печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

19 квітня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Москаленко К.О.,

за участю секретаря - Ольховської М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Паламарчука Віталія Віталійовича до ОСОБА_2 - про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

07.12.2015 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить зобов'язати ОСОБА_2 повернути ПАТ «Банк національний кредит» грошові кошти в розмірі 13038,56 доларів США, одержані за договором про внесення змін від 25.05.2015 по договору №77458-ДР-03 банківського вкладу «Авансовий» строком на 12 місяців +1 день (366днів) в іноземній валюті - долар США з авансовою виплатою відсотків від 17.06.2014.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.06.2014 між ПАТ «Банк національний кредит» та ОСОБА_2 був укладений договір №77458-ДР-03 банківського вкладу «Авансовий» строком на 12 місяців +1 день (366днів) в іноземній валюті - долар США з авансовою виплатою відсотків від 17.06.2014, з нарахованою процентною ставкою 9,4 % процентів річних, відповідно до умов якого ОСОБА_2 вніс на депозитний рахунок, відкритий на його ім'я суму коштів в розмірі 150 000 доларів США. Умовами вказаного договору передбачено, що у разі розірвання депозитного договору з ініціативи вкладника, проценти нараховуються та сплачуються за ставкою у розмірі 1,0% процент річних за весь період знаходження коштів на депозитному рахунку. 25.05.2015 відповідач звернувся до Банку із заявою про дострокове розірвання вказаного договору та виплату належних йому грошових коштів. Разом з тим, в той же день між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін до вказаного депозитного договору, згідно з умовами якого банк прийняв на себе зобов'язання сплатити відповідачу суму нарахованих процентів без застосування перерахунку нарахованих процентів за зниженою відсотковою ставкою. На виконання умов вказаного договору позивач виплатив відповідачу суму вкладу разом з нарахованими процентами без застосування перерахунку нарахованих процентів за зниженою відсотковою ставкою. Відповідно до постанови Правління Національного банку України №358 від 05.06.2015 «Про віднесення ПАТ «Банк національний кредит» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №114 від 05.06.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк національний кредит», згідно з яким з 08.06.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк національний кредит». Посилаючиь на п.1 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивач вважає договір про внесення змін до договору банківського вкладу нікчемним, оскільки внаслідок його укладення Банк фактично відмовився від права утримати із суми депозиту, яка повертається вкладнику, різниці між сумою раніше сплачених вкладнику процентів та сумою процентів, перерахованих за зниженою процентною ставкою. Таким чином просить повернути позивачу виплачені відповідачу грошові кошти в розмірі 13038,56 доларів США.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на викладені в позові обставини та доводи, просив позов задовольнити.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило.

За вказаних обставин, суд на підставі ч.4 ст. 169, ч.1 ст.224 ЦПК України, визнавши причини неявки відповідача, неповажними, визнав можливим провести заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору та свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 17.06.2014 між ПАТ «Банк національний кредит» та ОСОБА_2 був укладений договір №77458-ДР-03 банківського вкладу «Авансовий» строком на 12 місяців +1 день (366днів) в іноземній валюті - долар США з авансовою виплатою відсотків від 17.06.2014, з нарахованою процентною ставкою 9,4 % процентів річних, відповідно до умов якого ОСОБА_2 вніс на депозитний рахунок, відкритий на його ім'я суму коштів в розмірі 150000 доларів США. (а.с.6,12)

25.05.2015 відповідач ОСОБА_2 звернувся до позивача з заявою про дострокове розірвання договору №77458-ДР-03 банківського вкладу «Авансовий». (а.с.11)

25.05.2015 між тими ж сторонами було укладено договір про внесення змін до договору №77458-ДР-03 банківського вкладу «Авансовий», відповідно до умов якого в п.3.7 договору внесено зміни в наступній редакції: «У випадку розірвання цього Договору з ініціативи Вкладника проценти нараховуються та сплачуються за ставкою, зазначеною в п.2.3 цього Договору. При цьому різниця між раніше сплаченими Вкладнику процентами та сумою процентів, перерахованих за фактичний строк розміщення коштів, при поверненні Депозиту утримується Банком із суми Депозиту, яка повертається Вкладнику». (а.с.10)

Згідно наявних в матеріалах справи виписок по особовому рахунку відповідача, останньому виплачена сума депозиту з нарахованими процентами без застосування перерахунку нарахованих процентів за зниженою відсотковою ставкою. (а.с.12-16)

Відповідно до постанови Правління Національного банку України №358 від 05.06.2015 «Про віднесення ПАТ «Банк національний кредит» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №114 від 05.06.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк національний кредит», згідно з яким з 08.06.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк національний кредит». (а.с.21-23)

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб» «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк національний кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 28.08.2015 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк національний кредит» та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк національний кредит» Паламарчука В.В. (а.с.25)

Обгрунтовуючи позов, позивач вважає договір про внесення змін до договору №77458-ДР-03 банківського вкладу «Авансовий» нікчемним на підставі п.1 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки внаслідок укладення вказаного договору Банк фактично відмовився від права утримати із суми депозиту, яка повертається вкладнику, різниці між сумою раніше сплачених вкладнику процентів та сумою процентів, перерахованих за зниженою процентною ставкою.

Разом з тим, суд не може погодитись із заявленими вимогами, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі- Закон) протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог. (п.1 ч.3 ст. 38 Закону)

Частиною 4 ст. 38 Закону передбачено, що Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням. У разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни. (ч.5 ст. 38 Закону)

Статтею 6 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який передбачає право суб'єкта цивільного права на укладення й інших договорів, прямо не передбачених актами цивільного законодавства, але відповідають загальним засадам цивільного законодавства. Сторони договору мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Положеннями ст. 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Разом із тим доводи позивача про нікчемність договору про внесення змін до договору №77458-ДР-03 банківського вкладу «Авансовий» на підставі п.1 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є безпідставними, оскільки п суті ці доводи базуються на власному припущенні та суб'єктивному тлумаченні положень п.1 ч.3 ст. 38 Закону.

Виходячи з положень оспорюваного договору, останній не містить жодних умов, які б свідчили про відмову ПАТ «Банк національний кредит» від власних майнових вимог, на що посилається у своєму позові позивач. Внаслідок укладення даного договору, змінюється лише нарахування розміру процентної ставки у випадку дострокового розірвання депозитного договору, а тому вважати дану обставину такою, що вказує на відмову Банку від власних майнових вимог є безпідставним. Інших даних, які б свідчили, що позивач відмовився від власних майнових вимог суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд виходить з того, що оспорюваний Договір укладений у відповідності до вимог ст. 203ЦК України, а тому підстав згідно п.1 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вважати цей договір нікчемним на час розгляду справи відсутні і судом не встановлені.

Таким чином, виходячи з встановлених судом обставин справи та положень чинного законодавства, яким регламентовано спірні правовідносини, суд надходить до висновку, про відсутність підстав для повернення позивачу грошових коштів в розмірі 13038,56 доларів США, а тому позов задоволенню не підлягає.

Оскільки ухвалою суду від 24.12.2015 відстрочено ПАТ «Банк національний кредит» сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, суд, на підставі ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з ПАТ «Банк національний кредит» в дохід держави судовий збір в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст.3, 6, 15, 16, 203, 215 ЦК України, ст.ст. 6, 10-11, 57-60, 169, ст.208, ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, 218, 223, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Паламарчука Віталія Віталійовича до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Паламарчука Віталія Віталійовича () в дохід держави судовий збір в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Печерського

районного суду м.Києва К.О. Москаленко