а також про відмову цих органів у його вирішенні не надано, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.
Також слід зауважити, що враховуючи положення ст. 1218 ЦК України, позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом про визнання його користувачем спірного будинку після померлої.
Керуючись ст.ст. 15-16, 376, 1216, 1218 ЦК України, ст.ст. 11, 27, 60, 118-119, 212-215, 224 ЦПК України, суд
В задоволені позовних вимог ОСОБА_8 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання права власності в порядку спадкування на самочинно збудовані будівлі відмовити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О.Наумов