РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 555/787/15-ц

21 квітня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуюча суддя Грипіч Л. А.

з участю секретаря Мельник Р. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бистрицької сільської ради Березнівського районуРівненської області про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння, визнання недійсними і незаконними записів в погосподарських книгах і зобовязання вчинити дії, визнання недійсними і незаконними довідок /виписок/ Бистрицької сільської ОСОБА_2 № 106 від 12 березня 2012 року, № 1617 від 07 липня 2008 року та позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Бистрицької сільської ради, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно колгоспного двору, скасування рішень Бистрицької сільської ради,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Бистрицької сільської ради Березнівського району Рівненської області про визнання права власності на домоволодіння.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 09 липня 2002 року її мама ОСОБА_5 залишила їй у спадок по заповіту 1/2 частину будинку з надвірними будівлями і спорудами по вул.Надслучанська,159 в с.Бистричі Березнівського району Рівненської області. Вона прийняла спадщину, однак не оформила права власності на спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно і Березнівською нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно.

В заяві про збільшення позовних вимог від 27.05.2015 року позивач збільшила свої вимоги і просила суд визнати недійсними і незаконними записи в по господарських книгах, а саме:

- в погосподарській книзі №1 за 1983 - 2010 p. про належність домогосподарства по вул. Надслучанська, 159 в с. Бистричі Березнівського району Рівненської області ОСОБА_6 і зобовязати відповідача внести відповідні записи в по господарську книгу №1 за 1983-2010 p. про належність домоволодіння по 1/2 частки ОСОБА_7 і ОСОБА_5;

- в погосподарській книзі №1 за 2002 - 2010 p. про належність домогосподарства ОСОБА_5, 1967 року побудови, особовий рахунок №74 по вул. Надслучанська, 157 в с. Бистричі Березнівського району Рівненської області і зобов'язати відповідача внести відповідні записи в по господарську книгу №1 за 2002-2010 p. про належність домоволодіння 1967 року побудови, по вул. Надслучанська, 157 в с. Бистричі Березнівського району Рівненської області з 9 липня 2002 року ОСОБА_8, а з 15 серпня 2006 року ОСОБА_4, а ОСОБА_5 належить 1/2 частки домоволодіння 1948 року побудови по вул. Надслучанська, 159 в с. Бистричі Березнівського району Рівненської області;

- в погосподарській книзі №1 за 2002-2010 р.р. проте, що в будинку 1967 року побудови по вул. Надслучанська, 157 в с. Бистричі Березнівського району Рівненської області, була зареєстрована ОСОБА_5 по день її смерті - 8 березня 2009 р. та зобовязати виключити ці записи з книги, а також внести записи про реєстрацію в цей період ОСОБА_5 в домогосподарстві по вул. Надслучаснська, 159 с. Бистричі Березнівського району Рівненської області.

Також визнати недійсними і незаконними довідку (виписку) Бистрицької сільради Березнівського району Рівненської області, від 12 березня 2012 року за №106 про те, що згідно погосподарської книги №1 за 1983 - 2010 р.р. домогосподарство по вул. Надслучанській, 159 в с. Бистричі належало ОСОБА_7, про належність в 2002 - 2010 p. p. домогосподарства ОСОБА_5, 1967 року побудови, особовий рахунок №74 по вул. Надслучанська, 157 в с. Бистричі Березнівського району Рівненської області, про реєстрацію в 2002-2010 p. p. в будинку року побудови по вул. Надслучанська, 157 в с. Бистричі Березнівського району Рівненської області ОСОБА_5 по день смерті 8 березня 2009 p.; довідку (виписку) Бистрицької сільської ради Березнівського району Рівненської області від 7 липня 2008 р. за №1617 і довідку (повідомлення) від 7 червня 2012 р. за №264, про належність домоволодіння ОСОБА_7 по вул. Надслучанській, 159 в с. Бистричі Березнівського району Рівненської області.

Збільшення позовних вимог в частині визнання недійсними і незаконними записів в погосподарських книгах і зобов'язання вчинити дії, визнання недійсними і незаконними довідок /виписок/ Бистрицької сільської ОСОБА_2 № 106 від 12 березня 2012 року, № 1617 від 07 липня 2008 року обґрунтовує тим, що протягом 1983-2010 років сільська рада вносила у погосподарську книгу записи про належність домогосподарства по вул.Надслучанська,159 в с.Бистричі Березнівського району Рівненської області ОСОБА_6 Крім того, відповідач в липні 2008 року та березні 2012 року видав довідки про те, що вказане домогосподарство належить на праві власності ОСОБА_6 Вважаючи такі дії сільської ради протиправними та такими, що порушують її законні права та інтереси, позивач ОСОБА_1 задовольнити її позов.

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, як третя особа, що заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору до ОСОБА_1, ОСОБА_4, Бистрицької сільської ради Березнівського району Рівненської області про визнання права власності на майно колгоспного двору та скасування рішення сільської ради.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів він позбавлений можливості оформити в порядку спадкування за заповітом від 29.01.2003 року право власності на спадкове майно свого батька ОСОБА_6, який помер 31.05.20008 року. До спадкового майна входить майно колишнього колгоспного двору - будинок №159 по вулиці Надслучанська в с.Бистричі Березнівського району Рівненської області та земельна ділянка, яка знаходиться під спірним будинком і для його обслуговування.

Просив визнати право власності на майно колгоспного двору - будинок № 159 по вулиці Надслучанська в селі Бистричі Березнівського району Рівненської області за ОСОБА_3, як спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_6 та скасувати Рішення Бистрицької сільської ради від 04 вересня 2007 року №110 в частині:

- затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_4 в с.Бистричі ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку №157 по вулиці Надслучанська у с.Бистричі Березнівського району Рівненської області на ширину земельної ділянки 7 метрів під будинком №159 по вулиці Надслучанська у с.Бистричі Березнівського району Рівненської області і далі 4.97 метри подвіря від будинку до межі з земельною ділянкою, що належить громадянці ОСОБА_9, що становить 11.9 метри і відмічено на Плані меж земельної ділянки літерами Г і Д у Державному акті ОСОБА_4 та 9.55 метри в глибину земельної ділянки в напрямку будинку ОСОБА_4 по межі земельної ділянки ОСОБА_9 та 9.81 метри (2.75 + 7.6 метри) безпосередньо під будинком і до межі визначеної літерою В, орієнтованою площею 0.0120 гектара;

- передачі у власність гр.ОСОБА_4 земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0.2187 га в с.Бистричі вул.Надслучанська, 157 на ширину земельної ділянки 7 метрів під будинком №159 по вулиці Надслучанська у с.Бистричі Березнівського району Рівненської області і далі 4.97 метри подвіря від будинку до межі з земельною ділянкою, що належить громадянці ОСОБА_9, що становить 11.9 метри і відмічено на Плані меж земельної ділянки літерами Г і Д у Державному акті ОСОБА_4 та 9.55 метри в глибину земельної ділянки в напрямку будинку ОСОБА_4 по межі земельної ділянки ОСОБА_9 та 9.81 метри (2.75 + 7.6 метри) безпосередньо під будинком і до межі визначеної літерою В, орієнтованою площею 0.0120 гектара;

- виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку гр..ОСОБА_4, виключивши з нього право власності гр.ОСОБА_4 на частину земельної ділянки під будинком і на подвірї будинку №159 по вулиці Надслучанська в с.Бистричі Березнівського району Рівненської області орієнтованою площею 0.0120 га.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_10 позов підтримав, покликаючись на обставини викладені у заяві. Позовні вимоги ОСОБА_3 не визнав, просив у задоволенні позову третьої особи відмовити.

Представник третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору адвокат ОСОБА_11 вимоги підтримав, покликаючись на обставини викладені у позові. В задоволенні позову ОСОБА_1 просив відмовити.

Представник відповідача по первісному позову та позову третьої особи Бистрицької сільської ради Березнівського району Рівненської області в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 сільська рада не визнає.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 визнав, проти позову третьої особи заперечував.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника третьої особи, показання свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння, визнання недійсними і незаконними записів в погосподарських книгах і зобов"язання вчинити дії, визнання недійсними і незаконними довідок /виписок/ Бистрицької сільської ОСОБА_2 № 106 від 12 березня 2012 року, № 1617 від 07 липня 2008 року та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3 про визнання права власності на майно колгоспного двору, скасування рішень Бистрицької сільської ради не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що спірний житловий будинок за адресою: вул.Надслучанська,157, с.Бистричі Березнівського району Рівненської області 1950 року забудови. Правовстановлюючі документи на цей будинок відсутні.

Згідно погосподарських книг №1 1980-1982 роки спірний житловий будинок рахується по 1/2 частині за ОСОБА_5 та ОСОБА_6, згідно погосподарських книг №1 за 1983-1985 року, №1 за 1986-1990 роки за ОСОБА_5, 1/2 частина спірного будинку не рахується, а рахується тільки 1/2 частина за ОСОБА_6 Згідно погосподарських книг №1 за 1991-1995 роки, 1996-2000 роки, 2001-2005 роки будинок 1950 року забудови рахується за ОСОБА_6 в цілій його частині .

29 січня 2003 року ОСОБА_6 склав заповіт, яким заповів все своє майно своєму сину ОСОБА_3

31 травня 2008 року ОСОБА_6 помер.

24 грудня 2007 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповіла все своє майно своїй дочці ОСОБА_1

08 березня 2009 року ОСОБА_5 померла.

Виходячи з вище викладеного та обставин справи суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимога ОСОБА_1 про визнання права власності на домоволодіння та визнання недійсними і незаконними записів в погосподарських книгах і зобовязання вчинити дії, визнання недійсними і незаконними довідок.

Доводи позивача ОСОБА_1 про належність 1/2 частини спірного будинку їй в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 є безпідставні, оскільки відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

В судовому засіданні встановлено, що на момент смерті ОСОБА_5 у 2009 році 1/2 частина спірного будинковолодіння їй не належала, будь-які документи, що підтверджують право власності останньої на вказану частину будинку з 1983 року відсутні, а тому зазначене майно не входило до складу спадкового майна ОСОБА_5 і не може бути предметом спадкування. А відтак, ОСОБА_1 не являється спадкоємцем спірної частини житлового будинку.

Частиною 3 статті 10 та статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з цим в ході судового засідання позивачем ОСОБА_1 не надано жодного належного та допустимого доказу та судом не встановлено, що при видачі спірних довідок, проведення відповідних записів у погосподарських книгах дії сільської ради були протиправними та неправомірними .

Що ж до вимог третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмету позову ОСОБА_3 про визнання права власності на майно колгоспного двору та скасування рішень сільської ради, то суд рахує їх також необґрунтованими.

Згідно розяснень п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», правовідносини, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство, зокрема: спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме право власності на майно, яке належало колгоспному дворі і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За ст.123 ЦК УРСР (1963 року) частки кожного членів двору незалежно від віку та працездатності, вважалися рівними і лише частка працездатного члена сім'ї могла бути зменшена, або у її виділенні могло бути відмовлено у звязку з нетривалим перебуванням у складі двору, або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві.

За загальним правилом працездатний член колгоспного двору втрачав право на частку у майні двору у тому випадку, якщо він не менш, ніж три роки підряд до 15 квітня 1991 року не брали участі своєю працею і коштами у введені колгоспного двору ( ст. 126 ЦК УРСР).

До ведення в дію ЗУ "Про власність" частка майна померлого члена колгоспного двору з майна колгоспного двору не виділялася, а залишалася у спільній власності решти членів колгоспного двору.Майно колгоспного двору спадкувалося тільки в разі смерті останнього члена колгоспного двору.

Оцінивши письмові докази, надані третьою особою до матеріалів справи, зокрема, виписки погосподарських книг по Бистрицькій сільській раді, суд вважає, що при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно колгоспного двору, дані записи у погосподарських книгах не можуть бути беззаперечним доказом належності права власності на частку у майні колгоспного двору, оскільки записи в погосподарських книгах необхідно оцінювати разом з іншими доказами. Позивач всупереч вимогам ст.10, 57-60 ЦПК України не надав суду належних допустимих доказів про належність спірного житлового будинку до майна колгоспного двору чи належність на праві приватної власності спадкодавцеві, а також доказів про відведення в установленому порядку земельної ділянки під спірний будинок на підтвердження позовних вимог в частині визнання права власності на майно колгоспного двору.

Показання свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_2, суд не приймає до уваги, оскільки їх показання не відносяться до обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст.16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту скасування рішення сільської ради в частині передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки для обслуговування житлового будинку по вул.Надслучанська, 159 в с.Бистричі Березнівського району, позивач в силу ст.10 ЦПК України зобовязаний довести правову та фактичну підставу скасування рішення.

Стаття 116 ЗК України передбачає, що громадяни набувають права власності на земельні ділянки за рішеннями органів місцевого самоврядування. Згідно ст.126 ЗК України право власності на землю посвідчується державним актами.

Відповідно до п. г ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеві ради приймають нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належної їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

З огляду на викладене суд вважає, що третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 покликаючись на норми права - ст.ст.152,158 ЗК України, не довів фактів незаконного заволодіння відповідачем ОСОБА_4 частини земельної ділянки, що нібито перебувала в користуванні його батьків та фактів порушення Бистрицькою сільською радою, які призвели до при прийнятті неправомірного рішення від 04 вересня 2007 року за №110 в частині передачі у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: с.Бистричі Березнівського району, вул.Надслучанська,157 - ОСОБА_4 та виготовлення державного акту на право власності на дану земельну ділянку, та на порушення вимог статей 10,60 ЦПК України не надав на підтвердження цього належних та допустимих доказів, зокрема документів, які б свідчили про перебування частини спірної земельної ділянки в користуванні (власності) третьої особи, чи його батьків; актів обстеження земельних ділянок; акту встановлення меж земельних ділянок, висновків експертів, тощо .

Доводи третьої особи ОСОБА_3 про те, що дане рішення порушує його права як спадкоємця нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: вул.Надслучанська159 в с.Бистричі Березнівського району не заслуговують на увагу, оскільки оскаржуваним рішенням будь-які питання щодо зазначеного майна не вирішувались.

Відповідно до ст.3 ЦПК України особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим звернутися в суд за захистом свого суб'єктивного права має не кожен громадянин, а лише особа, яка заінтересована в такому захисті. Позивач не надав суду жодних доказів, яким чином порушені його земельні права та законні інтереси.

В звязку з тим, що третя особа, що заявила самостійні вимоги щодо предмета спору не надав доказів порушення його прав, то відсутня одна із обовязкових підстав для задоволення його позову.

За таких обставин суд рахує, що позов є необґрунтований і не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,10,11,57-60,209,212,214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Бистрицької сільської ради Березнівського району Рівненської області про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння, визнання недійсними і незаконними записів в погосподарських книгах і зобовязання вчинити дії, визнання недійсними і незаконними довідок /виписок/ Бистрицької сільської ОСОБА_2 № 106 від 12 березня 2012 року, № 1617 від 07 липня 2008 року - відмовити.

В задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Бистрицької сільської ради Березнівського району Рівненської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно колгоспного двору, скасування рішень Бистрицької сільської ради - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_16