ухвала

іменем україни

12 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа - Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції Запорізької області, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору іпотеки припиненим, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 11 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 06 липня 2007 року між ним та Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») було укладено договір кредитної лінії № 16/2007/840/0214/ЮМК, відповідно до якого банк надав позивачу грошові кошти в сумі 50 000,00 доларів США.

У той же день між сторонами укладено договір іпотеки № 16/2007/840/0214/ЮМК, за умовами якого в іпотеку відповідачу було передано кафе літ. А, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 119,1 кв. м, реєстраційний номер 13581188.

У зв'язку з укладенням цього договору іпотеки до Єдиного державного реєстру іпотек було внесено запис від 13 липня 2007 року № 5302072 про обтяження вищевказаного нерухомого майна іпотекою, також до Єдиного державного реєстру обтяжень нерухомого майна було внесено запис від 06 липня 2007 року № 5258786 про заборону відчуження вищевказаного кафе.

У зв'язку з невиконанням позивачем зобов'язань за кредитним договором Комунарським районним судом м. Запоріжжя у справі № 2-305/11 від 20 грудня 2012 року було ухвалено рішення про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором у розмірі 325 283,81 грн.

На підставі вказаного рішення 31 травня 2013 року видано виконавчий лист, який був переданий на примусове виконання до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції.

Постановою від 01 листопада 2013 року відкрито виконавче провадження № 40493984 на підставі виконавчого листа від 31 травня 2013 року № 2-305/11 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» боргу в сумі 325 283,81 грн.

На виконання рішення в примусовому порядку, державним виконавцем було проведено опис майна, а саме: кафе літ. А, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до звіту про оцінку експерта ринкова вартість кафе складає 1 068 282 грн. Прилюдні торги з реалізації нерухомого майна були призначені на 05 березня 2015 року, 12 лютого 2015 року, 19 березня 2015 року, але вони не відбулися у зв'язку з відсутністю покупців.

У зв'язку з тим, що предмет іпотеки не було реалізовано на прилюдних торгах державним виконавцем на підставі ст. 49 Закону України «Про іпотеку» на адресу відповідача було надіслано рекомендований лист від 10 березня 2015 року № 7800/1 в якому державний виконавець запропонував відповідачу протягом 15 днів з моменту отримання вищевказаного листа вирішити питання про придбання предмету іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.

12 травня 2015 року державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв'язку з тим, що коштів на реалізацію рухомого майна недостатньо для погашення заборгованості стягувача та нерухоме майно знято з реалізації у зв'язку з відсутністю купівельного попиту.

Банк не скористався своїм правом придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, а тому на підставі ч. 3 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» позивач просив визнати припиненим договір іпотеки № 16/2007/840/0214/ЮМК та скасувати державну реєстрацію в Єдиному державному реєстрі іпотек та Єдиному державному реєстрі обтяжень записи про обтяження іпотекою кафе літ. А, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 11 лютого 2016 року, позовну заяву ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа - Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції Запорізької області, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Гармашов Георгій Миколайович, про визнання договору іпотеки припиненим залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, вірно виходив з того, що опис та арешт кафе літ. А, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 відбулося при примусовому виконанні, в тому числі, виконавчого листа від 31 травня 2013 року № 2-510/11 виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_4 на користь банку суми боргу 1 837 525,90 грн, а не предмета іпотеки.

Тобто, реалізація нерухомого майна відбувалася за вимогами Закону України «Про виконавче провадження», а не в порядку Закону України «Про іпотеку».

Також, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що сума боргу ОСОБА_4 перед банком по зведеному виконавчому провадженню є 2 161 989,71 грн, що є більшим ніж вартість вказаного вище нерухомого майна, а також зі змісту листа Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 10 березня 2015 року № 7800/1 державного виконавця на адресу банку, не вбачається пропозиції стягувачу залишити за собою майно (кафе літ. А по АДРЕСА_1), а тому правових підстав для застосування вимог ч. 3 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» та визнання іпотеки припиненою немає.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про те, що висновок судів попередніх інстанцій про реалізацію нерухомого майна лише на підставі Закону України «Про виконавче провадження» є помилковим, а також про те, що іпотека є припиненою у зв'язку з відмовою банку залишити за собою нереалізоване майно не знайшли свого підтвердження.

Так, як убачається з постанови заступника начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувачеві від 08 травня 2015 року, підставою для повернення такого було недостатність коштів для погашення заборгованості від реалізації нерухомого майна та зняття нерухомого майна з реалізації в зв'язку з відсутністю купівельного попиту (п. 8 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»), а не на підставі відмови стягувача залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення (п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»).

Крім того, матеріали справи не містять доказів у підтвердження отримання пропозиції державного виконавця банку одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки та відмови банку прийняти предмет іпотеки у власність.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 11 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко І.М. Завгородня О.М. Ситнік