У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Іваненко Ю.Г., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 09 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 05 грудня 2008 року між ним та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 6 657 грн 13 коп. на строк вісім місяців з 05 грудня 2008 року по 04 серпня 2009 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0, 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_2 зобов'язань за вказаним договором, унаслідок чого утворилась заборгованість, позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 09 березня 2016 року, в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що останній платіж з погашення заборгованості за тілом кредиту зроблено 21 березня 2011 року, а з позовом про стягнення заборгованості ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду 19 листопада 2014 року, доказів збільшення позовної давності до 5 років у справі немає, а тому дійшов обґрунтованого висновку про те, що банком при зверненні до суду пропущено строк позовної давності, про який заявлено стороною у справі.

Доводи касаційної скарги та зміст судових рішень першої та апеляційної інстанцій не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій були допущені порушення норм процесуального та матеріального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Ю.Г.Іваненко