Справа № 200/1116/16-ц
У Х В А Л А

12 квітня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву представника Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1, ІНК" про скасування судового наказу від 01.02.2016 року, виданого за заявою ОСОБА_2 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1, ІНК" заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1, ІНК" звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про скасування судового наказу від 01.02.2016 року, виданого за заявою ОСОБА_2 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1, ІНК" заборгованості по заробітній платі в сумі 6280,11 грн. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідно до копії довідки яку надав стягувач до суми, що належить до стягнення входить сума вихідної допомоги при звільненні. Це є порушенням вимог п.1 ч.1 ст.96 ЦПК України, згідно приписів якої судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати. Згідно пункту 3.8 «Інструкції зі статистики заробітної плати», затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5 зареєстрованої в Міністерстві Юстиції України 27 січня 2004 року за №114/8713, сума вихідної допомоги при припиненні трудового договору не належить до фонду оплати праці. Крім того, стягувачем при подачі заяви не було сплачено судовий збір.

В судове засідання ОСОБА_2 не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

В судове засідання представник Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1, ІНК" не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не пояснив.

Відповідно до ч.6 ст. 105 1 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу. Згідно до ч.2, 3 - із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст. 99 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст. 105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 8 ст. 105 1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: 1) залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; 2) скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову; 3) змінити судовий наказ. Згідно до ч.9 цієї статті - про залишення заяви про скасування судового наказу без задоволення та про скасування судового наказу суд постановляє ухвалу, а в разі зміни судового наказу видає судовий наказ. Змінений судовий наказ чи судовий наказ, щодо якого суд прийняв ухвалу про залишення заяви про його скасування без задоволення, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, встановленому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.02.2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за заявою ОСОБА_2 виданий судовий наказ про стягнення з Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1, ІНК" нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 6280,11 грн. та судового збору на користь держави. Копія вказаного наказу була направлена на адресу боржника.

Суд вважає, що доводи, наведені представником боржника в заяві не є підставою для скасування судового наказу, оскільки у боржника існує заборгованість перед заявником по виплаті заробітної плати в сумі 6280,11 грн., що підтверджується матеріалами справи, і її розмір не спростований боржником.

Зважаючи на викладене, заява про скасування судового наказу задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 105, 105-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Залишити без задоволення заяву представника Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1, ІНК" про скасування судового наказу від 29.01.2016 року, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за заявою ОСОБА_2 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1, ІНК" заборгованості по заробітній платі.

На судовий наказ може бути подана апеляційна скарга в порядку, встановленому ЦПК України.

Суддя Т.О. Кудрявцева