Справа №442/7259/15-ц
Провадження №2/442/211/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Дубель Р.М.

при секретарі - Півала І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Довжанської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3, Дрогобицького районного управління по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг (філія «Дрогобицький райавтодор» дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Державної акціонерної компанії « Автомобільні дороги України», Комунального підприємства Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання права власності на частку в квартирі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до суду до відповідачів, в якому просить визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на 2/3 частки квартиру №2 загальною площею 69,4 кв.м, житловою площею 21,9 кв.м, що розташована в будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті доньки ОСОБА_4, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 (1/3 частка) та у зв'язку із втратою документа, який засвідчує його право власності - свідоцтва на право власності на квартиру (будинок), виданого 11 листопада 1999 року Дрогобицьким районним управлінням по будівництву ремонту та утриманню автомобільних доріг на підставі розпорядження №107; зареєстрованого в Дрогобицькому МБТІ реєстрову книгу №1 (1/3 частка).

В обґрунтування позову, покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Довге Дрогобицького району Львівської області померла її донька, ОСОБА_4, про що 29 червня 2011 року складено відповідний актовий запис за №7 і Довжанською сільською радою Дрогобицького району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1.

Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно - 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 11 листопада 1999 року, виданого Дрогобицьким районним управлінням по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг згідно з розпорядженням (наказом) від 11.11.1999 р. №107, зареєстрованого в Дрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за №1.

Позивач зазначила, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4, оскільки є її мамою, як це підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 04 листопада 2011 р. №6.

Також вона вчасно прийняла спадщину після смерті своєї доньки, оскільки була зареєстрована та проживала разом зі своєю донькою за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується її паспортом, та є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4.

25 лютого 2015 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 квартири 2 за адресою: АДРЕСА_1

07 серпня 2015 року нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку вказаної квартири, оскільки нею не було подано оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно - 1/3 частку квартири АДРЕСА_1.

Спадкове майно - 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 була приватизовано спадкодавцем ОСОБА_4, позивачем по справі, та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмета спору, ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва на право власності на квартиру (будинок), виданого 11 лиcтопада 1999 року Дрогобицьким районним управлінням по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг на підставі розпорядження №107. Ця квартира належала їм на праві спільної сумісної власності.

Після смерті доньки позивач не змогла знайти серед інших документів оригінал зазначеного свідоцтва на право власності на квартиру, знайшла лише його копію та копію технічного паспорта.

При цьому позивач зазначила, що вона зверталася до третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 з проханням надати оригінал вказаного вище правовстановлюючого документа на квартиру, що підтверджується її заявами від 08.05.2015 р. та 11.06.2015 року, однак, як вбачається з відповіді ОСОБА_3 від 24.06.2015 р. про місцезнаходження оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), виданого 11 листопада 1999 року Дрогобицьким районним управлінням по будівництву та утриманню автомобільних доріг, яке зареєстроване у реєстрову книгу 1, йому невідомо.

З приводу видачі їй дублікату правовстановлюючого документа на спірне нерухоме майно позивач також зверталася до директора Дрогобицького районного управління по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг, однак відповіді так і не отримала.

Вона також зверталася в КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», де їй видали довідку від 10.08.2015 р. №1131, зі змісту якої вбачається, що дублікат на цю квартиру не видавався.

Оголошення про втрату оригіналу правовстановлюючого документу - свідоцтва на право власності на квартиру АДРЕСА_1, зареєстрованого Дрогобицьким МБТІ та ЕО у реєстрову книгу №1, видане Дрогобицьким районним управлінням по будівництву. Ремонту та утриманню автомобільних доріг згідно з розпорядженням №107 11.11.1999 року ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 позивач розмістила у тижневику «Високий замок» №106 (5362) за 29 вересня 2015 року.

У зв'язку з тим, що інший співвласник квартири, її донька, спадкодавець, померла, реалізувати своє право як на отримання дубліката свідоцтва на спадкове майно, так і на отримання свідоцтва про право на спадщину неможливо.

Ця обставина змусила її звернутися до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач та представник ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали. Дали пояснення, які по суті та змісту, відповідають викладеному у позовних вимогах. Позов просили задоволити.

Представник відповідача Довжанської сільської ради Дрогобицького району Львівської області на розгляд справи не з'явився, попередньо подавши заяву про розгляд справи без його участі (а.с.26).

Представники відповідачів - Дочірного підприємство «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», та Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції на розгляд справи не з'являлися, хоча належним чином повідомлялись про такий.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Дрогобицького районного управління по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг (філія «Дрогобицький райавтодор» дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Державної акціонерної компанії « Автомобільні дороги України») та Комунального підприємства Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» на розгляд справи не з'являлися, хоча належним чином повідомлялись про такий.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3, адвокат ОСОБА_7, позов заперечував; при цьому зазначив, що позов з моральної точки є безпідставним, оскільки позивачка та спадкодавець не проживала у спірній квартирі, а тому не має морального права на спадкування частки у цій квартирі.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

З свідоцтва на право власності на квартиру (будинок), виданого 11 лиcтопада 1999 року Дрогобицьким районним управлінням по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг на підставі розпорядження №107 (а.с.8) вбачається, що квартира АДРЕСА_1 була приватизована ОСОБА_3 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору), ОСОБА_1 (позивачем по справі) і належала вказаним особам на праві спільної сумісної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Довге Дрогобицького району Львівської області померла ОСОБА_4, , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.10).

До спадкового майна після смерті ОСОБА_4 належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок) від 11 листопада 1999 року, виданого Дрогобицьким районним управлінням по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг згідно з розпорядженням (наказом) від 11.11.1999 р. №107, зареєстрованого в Дрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за №1. Як це вбачається з технічного паспорта на квартиру ця квартира розташована на першому поверсі одноповерхового будинку і складається з 1- кімнати житловою площею 21,9 кв.м, кухні площею 15,2 кв.м, коридору площею 19,2 кв.м, вбудованої шафи площею 8,8 кв.м та веранди площею 10,1 та 9,5 кв.м. Загальна площа квартири становить 69,4 кв.м.

Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 04 листопада 2011 р. №6 підтверджується та обставина, що позивач ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_4 (а.с.7), а відтак - в силу статті 1261 Цивільного кодексу України - є спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4.

Постановою приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В. від 07 серпня 2015 року № 243/01-16 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку вказаної квартири в силу п.4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністрества юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, зареєстрованого в МЮУ 22.02.2012 р. за №282/20595, оскільки нею не було подано оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно - 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 (а.с.12).

Позивачем вжито всіх заходів, щоб отримати дублікат правовстановлюючого документа на квартиру АДРЕСА_1, зокрема, вона неодноразово зверталася до співвласника цієї квартири, як це підтверджується її заявами (а.с.13, 14) та відповідями третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 (а.с.15); до Дрогобицького районного управління по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг; Дрогобицького райавтодору Львівського облавтодору (а.с.16); розмістила оголошення про втрату правовстановлюючого документа на квартиру - свідоцтва на право власності на квартиру (будинок), виданого 11 лиcтопада 1999 року Дрогобицьким районним управлінням по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг на підставі розпорядження №107 у щоденній газеті «Високий замок» за 29 вересня 2015 року №106 (5362) (а.с.20-23).

Відповідно до ч.4 ст.25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

У зв'язку з тим, що інший співвласник квартири АДРЕСА_1 донька позивача - ОСОБА_4, померла, а правовстановлюючий документ на квартиру - свідоцтво на право власності на квартиру (будинок), видане 11 листопада 1999 року Дрогобицьким районним управлінням по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг на підставі розпорядження №107 втрачене, реалізувати своє право як на отримання дубліката свідоцтва на спадкове майно, яким є 1/3 частка вказаної квартири, так і на отримання свідоцтва про право на спадщину. позивач не може, відтак її право необхідно поновити у судовому порядку.

Статтею 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно дост. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що спадкодавцю належало спірне спадкове майно, оскільки документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, що зокрема підтверджено збереженою копією, проте були втрачені та не можуть бути відновлені у встановленому законодавством порядку, позивач змушена звертатися із цим позовом в порядку ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлено зокрема у разі втрати правовстановлюючого документу на нерухоме майно.

Аналогічна позиція викладена також у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Разом з тим, позивачка, як спадкоємець за законом першої черги, фактично прийняла спадщину у спосіб, визначений ст.ст.1268-1269 Цивільного кодексу України, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено, з урахуванням черговості спадкування, суд приходить до висновку, що право власності на спірне спадкове майно ( 1/3 частку квартиру АДРЕСА_1), перейшло у порядку спадкування до позивачки, а тому є підстави для визнання за нею права власності на таке.

Крім того, через втрату правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) АДРЕСА_1 від 11 листопада 1999 року, виданого Дрогобицьким районним управлінням по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг згідно з розпорядженням (наказом) від 11.11.1999 р. №107, зареєстрованого в Дрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за №1, та неможливості через смерть співвласника ОСОБА_8 виготовити дублікат такого, слід також визнати за позивачкою право власності ще й на іншу 1/3 частку цієї ж квартири, а разом - на 2/3 частки.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 25, 392, 1268, 1269 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки квартири № 2, загальною площею 69,4 кв.м., житловою площею 21,9 кв.м., що розташована в будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті доньки ОСОБА_4, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 (1/3 частка) та у зв'язку із втратою документа, який засвідчує його право власності - свідоцтва на право власності на квартиру (будинок), виданого 11 листопада 1999 року Дрогобицьким районним управлінням по будівництву ремонту та утриманню автомобільних доріг на підставі розпорядження № 107, зареєстрованого в Дрогобицькому МБТІ у реєстрову книгу № 1 (1/3 частка).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Суддя Дубель Р.М.