Справа № 523/4807/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2016 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Малиновський О.М. розглянувши матеріали цивільної справи за скаргою Одеської міської ради на дії головного державного виконавця Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, -

ВСТАНОВИВ

ОМР звернулася до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1, посилаючись на незаконність ухваленої постанов від 06.08.2015р., якими було відмолено у відкритті виконавчого провадження.

Вивчивши матеріали справи, суддя прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з тексту скарги, Одеська міська рада 26.10.2015р. отримала постанови головного державного виконавця Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 від 06.08.2015р., якими їм було відмовлено у відкритті виконавчого провадження № 48346945 та № 48346907 про зобовязання ОСОБА_4, ОСОБА_4 власними силами і за свій рахунок привести до попереднього стану самочинно захоплену земельну ділянку шляхом знесення самочинно збудованої житлової кімнати та коридору за адресою: м. Одеса, вул. Четверта, 50.

Згідно ч.4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження може бути оскаржена заявником у десятиденний строк з дня її надходження у порядку, встановленому цим Законом. Зазначена норма є спеціальною щодо порядку обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду. Відтак, строк звернення до суду з даною скаргою не може визначатися ст.385 ЦПК України, на яку посилається заявник у поданій скарзі.

Отже, право на оскарження постанов про відмову у відкритті виконавчого провадження у Одеській міській раді виникло з 26.10.2015р., тобто з часу їх отримання.

Реалізуючи своє право, Одеська міська рада у відповідність до ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» 03.11.2015р. оскаржила постанови державного виконавця до начальника відповідного відділу ДВС, які були отримані 19.11.2015р.

Частина 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу ДВС або до суду.

Як було розяснено у постанові Пленуму ВССУ № 6 від 07.02.2014р., строки звернення заявника зі скаргою до суду є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові.

Згідно штампу вхідної кореспонденції Суворовського суду м. Одеси дана скарга була подана до суду 08.04.2016р., тобто з пропуском строку визначеного у ч.8 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.72 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Частина 2 ст.72 ЦПК України визначає, що документи, подані після закінчення процесуальних строків залишається без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Зважаючи на викладене, приймаючі до уваги, що Одеська міська рада майже з часу отримання постанов про відмову у відкритті виконавчих проваджень, а згодом і після закінчення строку на розгляд їх скарги начальником відповідного відділу, а саме з 29.11.2015р. (ч.8 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження») була обізнана про наявність порушення їх прав, проте у строки визначені законом не скористалася своїм правом на звернення до суду з відповідною скаргою, а при її внесені не наддала заяву про їх поновлення з обґрунтуванням поважності їх пропущення, суддя дійшов висновку, що внесену до суду скаргу слід залишити без розгляду, розяснивши їх право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Керуючись ст.ст.72,73 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Скаргу Одеської міської ради на дії головного державного виконавця Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - залишити без розгляду.

Залишення без розгляду заяви не є перешкодою для повторного звернення до суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя