У х в а л а

іменем україни

11 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Висоцької В.С., Ткачука О.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства дорожнього зв'язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв'язок», філії «Полтавський виробничий експлуатаційно-технічний вузол зв'язку» Державного підприємства «Укрзв'язок», Державного підприємства «Укрзв'язок» про стягнення заборгованості з заробітної плати, середньої заробітної плати за час затримки розрахунку, вихідної допомоги при звільненні, грошової компенсації за відпустки, компенсації втрати частини заробітної плати, індексації заробітної плати, заборгованості з виплати матеріальної допомоги, заборгованості з виплати за вислугу років, моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 08 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просила стягнутиз Державного підприємства «Укрзв'язок» (далі - ДП «Укрзв'язок») заборгованість з виплати матеріальної допомоги на оздоровлення за 2012-2013 роки у розмірі 3 470 грн; заборгованість з виплати за вислугу років за 2012 рік у розмірі 2 100 грн; стягнути з філії «Полтавський виробничий експлуатаційно-технічний вузол зв'язку» ДП «Укрзв'язок» заборгованість з заробітної плати з 01 лютого 2014 року по 11 серпня 2014 року у розмірі 12 498 грн 27 коп.; середній заробіток за час затримки розрахунку з 11 серпня 2014 року по день ухвалення рішення; вихідну допомогу у зв'язку зі звільненням на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України у розмірі 3 584 грн 97 коп.; грошову компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 3 259 грн 73 коп.; компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати у розмірі 216 грн 33 коп.; індексацію у розмірі 221 грн 44 коп. та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням, ОСОБА_4 23 лютого 2015 року звернулась з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06 березня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху, надано їй строк для зазначення поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08 квітня 2015 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено з підстав, передбачених ч. 3 ст. 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у справі, апеляційний суд виходив з того, що заявником пропущено строк на апеляційне оскарження рішення районного суду, причини пропуску строку є неповажними, а інші причини заявником не зазначені.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_4 посилалася на те, що повний текст рішення місцевого суду від 02 лютого 2015 року отримала лише 09 лютого 2015 року.

Таким чином, останнім днем подання апеляційної скарги є 19 лютого 2015 року, проте апеляційна скарга була подана лише 23 лютого 2015 року, а доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску цього строку, ОСОБА_4 не надано.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, в межах наданих йому повноважень, перевірив дотримання строків подання апеляційної скарги ОСОБА_4, правильно застосував норми процесуального права та обґрунтовано дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 08 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.С. Висоцька

О.С. Ткачук