Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі Вертелецькому М.О.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3,треті особи ОСОБА_4,про визнання прав забудовника нерухомого майна та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2016 р. ОСОБА_1звернувся до суду з позовом, в якому зазначає,що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько ОСОБА_5, відкрилася спадщина за заповітом ОСОБА_5 від 27.07.2011 р.,яким ОСОБА_5 заповів все належне йому майно сину ОСОБА_1, інщі спадкоємці за законом сестра ОСОБА_2, дружина ОСОБА_3 прав спадкоємців не набули в силу існування заповіту.

ОСОБА_5 була надана у постійне користування земельна ділянка площею 976 кв.м. по АДРЕСА_1 на якій розташований житловий будинок (літ. А) та житловий будинок літ. И.

53/100 частини будинку (літ. А) належали ОСОБА_5, 47/100 частини будинку (літ.) А належать ОСОБА_4

За життя ОСОБА_5 отримав розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради № 157 від 18.02.2010 року та акт прийняття індивідуального житлового будинку в експлуатацію № 187р від 18.02.2009 року, якими житловий будинок (літ.И) за адресою АДРЕСА_1 прийнятий в експлуатацію, однак не встиг провести державну реєстрацію права власності житлового будинку (літ. И) розташованого за зазначеною адресою.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_5входить 53/100 частини житлового будинку літ.А по АДРЕСА_1 державна реєстрація якого була проведена у ЗМБТІ, та житловий будинк літ. И по АДРЕСА_1 який за життя спадкодавець на своє ім*я не оформив.

22.07.2014 р.позивач звернувся із заявою до приватного нотаріусу запорізького міського нотаріального округу Гура М.Г. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_5,проте постановою нотаріуса від 25.07.2014 р.йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав,що ОСОБА_1не надав правовстановлюючих документів на будинок АДРЕСА_1

Посилаючись на те,що в інший,позасудовий спосіб,захистити майнові права спадкоємця неможливо, позивач просить суд визнати за ним на підставі ст.392,1218 ЦК право власності на житловий будинок (літ.А.) загальною площею 50,8 кв.м., житлова площа-26,8 кв.м., допоміжна - 24 кв.м. розташований за адресою АДРЕСА_1 разом з дворовими спорудами, а саме: душ (літ. Н), котельня (літ. М),погріб під М(літ. пг1), навіс (літ.К), вбиральня(літ. Л) в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, та визнати право забудовника на житловий будинок (літ. И) розташований за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 116,1 кв. м., житлова - 85,3 кв.м., допоміжна 30,8 кв.м. та житлову мансарду (літ. мс) загальною площею 57,7 кв.м.

В судове засідання позивач надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та просив позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з*явилися, надали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_4 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації м. Запоріжжя № 851 від 28.05.1996 року батьку позивача ОСОБА_5 була надана у постійне користування земельна ділянка площею 976 кв.м. за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою ЗМБТІ від 19.08.2009 року.

На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок (літ. А), 53/100 будинку, належало ОСОБА_5, що підтверджується технічним паспортом від 19.08.2009 року та реєстраційним посвідченням № 150 від 01.07.1998 року на вказаний житловий будинок.

47/100 частини будинку (літ. А) за цією ж адресою належать ОСОБА_4

ОСОБА_5 отримав розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради № 157 від 18.02.2010 року та акт прийняття індивідуального житлового будинку в експлуатацію № 187р від 18.02.2009 року, якими житловий будинок (літ.И) за адресою АДРЕСА_1 прийнятий в експлуатацію, право власності на який ОСОБА_5 не зареєстрував.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер, відкрилася спадщина за заповітом від 27.07.2011 р.,яким ОСОБА_5 заповів все належне йому майно сину ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування»від 30.05.2008 року №7, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

З доказів вбачається, що спадкодавець ОСОБА_5 не має інших способів захисту свого права на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно та визнання його власником прав та обов'язків забудовника в порядку спадкування у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п.4.9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,затвердженого наказом від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595,свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Згідно п.4.15 ,4.18 цього ж Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину може бути вчинена нотаріусом після перевірки правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві з витягом з Реєстру прав власності.

Як передбачено ст.49 Закону України «Про нотаріат»,главою 13 розділу 1 вказаного вище Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії,якщо не подано документи,необхідні для її вчинення.

Як роз*яснено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р.»Про судову практику у справах про спадкування»,свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Постановою приватного нотаріусу запорізького міського нотаріального округу Гура М.Г. від 25.07.2014 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав,що ОСОБА_1не надав правовстановлюючих документів на будинок АДРЕСА_1

Таким чином, вимоги спадкоємця про визнання права власності на спадкове майно можуть бути предметом розгляду судом після завершення процедури нотаріального розгляду письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством,яка завершується винесенням нотаріусом відповідної постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Зазначені вище обставини перешкоджають позивачу захистити свої спадкові права в позасудовий спосіб і є підставою для визнання за ним права власності на спадкове майно та визнання прав забудовника,що відповідає приписам ст.16 ЦК України про право на захист особою свого цивільного права шляхом визнання за ним права власності на майно.

На підставі ст. 16,392,1216,1218, ЦК України ,ст.3,10,11,57,60,61,212 -215,218,224-225,294 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати право власності на спадкове майно за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешкає АДРЕСА_2 частин житлового будинку літ. А загальною площею 50,8 кв.м., житлова площа-26,8 кв.м., допоміжна - 24 кв.м. розташований за адресою АДРЕСА_1 разом з дворовими спорудами, а саме: душ (літ. Н), котельня (літ. М),погріб під М(літ. пг1), навіс (літ.К), вбиральня(літ. Л). в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешкає АДРЕСА_1 право забудовника на житловий будинок (літ. И), розташований за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 116,1 кв. м., житлова - 85,3 кв.м., допоміжна 30,8 кв.м. та житлову мансарду (літ. мс) загальною площею 57,7 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко