Справа № 209/446/16-ц
Провадження № 2/209/569/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

при секретарі Герасимчук І.О.,

за участі позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною віку повноліття; стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

На обґрунтування позову зазначила, що вона та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах. Мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання не надає, витрачає грошові кошти на свої власні потреби. Близько одного місяця вони проживають окремо. Тому вона звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини та на її утримання.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні його обґрунтуванню, просить позов задовольнити. Також пояснила, що вона проживала з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу. 13 серпня 2015 року в них народився син ОСОБА_4, відносно якого відповідач був зареєстрований батьком. В січні 2016 року відповідач пішов із сімї до іншої жінки. В лютому 2016 року дав їй 200 грн. і два продуктових пакети, а його сестра переслала 460 грн. Іншої допомоги на утримання дитини та на її утримання відповідачем не надавалося. Син ОСОБА_4 знаходиться на її утриманні, крім того, на її утриманні знаходиться неповнолітній син від першого шлюбу. Вона перебуває у відпустці по догляду за сином ОСОБА_4 до досягнення ним трирічного віку і потребує допомоги на своє утримання та на утримання сина. Коли вони проживали разом, то відповідач отримував заробітну плату не менше 3000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив суду, що він не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини, але не бажає утримувати позивачку. На даний час він працює за цивільно-правовою угодою, отримує заробітну плату в розмірі 2000 грн., орендує житло за 500 грн. щомісячно. Просить стягувати на утримання позивачки аліменти в меншому розмірі.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає повному задоволенню, а в частині стягнення аліментів на утримання позивачки - частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5).

Дитина проживає разом із позивачкою, знаходиться на її утриманні, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, що визнано відповідачем по справі.

Позивачка ОСОБА_1 знаходиться у відпустці по догляду за сином ОСОБА_4 до досягнення ним трирічного віку. Відповідач матеріальну допомогу на утримання позивачки не надає.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Оскільки визнання позову відповідачем в частині стягнення аліментів на утримання дитини не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає за необхідне задовольнити позов у цій частині та стягувати аліменти у розмірі, зазначеному в позові.

Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно частин другої - четвертої статті 84 та статей 86-88 цього Кодексу.

З урахуванням матеріального становища відповідача, суд вважає за необхідне стягувати з нього аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення сином ОСОБА_4 трьох років.

Суд вважає, що не підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки понесені витрати на правову допомогу в розмірі 250 грн, оскільки частиною ч.1 ст. 84 ЦПК України передбачено, що витратами на правову допомогу є витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права. Проте, суду не надано доказів, того, що позивачці надавалася правова допомога адвокатом чи фахівцем у галузі права, а згідно наданої квитанції нею було сплачено 250 грн. за складання позовної заяви ТОВ «Дефенсор».

Керуючись статтями 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 лютого 2016 року та до досягнення дитиною віку повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на її утримання, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 лютого 2016 року і до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у справі в сумі 551 грн. 20 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині суми місячного платежу аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя Г.А. Байбара