Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Назарова М.В.
Справа № 414/128/16-ц
Провадження № 22ц/782/322/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Лозко Ю.П., Лісіциної А.І.,

за участю секретаря Козубської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3

на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 16 березня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітнього, що продовжує навчання,

в с т а н о в и л а:

28 січня 2016 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилалася на те, що ОСОБА_3 перебувала з відповідачем ОСОБА_4 у шлюбі та має повнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_6 в теперешній час навчається на 3 курсі в Кремінському обласному медичному училищі Луганської області, денної форми навчання, стипендії не отримує, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги батька.

Тому просить стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 16 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відмовлено за недоведеністю.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернулася з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неповне зясування судом усіх фактичних обставин справи, просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Вислухавши доповідь судді, розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, який розірвано 22.04.2005 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів Відділу РАЦС Кремінського районного управління юстиції у Луганській області зроблено відповідний актовий запис за №58 від 22.04.2005 року (а.с. 12).

Вказані особи записані батьками ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3 записані (а.с. 7), який на даний час навчається на 3 курсі денного відділення Кремінського обласного медичного училища Луганської області за спеціальністю «Лікувальна справа»; форма навчання денна, держзамовлення, строк навчання з 01.09.2013 року до 05.07.2017 року (а.с. 9), та зареєстрований та мешкає разом із матірю позивачем по справі ОСОБА_3 та бабусею представником позивача по справі ОСОБА_2 за однією адресою: м. Кремінна, вул. Вишнева, б.6 (а.с. 10).

Крім того, відповідач записаний батьком малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, про що свідчить надана копія свідоцтва про народження (а.с. 27).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності протягом розгляду справи позовних вимог.

Такі висновку суду ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Обов'язок доказування та подання доказів, встановлений ст. 60 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Суд правильно визначився із характером спірних правовідносин, застосувавши до них вимоги ст.ст. 182, 199 СК України, що передбачають обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, розмір стягуваних аліментів та обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів.

Суду не надано доказів того, що відповідач ОСОБА_4 працює та має самостійний дохід.

Натомість, відповідно до довідки Кремінського районного центру зайнятості він у центрі занятості на обліку не перебуває (а.с. 28) та звільнений з останнього місця роботи 05 лютого 2008 року (а.с. 30).

Згідно ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потребу у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Позивачем не доведено той факт, що онук потребує матеріальної допомоги батька у звязку із навчанням, оскільки, як правильно зазначено судом, повнолітній ОСОБА_5 не отримує стипендію через незадовільне навчання. До того ж, він забезпечений матеріально на рівні, не нижче розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», отримуючи матеріальну допомогу від своєї матері.

Довід апеляційної скарги про порушення права представника позивача на надання доказів по справі є безпідставним, оскільки по справі не вбачається будь-яких відхилених або нерозглянутих клопотань ОСОБА_2 щодо витребування або надання доказів.

Твердження апеляційної скарги про те, що відповідач працює неофіційно та має дохід, достатній для надання матеріальної допомоги своєму повнолітньому сину, у тому разі і за рахунок коштів своєї теперішньої дружини-підприємця, не заслуговують на увагу, оскільки остання не є з точки зору закону зобовязаною особою у даного виду правовідносинах.

Наявність у відповідача рухомого та нерухомого майна також нічим не підтверджена.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач виховує неповнолітню дитину від другого шлюбу, але внаслідок чого обидва сина відповідача як повнолітній, так і неповнолітній повинні бути у нерівних умовах, і менший буде забезпечений краще ніж той, хто навчається і має більші потреби у матеріальному забезпеченні, та такий, що не має можливості заробляти собі самостійно, також є безпідставними, оскільки відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд враховує, крім іншого, наявність у платника аліментів інших дітей.

До того ж, утримання дітей є обовязком батьків, у той час, коли позивачем не доведено таких підстав виникнення обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина як потребу у зв'язку з навчанням у матеріальній допомозі батька та наявність у останнього можливості надавати таку допомогу.

У відповідності до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 16 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий

Судді: