У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві щодо відкриття виконавчого провадження, арешт майна та оголошення заборони на його відчуження,

в с т а н о в и в :

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаною скаргою, в якій просила скасувати постанову державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Попової А.О. про відкриття виконавчого провадження ВП № 48687863 та про накладення арешту на майно.

На обґрунтування скарги ОСОБА_2 вказувала, що 22 вересня 2015 року вона отримала оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження, яка була винесена 10 вересня 2015 року на підставі виконавчого листа, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 26 квітня 2012 року, про солідарне стягнення з неї та чоловіка ОСОБА_4 заборгованості в сумі 366 388 грн 75 коп. Зазначила, що за кредитним договором позичальником був її чоловік ОСОБА_4, а вона є поручителем, у шлюбі з ним вона набула лише земельну ділянку, яка є предметом застави. Крім того, ОСОБА_2 вказувала, що Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 05 травня 2010 року у справі № 2-1394/10 вже винесено виконавчі листи про солідарне стягнення з неї та її чоловіка на користь ПАТ «БанкКредит Дніпро» заборгованості в сумі 366 388 грн 75 коп., на підставі яких ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 23411345, заставне майно до цього часу не передане на прилюдні торги. Також, посилаючись на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2012 року та рішення Києво-Святошинського районного суду від 20 червня 2012 року, ОСОБА_2 зазначала, що стягнення не може поширюватись на інше майно, окрім заставного, в порядку забезпечення виконання умов кредитного договору, боржник має право вільно розпоряджатися своєю власністю, якщо майно не є предметом застави або іпотеки.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2016 року, у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвали суду першої і апеляційної інстанції та постановити нову про задоволення скарги, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних ухвал вбачається що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених ухвал.

Згідно зі ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно зі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що жодних доказів перебування на виконанні у ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві аналогічного провадження заявником не надано, інших процесуальних порушень державним виконавцем не допущено та посилань на такі заявником не здійснено, у зв'язку із чим дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність вимог про скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 10 вересня 2015 року ВП № 48687863.

Крім того, суд правильно виходив із того, що при зверненні стягнення на майно боржника, що виступає поручителем за кредитним договором, державний виконавець не обмежений лише майном, що перебуває у спільній сумісній власності поручителя та позичальника, або заставним майном позичальника, частка майна, що належить боржнику визначається в порядку 379 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанції судів не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві щодо відкриття виконавчого провадження, арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, за касаційною скаргою на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак