АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Бреславського О. Г.

суддів: Перепелюк І.Б.,Савчук М.В.

секретаря: Окармус О.М.

за участю: відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 Радувича, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 листопада 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ПАТ «Укрсиббанк» звернувся до суду з зазначеним позовом.

Посилався на те, що відповідно до укладеного договору про надання споживчого кредиту №0 від 15.02.2007 ОСОБА_1 отримав кредит в іноземній валюті у сумі 90 000,00 ЕUR.

У забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_4, між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 укладено договори поруки, відповідно до яких останні поручаються перед кредитором за виконання боржником зобов'язань.

Внаслідок неналежного виконання зобовязань за кредитним договором станом на 27.08.2015 за відповідачем утворилась заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів, яка становить 50 528,95 ЕUR - заборгованість по кредиту і процентам та 21 671,47грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості.

_____________________________________________________________________________

№22ц-/794/536/16 Головуючий в І інстанції Іщенко І.В.

Категорія 27 Доповідач Бреславський О.Г.

На підставі викладеного просив ухвалити рішення про стягнення на користь ПАТ «Укрсиббанк» солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 15 лютого 2007 року в розмірі 50528,95 ЕUR - заборгованість по кредиту та процентам та 21671,47 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 листопада 2015 року позов ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15 лютого 2007 року у розмірі 50528,95 ЕUR заборгованість по кредиту та процентам та 21 671,47 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості.

Вирішено питання щодо судового збору,

У решті позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ПАТ «Укрсиббанк» просить рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 листопада 2015 року в частині відмови у стягненні заборгованості з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі, яким стягнути на користь ПАТ «Укрсиббанк» солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором надання споживчого кредиту №0 від 15 лютого 2007 року розмірі 50528,95 ЕUR заборгованість по кредиту та процентам та 21 671.47 гн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості.

У іншій частині рішення залишити без змін.

Вважають, що рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості з поручителів є необґрунтованим та підлягає скасуванню з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу ПАТ «Укрсиббанк» слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.02.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 90 000.00 Євро, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10,3% річних, з кінцевим терміном повернення до 14 лютого 2017 року/а.с.5-18/.

Зобов'язання за вказаним договором забезпечено договорами поруки, які укладені 15.02.2007 із поручителем ОСОБА_3 та 11.08.2009 із поручителем ОСОБА_2 з кожним окремо, відповідно до яких поручителі взяли на себе зобовязання відповідати по зобовязаннях боржника в повному обсязі /а.с.19-24/.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував договірні зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 27.08.2015 у нього виникла заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 15 лютого 2007 року в розмірі 50528,95 ЕUR та 21671,47 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, що складається з : заборгованості по кредиту - 44916,15 ЕUR, заборгованості по кредиту, прострочена - 4344,95 ЕUR, заборгованості по процентах, поточна - 455,86 ЕUR, заборгованості по процентах, прострочена 811,99 ЕUR, пеня за несвоєчасне погашення кредиту 19933,06 грн., заборгованості пені за несвоєчасну сплату процентів -1738,41 грн. /а.с.25-37/.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості з поручителів солідарно з позичальником, суд першої інстанції виходив з того, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, поручителі не несуть солідарної відповідальності перед кредитором, так, як укладено окремі договори поруки; що в позовній заяві ПАТ «Укрсиббанк» заявив вимогу про стягнення заборгованості з поручителів в солідарному порядку.

Проте до такого висновку суд дійшов внаслідок неправильного застосування норм матеріального права.

Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Згідно із ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Зміст вказаної норми передбачає можливість встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб.

Однак така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч. 3ст. 554 ЦК України) і лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою.

Враховуючи, що на забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладено окремі договори поруки, то ч.3 ст. 554 ЦК України не застосовується, оскільки поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, в прохальній частині банк просить стягнути солідарно з основного боржника ОСОБА_1 та поручителя за договором поруки № 239912 від 11.08.2009 ОСОБА_2 на користь кредитора заборгованість за договором кредитування. Також, просить стягнути солідарно з основного боржника ОСОБА_1 та поручителя за договором поруки № 96524 від 15.02.2007 ОСОБА_3 на користь кредитора заборгованість за договором кредитування.

З наведеного тексту прохальної частини, вбачається, що банком не предявлялися вимоги про солідарне стягнення з поручителів суми заборгованості на користь кредитора, а вимоги заявлені про солідарне стягнення з позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2, та про солідарне стягнення боргу з позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_3

Позовні вимоги заявлені банком узгоджуються з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 11.03.2015 у справі № 6-35цс15.

Отже, суд першої інстанції, при ухваленні рішення помилково дійшов висновку, що вимоги банку не відповідають зазначеній правовій позиції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з задоволенням позовних вимог ПАТ «Укрсиббанк».

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 13188, 72грн. - витрат зі сплати судового збору з кожного.

Керуючись ст. ст. ст.88, 307, 309, 313 ЦПК України, колегія суддів ,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 листопада 2015 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 Радувича та ОСОБА_2, ОСОБА_1 Радувича та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 15 лютого 2007 року в розмірі 50528,95 ЕUR та 21671,47 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка складається з : заборгованість по кредиту44916,15 ЕUR, заборгованість по кредиту прострочена 4344,95 ЕUR, заборгованість по процентах поточна 455,86 ЕUR, заборгованість по процентах прострочена 811,99 ЕUR, пеня за несвоєчасне погашення кредиту 19933,06 грн., заборгованість пені за несвоєчасну сплату процентів -1738,41 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 Радувича, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» по 13188(тринадцять тисяч сто вісімдесят вісім) гривень 72 коп. - витрат зі сплати судового збору з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте воно може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: