Дата документу 17.06.2016
Справа № 334/2500/16-ц
Провадження № 2/334/1985/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016р. Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої - судді Лисенко Л.І.,

при секретарі - Матвієнко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та зняття з реєстрації,

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та зняття з реєстрації, вказавши, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданому 19.03.2015 року належить 1/2 частина будинку 7 по вул..Голядкина у м.Запоріжжі.

У зазначеному будинку зареєстрована ОСОБА_2, яка не проживає там з 25.01.2012 року, яка не є членом його сімї. Його мати, ОСОБА_3 зареєструвала відповідачку для отримання паспорту, з дня реєстрації і по теперішній час вона в будинку не мешкала. Позивач просить усунути йому перешкоди у користуванні власністю і зняти з реєстрації ОСОБА_2 за вказаною адресою, розглянути справу в його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлялася, через оголошення в газеті «Запорізька правда» від 2.06.2016 року.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданому 19.03.2015 року 1/2 частина будинку 7 по вул..Голядкина у м.Запоріжжі належить ОСОБА_1

Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користуванням інакше ніж з підстав і в порядку визначеним законом. Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У передбачених законом випадках, зокрема, ст.ст. 156, 157 ЖК України, обмеження права власності можуть мати місце.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання,

проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до абзацу 6 ч. 1. ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, питання зняття з реєстрації до компетенції суду не відноситься, а здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації на підставі відповідних документів. За таких обставин, у суду немає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Таким чином, оцінивши наведені обставини справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном та визнання відповідачки такою, що втратила право користування житлом.

Керуючись ст. ст.319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212, 213 ЦПК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.9, 150 ЖК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та зняття з реєстрації задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні 1/2 частиною будинку 7 по вул. Голядкіна у м. Запоріжжі. Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком 7 по вул..Голядкина у м. Запоріжжі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Лисенко Л. І.