АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4888/2016 Доповідач - Музичко С.Г.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі головуючого судді Музичко С.Г.,

суддів Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі Матвійчуку І.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про поділ мана подружжя та визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та поділ майна подружжя,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року позивач ОСОБА_3 звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача, у якому просив поділити майно, що є об'єктом права спільної позивача з відповідачем сумісної власності на засадах рівності їх часток, а саме виділити йому АДРЕСА_1, мотоцикл без бокового причепу-А марки BMW, д/н НОМЕР_1, визначити місце проживання сина, ОСОБА_4 з батьком. Виділити ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_2 та автомобіль марки Volvo.

Подавши зустрічний позов, відповідач ОСОБА_5 просила визначити місце проживання сина, ОСОБА_4 з матір`ю, розділити спільне сумісне майно та виділити їй квартиру АДРЕСА_1, орієнтовною вартістю 140 000 тисяч доларів США, виділити ОСОБА_3 АДРЕСА_3, мотоцикл без бокового причепу-А марки BMW, д/н НОМЕР_1, та автомобіль марки Volvo. Стягнути з ОСОБА_3 різницю у вартості Ѕ частини виділеного майна у розмірі 22 227 доларів США.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа: служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про поділ мана подружжя та визначення місця проживання дитини задоволено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особи: служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей Солом'янської районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та поділ майна подружжя, задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя наступне майно:

- трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (загальна площа 99,6 кв.м., житловою площею 52,80кв.м)., зареєстровану за ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності від 12.07.2010р, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), орієнтовна вартість 140 000,00доларів США, що станом на 25.01.2016р. становить 3 470 600,00грн. (за курсом НБУ на 25.01.2016р. 1долар США - 24,79грн.);

- двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 (загальна площа 50,2кв.м., житлова 25,8кв.м), зареєстровану за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16.02.1998р., орієнтовною вартістю 120 000,00 доларів США, що станом на 25.01.2016р. становить 2 974 800,00грн. (за курсом НБУ на 25.01.2016р. 1долар США - 24,79грн.);

- мотоцикл без бокового причепу - А, марки BMW, 2010року випуску, модель К1300S, номер шасі (кузова і рами) НОМЕР_3, держ.номер НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_3, орієнтовною вартістю 18 200,00доларів США, що станом на 25.01.2016р. становить 451 178,00грн. (за курсом НБУ на 25.01.2016р. 1долар США - 24,79грн.),

- автомобіль марки Volvo, модель S60, 2010року випуску, легковий седан В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, д/н НОМЕР_2, зареєстрований за ОСОБА_5 орієнтовною вартістю 26 254доларів США, що станом на 25.01.2016р. становить 650 836,66грн. (за курсом НБУ на 25.01.2016 1долар США - 24,79грн.),

а разом на загальну суму 304 454,00доларів США, яка станом на 25.01.2016р. за курсом НБУ становить 7 547 414,66грн.

Виділено із спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 наступне майно:

- трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (загальна площа 99,6 кв.м., житловою площею 52,80кв.м)., зареєстровану за ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності від 12.07.2010р, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), орієнтовна вартість 140 000,00доларів США, що станом на 25.01.2016р. становить 3 470 600,00грн. (за курсом НБУ на 25.01.2016р. 1долар США - 24,79грн.);

- мотоцикл без бокового причепу - А, марки BMW, 2010року випуску, модель К1300S, номер шасі (кузова і рами) НОМЕР_3, держ.номер НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_3 орієнтовною вартістю 18 200,00доларів США, що станом на 25.01.2016р. становить 451 178,00грн. (за курсом НБУ на 25.01.2016р. 1долар США - 24,79грн.), а всього на загальну суму 158 200,00 доларів США, що станом на 25.01.2016р. за курсом НБУ становить 3 921 778,00грн.

Виділено із спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 наступне майно:

- двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 (загальна площа 50,2кв.м., житлова 25,8кв.м), зареєстровану за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16.02.1998р., орієнтовною вартістю 120 000,00 доларів США, що станом на 25.01.2016р. становить 2 974 800,00грн. (за курсом НБУ на 25.01.2016р. 1долар США - 24,79грн.);

- автомобіль марки Volvo, модель S60, 2010року випуску, легковий седан В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, д/н НОМЕР_2, зареєстрований за ОСОБА_5 орієнтовною вартістю 26 254доларів США, що станом на 25.01.2016р. становить 650 836,66грн. (за курсом НБУ на 25.01.2016р. 1долар США - 24,79грн.), а всього на загальну суму 146 254,00 доларів США, що станом на 25.01.2016р. за курсом НБУ становить 3 625 636,66грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 компенсацію вартості спільного сумісного майна у розмірі 11 946,00доларів США, що станом на 25.01.2016р. становить 296 141,34грн.

Визначено місце проживання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_3.

Не погоджуючись, з рішенням суду ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25.01.2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її зустрічний позов, визначити місце проживання ОСОБА_6 з матір'ю, в частині поділу майна подружжя визначити трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 та трикімнатну кв. АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю. Виділити, ОСОБА_5 трикімнатну кв. АДРЕСА_1. Виділити, ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_3, автомобіль Volvo, модель S60 д/н НОМЕР_2, зареєстрований за ОСОБА_5, орієнтованою вартістю 26 254 доларів США, мотоцикл марки BMW, д/н НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_3 вартістю близько 18 200 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 різницю у вартості Ѕ частини виділеного майна. В задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Зазначає, що відмовляючи в задоволенні вимог про визначення місця проживання дитини з матір'ю суд порушив декларацію про права дитини від 20 листопада 1959 року, відповідно до якої малолітня дитина, без наявності виключних обставин, не повинна бути розлучена з матір'ю. Судом не було взято до уваги висновки Служби у справах дітей, щодо доцільності проживання дитини з матір'ю.

Також, судом не було враховано, що двокімнатна квартира АДРЕСА_2 була придбана за особисті кошти, оскільки тривалий час ОСОБА_3 проживав за кордоном.

В судовому засіданні позивач та його представник проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду. Відповідач та її представники підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених в суді першої інстанції вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 18.11.1995 року до 07.08.2014 року. За час спільного проживання у них народився син: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В період зареєстрованого шлюбу, 18.11.1995 року сторони придбали у власність наступне майно:

- квартиру АДРЕСА_1; (т. 1 а.с.19)

- квартиру АДРЕСА_2; (т. 1 а.с.27 )

- автомобіль марки Volvo, модель S60, 2010року випуску, легковий седан В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, д/н НОМЕР_2, зареєстрований за ОСОБА_5

- мотоцикл без бокового причепу - А, марки BMW, 2010року випуску, модель К1300S, номер шасі (кузова і рами) НОМЕР_3, д/н НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_3

Як встановлено судом, ОСОБА_3 протягом двох років працював в Румунії, проте ОСОБА_5 не надала суду доказів про те, що спірна кв. АДРЕСА_2 була придбана за особисті кошти.

04.10.2012 року, ОСОБА_8 за договором дарування, передав ОСОБА_3, кв.АДРЕСА_3, а тому в силу п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування є особистою приватною власністю дружини, чоловіка, не підлягає поділу, вимога в цій частині позову задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ст. ст.70, 71 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69, ч. З ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_2, 16.02.1998 року була придбана на підставі договору - купівлі продажу укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 (т. 1 а.с.27)

В червні 2010 року, ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право власності на кв.АДРЕСА_1.(т. 1 а.с.19)

Мотоцикл без бокового причепу-А, марки BMW, 2010 року, д/н НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_3.(т. 1 а.с. 23-24 )

Автомобіль марки Volvo, модель S60, 2010року випуску, д/н НОМЕР_2, зареєстрований за ОСОБА_5, з правом керуванням за ОСОБА_10 та ОСОБА_3

Таким чином, спірне майно було придбане сторонами під час перебування у шлюбі і є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки доказів того, що це майно набуте за кошти, які належали одному із подружжя матеріали справи не містять.

З урахуванням пояснень сторін та обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що спірна квартира та автомобіль є неподільною річчю, суд вважає необхідним вирішити даний спір шляхом ухвалення рішення про його присудження в натурі ОСОБА_5, з покладенням обов'язку компенсувати ОСОБА_3 частку грішми в сумі 14 027 доларів США.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Нормою ст.141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

Відповідно до положення ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

У силу ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом.

При вирішенні спору між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, необхідно виходити з рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, ухвалене рішення повинно відповідати інтересам неповнолітніх. При цьому, повинно бути ураховано, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю.

Згідно із висновком Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації як Органу опіки та піклування №108-16776/01 від 17.12.2014 року, рекомендовано визначити місце проживання дитини разом з матір'ю.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ми може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору до місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання їх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно Висновку органу опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації від 17.12.2014р. № 108-16776/01 орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6, 2004р.н., з матір'ю, ОСОБА_5 (а.с.218-220 т.З). V

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015р. Орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації зобов'язано повторно розглянути заяву позивача ОСОБА_3 про визначення місця проживання ОСОБА_6, 2004р.н., з урахуванням інтересів дитини (а.с.68-71 т.4).

Згідно витягу з протоколу № 22 засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Солом'янській районній в місті Києві державній адміністрації від 17.11.2015р. постановлено висновок органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 17.12.2014р. № 108-16776/01 «По справі про визнання місця проживання малолітнього ОСОБА_6, 2004р.н.» залишити без змін (а.с.166 т.4).

Позивач заперечив проти врахування Висновку у справах дітей Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, оскільки сам висновок носить виключно рекомендаційний характер та містить суперечності в досліджених комісією фактів з кінцевим висновком (а.с.178 т.4).

Згідно з висновком № 1/05-15 за результатами проведення судової психологічної експертизи, складеного 25.05.2015р. психологом Центру психологічної експертизи та психодіагностики Міжнародного Інституту Глибинної Психології ОСОБА_12 визначено наступне: 1) Чи є у ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуально-особистісні особливості, що потребують особливої уваги з боку батьків й вихователів та створення особливих умов завчання та виховання? - У ОСОБА_6 не має індивідуально-особистісних особливостей, шо потребують особливої уваги з боку батьків й вихователів та створення особливих умов навчання та виховання; 2) Хто з дорослих утворює соціально-підтримуюче оточення для ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.? - Соціально-підтримуюче оточення для ОСОБА_6 утворюють його матір - ОСОБА_5, батько - ОСОБА_3, брат - ОСОБА_10; 3) Яким є характер взаємин батьків - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 - між собою та кожного з них з дитиною -ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.? - Характер взаємин ОСОБА_3 з ОСОБА_5 може бути визначений як «незавершені стосунки»: звернення в органи опіки, вирішення питання про місце проживання їхньої спільної дитини у судовому порядку є способом затримання стосунків, маніпуляції колишнім партнером, утримання його біля себе. В центрі конфлікту - подружні стосунки. Характер взаємин ОСОБА_3 з дитиною - ОСОБА_6 - може бути схарактеризований як авторитарний. У взаєминах з дитиною (ОСОБА_6.) ОСОБА_5 орієнтована на встановлення емоційної близькості, балансу між рівнем вимог і обмежень. Ці особливості спілкування є бажаними і очікуваними дитиною - ОСОБА_6; 4) Яким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості батьків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, особливості їх виховної поведінки впливають на емоційний стан, психічний розвиток та переживання благополуччя їх дитини - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1? - Сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості батьків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, особливості їх виховної поведінки - її взаємовиключаючий характер - призвели до порушення переживання ОСОБА_6 стану суб'єктивного благополуччя. Незадоволення психологічних потреб ОСОБА_6 - потреби у психологічній безпеці, підтримці глобального почуття самоцінності та гордості, несе в собі ризик виникнення переживання негативних очікувань та страху, розчарування від близьких стосунків з іншими, замикання у собі, проміскуітету - тих негативних ефектів розлучення батьків, які зазвичай виникають у дітей молодшого шкільного віку; 5) Чи має ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуально-психологічні особливості, які можуть суттєво вплинути на характер його свідчень у справі? - ОСОБА_6 має індивідуально-психологічні особливості, які можуть суттєво вплинути на характер його свідчень у справі. Через вікову обмеженість критичності мислення та залежність дитини цього віку від оцінок значущих дорослих ОСОБА_6 не здатен до вироблення та формулювання самостійних рішень стосовно власного життя, що може безпосередньо вплинути на характер його свідчень; 6) Чи є специфічні психологічні особливості ставлення дитини до матері, батька та інших родичів, що є відповідачами у цій справі? Якщо є, то в чому вони виражаються? - У ОСОБА_6 не виявлено специфічних психологічних особливостей у ставленні до матері, батька та інших родичів; 7) Чи є ознаки, що дозволяють припустити вплив одного з батьків на формування негативної думки дитини про іншого батька? Якщо є, то в чому вони виражаються? - Ознак, що дозволяють стверджувати про наявність впливу одного з батьків на формування негативної думки про іншого батька, у ОСОБА_6, не виявлено. На момент проведення дослідження жодної з восьми ознак емоційного відчуження дитини, наявність яких дозволяє стверджувати, що один з батьків психологічно впливає на дитину, формуючи у неї негативну думку про іншого батька, у ОСОБА_6, не виявлено; 8) Чи наявний вплив з боку дорослих і навіювання, який може позначатись на волевиявленні дитини стосовно місця проживання? - ОСОБА_6 зазнає впливу з боку свого батька ОСОБА_3 та брата ОСОБА_10, який може позначатись на волевиявленні дитини стосовно місця проживання; 9) Чи спроможна дитина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з урахуванням її вікових особливостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища в сім'ї, свідомо визначитись із ким із батьків вона бажає проживати? - ОСОБА_6 неспроможний свідомо визначитись із ким із батьків він бажає проживати через вікові особливості розвитку, а саме - недостатній рівень розвитку критичності мислення та залежності від оцінок значущих дорослих (а.с.81-99 т.4).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, зі змісту педагогічних характеристик ОСОБА_6, виданих Гімназією № 153 ім. О.С. Пушкіна, - у ОСОБА_6 достатньо розвинуті навчальні вміння та навички, словарний запас, рівень грамотності відповідає віковій нормі, краще володіє усною мовою, аніж письмовою, в класі конфліктних ситуацій не створює, не намагається бути в центрі уваги однокласників, не завжди проявляє інтерес до шкільних та класних заходів, правила поведінки виконує, не конфліктний, в класі має друзів. І батько, і мати завжди цікавились досягненнями сина Мати ОСОБА_6 відвідує батьківські збори, батько забирає хлопчика зі школи (а.с.9, 11 т.З).

Статтею 171 СК України регламентовано, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Ураховуючи встановлені судом обставини, думку малолітнього ОСОБА_6, який бажав проживати з батьком , висновки проведеної судом експертизи, висновок органу опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації від 17.12.2014р. № 108-16776/01, відсутність виняткових причин для розлучення з матір`ю, приймаючи до уваги вікову обмеженість критичності мислення та залежність дитини цього віку від оцінок значущих дорослих, судова колегія вважає, що ОСОБА_6 не здатен до вироблення та формулювання самостійних рішень стосовно власного життя.

З метою найкращого забезпечення прав та інтересів дитини колегія суддів дійшла висновку, що місцем проживання малолітнього ОСОБА_6 слід визначити з матір`ю - ОСОБА_5

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В ході розгляду справи суду не надано доказів наявності виключних обставин, які могли би бути підставою для розлучення сина з матір'ю.

Відповідно до ст.309 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про поділ майна подружжя та визначення місця проживання дитини задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та поділ майна подружжя задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно:

- трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (загальна площа 99,6 кв.м., житловою площею 52,80кв.м)., зареєстровану за ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності від 12.07.2010р, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), орієнтовна вартість 140 000,00 доларів США.

- двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 (загальна площа 50,2кв.м., житлова 25,8кв.м), зареєстровану за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16.02.1998р., орієнтовною вартістю 120 000,00 доларів США.

- мотоцикл без бокового причепу - А, марки BMW, 2010 року випуску, модель К1300S, номер шасі (кузова і рами) НОМЕР_3, держ.номер НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_3, орієнтовною вартістю 18 200,00доларів США.

- автомобіль марки Volvo, модель S60, 2010року випуску, легковий седан В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, д/н НОМЕР_2, зареєстрований за ОСОБА_2 орієнтовною вартістю 26 254доларів США.

а разом на загальну суму 304 454,00доларів США.

Виділити із спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 наступне майно:

- трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (загальна площа 99,6 кв.м., житловою площею 52,80кв.м), зареєстровану за ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності від 12.07.2010р, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), орієнтовна вартість 140 000,00 доларів США.

автомобіль марки Volvo, модель S60, 2010року випуску, легковий седан В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, д/н НОМЕР_2, зареєстрований за ОСОБА_2, орієнтовною вартістю 26 254 доларів США.

Виділити із спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 наступне майно:

- двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 (загальна площа 50,2кв.м., житлова 25,8кв.м), зареєстровану за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16.02.1998р., орієнтовною вартістю 120 000,00 доларів США.

- мотоцикл без бокового причепу - А, марки BMW, 2010року випуску, модель К1300S, номер шасі (кузова і рами) НОМЕР_3, держ.номер НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_3 орієнтовною вартістю 18 200,00 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію вартості спільного сумісного майна у розмірі 14 027 доларів США.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю ОСОБА_2.

В задоволенні іншої частини позовів відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: