АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Піхур О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року в справі за позовом Першого заступника прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про витребування майна,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року позов Першого заступника прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про витребування майна задоволено частково.

Витребувано у власність Київської міської ради із незаконного володіння ОСОБА_1 групу нежилих приміщень НОМЕР_1 (в літ. А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 55,30 кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову Першого заступника прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради у повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції було ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що група нежилих приміщень НОМЕР_1 (в літ. А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 55,30 кв.м. є комунальної власністю територіальної громади, наявності реєстрації права комунальної власності на вказане нежиле приміщення, а також факту підробки ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2007 року, на підставі якої право власності на групу спірних нежилих приміщень зареєстроване за ОСОБА_2 Спірне майно перейшло до ОСОБА_6на підставі договору купівлі-продажу від 05 грудня 2012 року, який подарував нежиле приміщення відповідачу. Відповідач належним чином набув право власності на групу нежилих приміщень НОМЕР_1 (в літ. А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 55,30 кв.м. Підставою для відмови у задоволенні позову також визначає пропуск строку позовної давності Право власності на групу спірних нежилих приміщень зареєстроване в БТІ за ОСОБА_2 13 лютого 2012 року, попередні власники спірного приміщення ОСОБА_4 і ОСОБА_5 01 квітня 2012 року уклали з КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» договір щодо обслуговування нерухомого майна та сплачували комунальні послуги.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 та його представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити. Представник третьої особи ОСОБА_4 вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Представники прокуратури і Київської міської ради просять відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_5 не з'явився, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до листа Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 22 червня 2015 року № 7986 (И-2015), зазначено, що первинна реєстрація права власності на групу нежилих приміщень НОМЕР_1 (в літ. А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 55,30 кв.м., була проведена за ОСОБА_2 на підставі ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2007 року про визнання мирової угоди в цивільній справі №2-354/07 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про розділ майна (а. с. 24-27, т. 1).

17 лютого 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_3 купив групу нежилих приміщень НОМЕР_1 (в літ. А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 170, т. 1)

21 березня 2012 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 купили групу нежилих приміщень НОМЕР_1 (в літ. А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 219-220, т. 1).

05 грудня 2012 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу нежилих приміщень, відповідно до якого ОСОБА_4, ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_6 купив групу нежилих приміщень НОМЕР_1 (в літ. А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 55,30 кв.м. (а. с. 21-23, т. 1).

16 жовтня 2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування, відповідно до якого, ОСОБА_6 безоплатно передав у власність обдарованому, а обдарований прийняв від дарувальника належну йому на праві приватної власності групу нежилих приміщень НОМЕР_1 (в літ. А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 118-119, т. 2).

14 липня 2015 року Перший заступник прокурора Шевченківського району міста Києва звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради, в якому зазначив, що група нежилих приміщень НОМЕР_1 (в літ. А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить до комунальної власності та протиправно вибула з неї внаслідок шахрайських дій невстановлених осіб.

Реєстрація права власності ОСОБА_2 на групу нежилих приміщень НОМЕР_1 (в літ. А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 була здійснена Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна на підставі ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2007 року про визнання мирової угоди у справі №2-354/07 Згідно повідомлення Гребінківського районного суду Полтавської області за підписом його голови ОСОБА_8 ухвала про затвердження мирової угоди між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 від 12 листопада 2007 року (справа № 2-354/07, суддя Радзівон О.І.) Гребінківським районним судом Полтавської області у 2007 році не виносилася. Київською міською радою жодні правочини щодо відчуження вказаного нерухомого майна не вчинялися. З урахуванням викладеного Перший заступник прокурора Шевченківського району міста Києва просив витребувати від ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради групу нежилих приміщень НОМЕР_1 (в літ. А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 55,30 кв.м.; а також зобов'язати відповідача повернути вказане нерухоме майно територіальній громаді.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Першого заступника прокурора Шевченківського району міста Києва. Суд витребував у власність Київської міської ради із незаконного володіння ОСОБА_1 групу нежилих приміщень НОМЕР_1 (в літ. А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 55,30 кв.м.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Статтею 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України № 311 від 05 листопада 1991 року «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)» затверджено Перелік державного майна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності).

Відповідно до розділу 2 Переліку державного майна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності) до власності територіальної громади міста Києва, окрім іншого у сфері житлово-комунального господарства передано житловий та нежитловий фонд міської Ради народних депутатів, житлово-експлуатаційні, ремонтно-будівельні та інші організації, пов'язані з обслуговуванням та експлуатацією цього житлового фонду (а. с. 140-145, т. 2).

У подальшому рішенням Київської міської ради від 13 січня 1992 року № 26 «Про формування комунального майна міста та районів» затверджено перелік комунального майна, яке перебуває у власності міста (додаток 1 до рішення) та перелік майна, яке передано до комунальної власності районів (додатки 2-15 до рішення).

Пунктами 1, 2 рішення Київської міської ради від 27 грудня 2001 року № 208/1642 затверджено перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва згідно з додатком 1 та районів міста згідно з додатками 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11.

У позиції 398 таблиці 7 додатку 11 до вищевказаного рішення значиться житловий будинок загальною площею 1064,0 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 116 (літ. А) із нежилими приміщеннями площею 217,60 кв.м. (а. с. 146-169, т. 2)

Відповідно до рішення Шевченківської районної в місті Києві ради від 31 січня 2008 року № 394 та згідно з договором купівлі-продажу від 23 червня 2009 року № 001296/10 ТОВ «КиївРестСервіс» приватизовано шляхом викупу нежитлове приміщення загальною площею 158,5 кв.м.

На підставі Розпорядження Шевченківської районної у м. Києві ради № 192 від 23 листопада 2009 року нежиле приміщення першого поверху загальною площею 58,6 кв.м. в будинку №116 літера «А» по вул. Жилянській в м. Києві було передано в строкове платне користування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_9

Рішенням Київської міської ради від 02 грудня 2010 року № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста» будинок за адресою: м. Київ, вул.Жилянська, 116, літера «А» загальною площею 1064,0 кв.м. із нежитловими приміщеннями площею 58,60 кв.м. включений до переліку об'єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва за порядковим № 443 в таблиці 6 додатку № 10, якій серед інших, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 грудня 2010 року № 1112 передано до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації.

Відповідно до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 лютого 2011 року № 80 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» за останнім було закріплено на праві господарського відання майно згідно додатку, зокрема і жилий будинок на вул. Жилянській, 116 літера «А».

За інформацією наданою Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом від 18 травня 2015 року № 062/10/13-5466 щодо зазначеного об'єкту, права комунальної власності територіальної громади міста Києва, Департаментом комунальної власності м.Києва приватизація не здійснювалась (а. с. 129, т. 1).

Відповідно до копії ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2007 року визнано мирову угоду у справі № 2-354/07 р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про розділ майна, за якою визнано за ОСОБА_2 право власності на групу нежилих приміщень НОМЕР_1 (в літ. А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 55,30 кв.м (а. .с 178, т. 1)

Згідно листа Гребінківського районного суду Полтавської області від 10 лютого 2016 року № 01-10/3-2016 на запит Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року, повідомлено, що згідно обліково-статистичних карток на цивільну справу та алфавітних покажчиків по цивільних справах за 2007 рік у Гребінківському районному суді Полтавської області за № 2-354/07 зареєстрована цивільна справа за позовом ВАТ «Лубнигаз» до ОСОБА_10 про стягнення заборгованості. Справи, сторонами у яких виступали ОСОБА_7 та ОСОБА_2 Гребінківським районним судом Полтавської області у 2007 році не розглядалися, відповідна ухвала суду від 12 листопада 2007 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про розділ майна, судом не виносилась (а. с. 138, т. 1).

Установивши, що група нежилих приміщень НОМЕР_1 (в літ. А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 55,30 кв.м належить до комунальної власності та вибула з володіння територіальної громади без її волі на підставі ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2007 року, якою визнано мирову угоду у справі № 2-354/07 р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7, вказана справа судом не розглядалася, ухвалу від 12 листопада 2007 року Гребінківський районний суд Полтавської області не постановляв, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про витребування вказаного майна від ОСОБА_1 відповідно до положень ст. ст. 387, 388 ЦК України.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на недоведеність того, що група нежилих приміщень НОМЕР_1 (в літ. А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 55,30 кв.м. є комунальної власністю територіальної громади, а також факту підробки ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2007 року, на підставі якої право власності на групу спірних нежилих приміщень було зареєстроване за ОСОБА_2, оскільки такі посилання спростовуються матеріалами справи.

Належність вказаних приміщень до комунальної власності підтверджується рішенням Київської міської ради від 13 січня 1992 року № 26, рішенням Шевченківської районної в місті Києві ради від 31 січня 2008 року № 394, розпорядженням Шевченківської районної у м. Києві ради № 192 від 23 листопада 2009 року, рішенням Київської міської ради від 02 грудня 2010 року № 284/5096, розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 лютого 2011 року № 80, а також листом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18 травня 2015 року № 062/10/13-5466. Факт підробки ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2007 року підтверджено листом Гребінківського районного суду Полтавської області від 10 лютого 2016 року № 01-10/3-2016.

В матеріалах справи відсутні відомості на підставі чого взагалі група нежилих приміщень НОМЕР_1 (в літ. А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 55,30 кв.м., яка була предметом розгляду відповідно до копії ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2007 року, належала ОСОБА_2 або ОСОБА_7

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив заяву відповідача про застосування позовної давності, оскільки відповідачем не було надано доказів того, що Київській міській раді стало відомо про порушення права власності територіальної громади з дня реєстрації права власності на групу спірних приміщень в БТІ за ОСОБА_2 13 лютого 2012 року.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що 01 квітня 2012 року попередні власники спірного нежитлового приміщення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали з КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» договір щодо обслуговування нерухомого майна та сплачували комунальні послуги. КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» та Київська міська рада є різними юридичними особами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді