Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/8761/14-ц Головуючий у 1-й інстанції: Шалагінова А.В.
Провадження № 22-ц/778/3192/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

ОСОБА_2,

ОСОБА_3

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» до ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет застави,-

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2014 року Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет застави.

В обґрунтування позову зазначено, що 23.08.2005 року між АКІБ УкрСиббанк та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, за умовами якого останні отримав кредит в сумі 267 750 грн. та зобовязався щомісячно повертати кредит у повному обсязі в термінах та розмірах, що встановлені графіком погашення згідно додатку №1 до договору, строком повернення не пізніше 22.08.2011 року.

В рахунок забезпечення виконання кредитних зобов'язань 23.08.2005 року між Бванком та ОСОБА_4 був укладений договір застави транспортного засобу, за умовами якого останній передав Банку у заставу автомобіль HONDA ODISSEY EX, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який належить йому на праві власності.

Проте, відповідач не виконав умови кредитного договору відповідач, в звязку з чим, станом на 14.07.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 142 739 грн. 97 коп.

Враховуючи вищевикладене Банк просив суд звернути стягнення на предмет застави транспортний засіб: автомобіль HONDA ODISSEY EX, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який на праві власності належить ОСОБА_4 для задоволення вимог ПАТ УкрСиббанку розмірі 142 739,97 грн.; встановити спосіб реалізації автомобіля шляхом проведення прилюдних торгів предмета застави, у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна, здійсненої субєктом оціночної діяльності відповідно до законодавства; стягнути з відповідача на користь Банку судовий збір в розмірі 1 427,40 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2016 року до участі у справі залучено правонаступника ПАТ «УкрСиббанк» ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

В лютому 2016 року було подано уточнену позовну заяву, в якій зазначено, що 20.04.2015 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу № 17, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 23.08.2005 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Враховуючи вищевикладене просило звернути стягнення на предмет застави транспортний засіб: автомобіль HONDA ODISSEY EX, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який на праві власності належить ОСОБА_4 для задоволення вимог ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», у розмірі 1610216,89 грн.; стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» судовий збір в розмірі 1 427,40 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ТОВ«ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 3,4 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права .

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи 23.08.2005 між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк) та ОСОБА_4, укладено кредитний договір №1316-К/Р (в системі обліку банку №0), відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) в сумі 267 750,00 грн., а Відповідач зобов'язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але у будь - якому випадку повернути кредит та проценти у повному обсязі не пізніше 22.08.2011 р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору (п. 1.2.2. кредитного договору) (том № 1 арк. справи 49).

За користування кредитними коштами відповідач повинен з 01 по 10 число кожного місяця сплачувати проценти у розмірі 17 % річних в порядку, встановленому п.1.3 кредитного договору. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику, і які ще не повернуті останнім у власність банку (п.1.3. кредитного договору).

За порушення термінів сплати процентів та повернення кредиту відповідач сплачує банку пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення, рахуючи з дати порушення терміну виконання грошового зобов'язання (розділ 7 кредитного договору).

Графіком погашення кредиту, що є додатком № 1 до вищевказаного кредитного договору, встановлені строки та розміри внесення чергових платежів по погашенню кредиту у період з 10.08.2005 по 22.08.2011 (том № 1 арк. справи 9).

На забезпечення виконання кредитних зобов'язань відповідача на умовах договору застави транспортного засобу №1316-К/Р/3 від 23.08.2005, у заставу банку передано автомобіль транспортний засіб: автомобіль HONDA ODISSEY EX, 2005 року випуску, тип легковий універсал, держ. номер НОМЕР_1, шасі 5FNRL38805B002799, що на праві власності належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 20.08.2005 року (том № 1 арк. справи 1015). Обтяження заставою вказаного майна зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомі майна 18.01.2006 року за №2799391 (том № 1 арк. справи 1618).

Відповідно до п.п. 1.4, 2.1.1. договору застави у випадку невиконання заставодавцем положень кредитного договору заставодержатель (позивач) має право отримувати задоволення своїх вимог рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами в повному обсязі вимог, включай основну суму боргу, відсотки за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, включаючи пеню та інші штрафні санкції, а також видатки по зверненню стягнення на предмет застави та його реалізацію.

Згідно з положеннями статей 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 589 ЦК України передбачено право заставодержателя звернути стягнення на предмет застави у разі невиконання зобов'язання, що нею забезпечено.

Частина 2 ст. 589 ЦК України, передбачає право заставодержателя задовольнити за рахунок предмета застави в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

В силу ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. 19 Закону України Про заставу, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ст. 20 Закону України Про заставу заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором, звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

В обґрунтування позову (з урахуванням уточнень) позивач та його правонаступник посилались на те, що відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого в нього виникла заборгованість за кредитом, процентами та пенею.

Згідно із довідкою-розрахунком, доданою до позовної заяви (том № 1 арк. справи 1928) заборгованість за кредитним договором станом на 14.07.2014 складає 142 739 грн. 97 коп., з яких: 67726,38 грн. - заборгованість за кредитом, 74749,11 грн. - заборгованість за процентами, 137,71 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, нарахована з 14.07.2013 року по 14.07.2014 року, 126,77 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, нарахована з 14.07.2013 року по 14.07.2014 року.

Уточнюючи позовні вимоги ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» просило стягнути з відповідача суму у розмірі 161 216,89 гривень, розмір якої обґрунтовує договором факторингу № 17 від 20.04.2015, актом приймання-передачі права вимоги від 20.04.2015, та витягом з Реєстру боржників до цього договору, з якого випливає, що ПАТ «УкрСиббанк» передав ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» право вимоги за договором, укладеним із ОСОБА_4, в розмірі 161 216,89 гривень (том № 1 арк. справи 150152).

Суд першої інстанції розглянувши справу вірно дійшов висновку, що за договором факторингу № 17 від 20.04.2015 відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором від ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». Зазначений висновок суду також узгоджується зі змістом акта приймання-передачі прав вимоги від 20.04.2015, за яким було передано саме право вимоги за кредитами Фактору за переліком, наведеним у додатку 1.1. (Реєстр боржників) до договору, а Фактор прийняв права вимоги за кредитами.

Разом з тим ,районним судом зроблені помилкові висновки відносно того, що ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» в межах розгляду даної цивільної справи не доведено факт набуття ним прав вимоги за договором застави транспортного засобу №1316-К/Р/3 від 23.08.2005.

Так, відповідно до частини другої статті 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, обтяжувач ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Договір застави транспортного засобу №1316-К/Р/3 від 23.08.2005 було посвідчено нотаріально. При цьому, ПАТ «УкрСиббанк» було зареєстровано обтяження заставою вказаного майна у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 18.01.2006 року за №2799391 (том № 1 арк. справи 1618).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того ,що ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» не надало суду доказів стосовно державної реєстрації ними застави у встановленому вищевказаним законом порядку. Також, суду не було надано будь-якого договору, який би підтверджував набуття ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» прав вимоги за вказаним договором застави.

20 квітня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (далі - ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ») та публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі - AT «УкрСиббанк») укладено Договір факторингу №17, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 131»-23.08.2005 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 перейшло до ТОВ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Відповідно до п. 2.5 вищевказаного договору передбачено, що одночасно відступленням права вимоги до Фактора переходять усі права Клієнта за договорами забезпечення.

Відповідно до ч. 1 статті 1 Закону України «Про заставу» визначено, що застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом.

Отже, враховуючи вищезазначене, на підставі договору факторингу 17 від 20.04.2015 року до ТОВ «ФК" «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» перейшли всі права ПАТ «УкрСиббанк» в тому числі за договором застави транспортного засобу № 1316-К/Р/З від 23.08.2005 року.

ПАТ «УкрСиббанк» було зареєстровано обтяження заставою автомобіля, що є предметом договору застави, у Державному реєстрі обтяжень реєстрі майна 18.01.2006 року за № 2799391.

Відповідно до п. 2 частини 1 статті 13 Закону України «Про забезпечення вимог кpeдиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що зміни у відомостях про зареєстроване обтяження підлягають реєстрації у встановленому цим Законом порядку, якщо вони стосуються заміни обтяжувача внаслідок відступлення прав за правочином, відповідно до якого виникло обтяження, або з інших підстав.

На виконання вищевказаного положення в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 27.04.2015 року до реєстраційного запису № 2799391 внесені зміни, а саме: вилучено обтяження АКІБ «УкрСиббанк» та додано обтяжувача - ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ » на підставі договору факторингу № 17 від 20.4.2015 року./.т.2 а.с.82/

Також суд першої інстанції в своєму рішенні року зазначив на тому, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає положенням закону України «Про забезпечення кредиторів та реєстрацію обтяжень» в частині визначення початкової ціни предмету застави під час здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються

1/загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження ,

2/опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача

3/заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі дії необхідні

4/спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічним торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону

5/пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження

6/початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації з публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Таким чином позивачем - ТОВ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» обраний спосіб реалізації

предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених статтею 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а саме - передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпечувального обтяженням зобов'язання. .

Також на думку судової колегії правомірним є визначення позивачем строку на звірення до суду за захистом свого порушеного права.

На підставі договору факторингу 17 від 20.04.2015 року до ТОВ «ФК" «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» перейшли всі права ПАТ «УкрСиббанк» в тому числі за договором застави транспортного засобу № 1316-К/Р/З від 23.08.2005 року, а саме право грошової вимоги виключно за кредитним договором № 1316-К/Р від 23.08.2005 року, в якому встановлено строк повернення кредиту не пізніше 22.08.2011 року.

Звернувшись до суду 30.07.2014 року ПАТ « Укрсиббанк» скористався своїм правом на судовий захист в межах загального строку позовної давності ,передбаченого ч.1 ст.257 ЦПК України.

У відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені понесені судові витрати.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та матеріалам справи ,доказам по справі дана неналежна оцінка і тому судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.307,309,317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» - задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2016 року по цій справі скасувати та ухвалити нове рішення за яким:

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» до ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.

Звернути стягнення на предмет застави транспортний засіб: автомобіль HONDA ODISSEY EX, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який на праві власності належить ОСОБА_4 для задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» у розмірі 142 739,97 грн..

Встановити спосіб реалізації автомобіля шляхом проведення прилюдних торгів предмета застави, у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна, здійсненої субєктом оціночної діяльності відповідно до законодавства.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ понесені судові витрати в розмірі 2997 грн.15 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: