печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1633/16-ц
У Х В А Л А

13 квітня 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Москаленко К.О.,

за участю секретаря - Ольховській М.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: СПД ФОП ОСОБА_5, Приватний нотаріус Київського міського округу Насобіна Г.О. - про визнання договору дарування квартири від 12.02.2015 № 133 недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду з 15.01.2016 знаходиться вищевказана цивільна справа.

Позивач просить суд визнати недійсним договору дарування від 12.02.2015 № 133 недійсним, предметом якого є квартира АДРЕСА_1

Разом з позовом, представник позивача ОСОБА_1, подав заяву про забезпечення даного позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1. загальною площею 330, 40 кв.м., житлова площа 167,80 кв.м., та заборони відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження та обтяження нерухомого майна: за адресою: АДРЕСА_1. загальною площею 330, 40 кв.м., житлова площа 167,80 кв.м. шляхом передачі в оренду, іпотеку, заставу, вносити до статутного фонду товариства тощо.

Ухвалою суду від 05.02.2016 відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.03.2016 ухвала суду першої інстанції скасована та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі ст.153 ЦПК України суд розглядає заяву без повідомлення та у відсутність осіб у справі.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі.

Таким чином, метою забезпечення позову є забезпечення виконання рішення суду по суті вимог.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними з заявленими вимогами.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи висновки суду апеляційної інстанції, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття судом обраних представником позивача заходів забезпечення позову, оскільки представником позивача необґрунтовано та не доведено наявності підстав для вжиття таких заходів.

Відповідно до п.4 Постанови Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, відповідно ст.204 ЦК України оспорюваний правочин є правомірним, доки він не визнаний судом недійсним, а тому безпідставний арешт майна, яке є об'єктом оспорюваного договору, може мати наслідком невиправдане обмеження прав особи, яка набула право на це майно за оспорюваним правочином.

Зокрема, квартира, яку просить арештувати позивач, не є предметом заявлених вимог, вчинення будь-яких юридично значимих дій щодо квартири, яка є об'єктом оспорюваного договору дарування, не виключить підстав для визнання недійсним оспорюваного правочину та не є перешкодою створенню передбачених законом наслідків його недійсності, а тому відсутність арешту та заборона вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження та обтяження нерухомого майна, не може утруднити чи перешкодити виконанню рішення суду у разі задоволення вимог за даним позовом про визнання договору дарування недійсним.

Таким чином, заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст.151-152, ст.153, ст.210, ст.293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: СПД ФОП ОСОБА_5, Приватний нотаріус Київського міського округу Насобіна Г.О. - про визнання договору дарування квартири від 12.02.2015 № 133 недійсним, - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції щодо забезпечення позову може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня проголошення, а особами у справі, які не були присутні при її проголошенні, з дня отримання копії ухвали Апеляційному суду міста Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя Печерського

районного суду міста Києва К.О. Москаленко