Справа №461/1302/16-ц
Провадження №2/461/819/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2016 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Пелех О.А.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: державного нотаріуса Першої Львівської державної нотаріальної контори Гусар Лілії Володимирівни, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17 грудня 2015 року державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори Гусар Л.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Відмова була обґрунтована тим, що станом на 17.12.2015 року спадкоємцями ОСОБА_7 не було надано правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 зазначає, що державним нотаріусом було скеровано лист відповідачу з вимогою надати правовстановлюючі документи, однак останньою такі надані не були. У зв'язку з цим позивач просить суд визнати за ним право власності на ? квартири АДРЕСА_2 порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У судовому засідання представник позивача позов підтримав, просив суд задоволити заявлені позовні вимоги.

Відповідач та її представник у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили з підстав, зазначених у письмових запереченнях, зокрема, пояснили, що остання не заперечує право власності позивача на ? даної квартири. Зазначили, що позивачем не надано жодного доказу невизнання чи оспорення відповідачем його права власності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати позивача ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції від ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина. Відповідно до заповіту від 12.06.2003 року остання заповіла все своє майно ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в рівних частинах кожному.

Так, квартира АДРЕСА_3 у підвалі площею 15.3 кв.м належала ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру НОМЕР_2 від 24.11.1998 року (а.с.8).

30.07.2009 року Першою Львівською державною нотаріальною конторою зареєстрована спадкова справа після смерті ОСОБА_7, що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі.

ОСОБА_5 03.02.2014 року звернувся із заявою до Першої Львівської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.19).

Листом від 04.02.2014 року ОСОБА_5 було повідомлено про те, що станом на 04.02.2014 року ОСОБА_3 не було надано вищезгаданого свідоцтва.

16.12.2015 року позивач повторно звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу вищезгаданого свідоцтва, однак останнім 17.12.2015 року винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкоємцями не надано правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1

Відповідно до ст.46 ЗУ «Про нотаріат» нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Згідно ч.7 ст.67 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину на майно, що підлягає реєстрації, може бути видане уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування спадкоємцям першої та другої черги за законом (як у випадку спадкування ними за законом, так і у випадку спадкування ними за заповітом) і за правом представлення на підставі правовстановлюючих документів.

Пунктом 4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Позивачем та його представником не надано суду належних та допустимих доказів того, що державний нотаріус після написання позивачем заяви звертався до ОСОБА_3 з вимогою надати оригінал свідоцтва про право власності на спадкове майно.

У відповідності до ст.16 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права власності.

Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З поданих суду заперечень та пояснень відповідача та його представника у судовому засіданні вбачається, що відповідач не заперечує право власності відповідача та вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки державним нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з ненаданням спадкоємцями правовстановлюючих документів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не доведений факт порушення його прав, оскільки між сторонами відсутній спір про право володіння, користування та розпорядження майном або спір з іншими особами про визнання права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини і щодо якого не отримано свідоцтво про прийняття спадщини, тому питання про визнання права власності в цьому випадку не може бути вирішено судом.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір необхідно залишити за позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.46, 67 ЗУ «Про нотаріат», ст.ст. 3, 392, 1218, 1269 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення постановлене в нарадчій кімнаті, у судовому засіданні 13.05.2016 року проголошено його вступну та резолютивну частини. Повний текст рішення суду буде виготовлений 18.05.2016 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом 10 днів після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя Зубачик Н.Б.