Справа № 520/9202/16-ц
Провадження № 2/520/4256/16
20 вересня 2016 року
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Прохорова П.А.,
за участю секретаря - Цвігун А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач - ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом доОСОБА_1, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Генеральною угодою № б/н від 23 березня 2015року у розмірі 27 701,65грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 16 162,33грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1 180,51грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 6479,87грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 3 878,94грн., а також просив суд стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1 378,00грн.
В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою - ФОП - ОСОБА_1 було укладено договір банківського обслуговування №б/н від 19 грудня 2011року, відповідно до умов якого, позичальнику було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта, що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».
Представник позивача вказує, що 23.03.2015року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою - ОСОБА_1 було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов про надання продукту кредитних карт з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов'язань за договором №б/н від 19 грудня 2011року, строком на 12 місяців з 23.03.2015року по 31.03.2016року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на умовах, передбачених договором.
Порушення відповідачем зобов'язань по укладеній Генеральній угоді № б/н від 23 березня 2015року щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення ПАТ КБ «Приватбанк» до суду із відповідним позовом.
У судове засідання 20.09.2016року представник позивача не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка - ОСОБА_1 про час та місце судових засідань повідомлялася належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалася, про що свідчить довідка з відділу адресно - довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, у судові засідання не з'явилась, про поважність причин відсутності не повідомила, заперечення на позовну заяву не надала.
Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 19 грудня 2011року ФОП - ОСОБА_1 звернулася до позивача заявою про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів та відбитком печатки, відповідно до якої, позичальнику було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта, що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».
Відповідно до 3.2.1.1.16. «Умов та правил надання банківських послуг», при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.
Відповідно до п. 3.2.1.1.1. зазначених умов, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.
Відповідно до п. 3.2.1.1.3 умов, кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.
Відповідно до 3.2.1.1.8. умов, проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - «Угода»).
Відповідно до п. 3.2.1.1.6. умов, ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених: внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта.
З матеріалів справи вбачається, що свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 28 900,00грн., що підтверджується довідкою про розмір встановлених кредитних лімітів, яка наявна у матеріалах справи.
Відповідно до розділу умов 3.2.1.4., яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).
Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4. умов, банк мас право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого «Умовами», змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.
Відповідно 3.2.1.5.1. умов, при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1. 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2.. 3.2.1.4.4. 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.
Відповідно до 3.2.1.5.4. умов, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.
Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовамита правилами, тарифами складає між нею та банком договір банківського обслуговування, про що свідчить її підпис у заяві.
У зв'язку з невиконання зобов'язань по договору банківського обслуговування, 23.03.2015року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов про надання продукту кредитних карт, з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов'язань за договором №б/н від 19.12.2011 року, строком на 12 місяців з 23.03.2015року по 31.03.2016року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на умовах передбачених договором.
Однак, відповідачка свої зобов'язання по Генеральній угоді щодо своєчасного погашення кредиту не виконує, у зв'язку з чим, ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із відповідним позовом.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Як вбачається із наданого представником позивача розрахунку заборгованості станом на 25.07.2016року, у відповідачки наявна заборгованість за Генеральною угодою №б/н від 23 березня 2015року, яка дорівнює 27 701,65грн., та складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 16 162,33грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1 180,51грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 6479,87грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 3 878,94грн.
Доказів сплати зазначеної суми відповідачкою, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано.
Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання.
Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.
Відповідно 3.2.1.5.1. умов, при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1. 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2.. 3.2.1.4.4. 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.
З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 16 162,33грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1 180,51грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 6479,87грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 3 878,94грн., заявлені на підставі розрахунку, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378,00грн. підлягають стягненню з відповідачки - ОСОБА_1 на користь позивача - ПАТ КБ «Приватбанк».
Керуючись ст.ст. 88, 213, 215, 226 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
- 16 162 (шістнадцять тисяч сто шістдесят дві) грн. 33 коп. - заборгованість за кредитом;
- 1 180 (одна тисяча сто вісімдесят) грн. 51 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом;
- 6 479 (шість тисяч чотириста сімдесят дев'ять) грн. 87 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;
- 3 878 (три тисячі вісімсот сімдесят вісім) грн. 94 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Суддя П. А. Прохоров