Справа № 136/487/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"05" травня 2016 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.,

прокурора Юрченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом Немирівської місцевої прокуратури, Вінницької області в інтересах держави в особі закладу охорони здоров'я - Липовецької центральної районної лікарні до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах держави в особі закладу охорони здоровя - Липовецької центральної районної лікарні до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину, обґрунтовуючи підставність позову таким.

31 серпня 2015 року прокурором прокуратури Липовецького району вінницької області ОСОБА_3 було винесено постанову, якою закрито кримінальне провадження № 0000177 від 25 червня 2015 року по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Досудовим розслідуванням було встановлено, що 21.06.2015 біля 04:00 год., в той час коли потерпілий ОСОБА_4 разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 і знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проходили через перехрестя вулиць Шевченка, ОСОБА_8 та Калініна в м. Липовець. Між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 виник словесний конфлікт, який в подальшому переріс у штовханину та бійку, в яку з метою припинити втрутився ОСОБА_4, під час якої ОСОБА_10 маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому, схопив його за одяг руками в області грудей та відштовхнув його, внаслідок чого ОСОБА_4 впав обличчям на асфальт та після чого він вдарив його ще двічі ногою по голові від чого ОСОБА_4 втратив свідомість на декілька хвилин. ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді параорбітальних гематом обох очей, крововиливів у склеру обох очей, забійних ран в області верхньої та нижньої губ, струсу головного мозку, які згідно висновку експерта № 162 від 15 липня 2015 року належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Постанову про закриття кримінального провадження відповідачем не оскаржено. Згідно довідки виданої Липовецькою ЦРЛ на лікування потерпілого ОСОБА_4 закладом охорони здоров'я затрачено грошові кошти у розмірі 4454 гри. 40 коп., однак в добровільному порядку дані кошти відповідачем не відшкодовано, тому прокурор просить стягнути з ОСОБА_1 на користь районного бюджету витрати на лікування потерпілого від злочину в сумі 4454 гривні 40 копійок.

В судовому засіданні прокурор позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив суд позов задовольнити.

Представник Липовецької ЦРЛ ОСОБА_11 позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити з підстав, що наведені у позовній заяві.

В судове засідання повторно не з'явився відповідач, хоча про день та час розгляду справи був оповіщений в установленому законом порядку за адресою зареєстрованого місця проживання. Клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин чи розгляду справи у його відсутності до суду не направив.

05.05.2016 року було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення прокурора та позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши істотні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають значення для справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про таке.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою прокурора прокуратури Липовецького району від 31.08.2015 року закрито кримінальне провадження № 0000177 від 25.06.2015 року по факту спричинення тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.06.2015 біля 04.00 год. в той час коли потерпілий ОСОБА_4, разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 і знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проходили через перехрестя вулиць Шевченка, ОСОБА_8 та Калініна в м. Липовець. Між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 виник словесний конфлікт, який в подальшому переріс у штовханану та бійку, в яку з метою припинити втрутився ОСОБА_4 під час якої ОСОБА_10 маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому, схопив його за одяг руками в області грудей та відштовхнув його, внаслідок чого ОСОБА_4 впав обличчям на асфальт та після чого він вдарив його ще двічі ногою по голові після чого він втратив свідомість на декілька хвилин. ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді пара орбітальних гематом обох очей, крововиливів у склеру обох очей, забійних ран в області верхньої та нижньої губ, струсу головного мозку, які згідно висновку експерта № 162 від 15 липня 2015 року належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили которкочасний розлад здоров'я. ( а. с. 5)

Постанова про закриття кримінального провадження відповідачем у справі не оскаржена.

Як убачається з довідки Липовецької центральної районної лікарні за № 190 від 18.03.2016 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель міста Липовець знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Липовецької ЦРЛ з 21.06.2015 року по 07.07.2015 року, де провів 16 ліжко-днів з діагнозом: краніолицева травма, струс головного мозку, закрита черепно-мозкова травма з вегетативними станами. Обстеження: Ro-графія кісток черепа СКТ в 20 режимах. Консультований окулістом, невропатологом, нейрохірургом. Один ліжко -день становить 278, 40 гривень, всього 16 днів. Вартість лікування становить 4454,40 гривень. ( а. с. 4).

Згідно із ст. 1166 ч. 1 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України, кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат.

Відповідно до п. п. 2, 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545 «Про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

У разі коли при постановленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

Приймаючи до уваги те, що між злочинними діями відповідача та перебуванням потерпілого на лікуванні в медичному закладі є причинний зв'язок, відтак суд вважає, що є усі правові підстави для відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого в медичному закладі від злочину із відповідача.

Частиною 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Ураховуючи те, що Липовецька ЦРЛ є комунальним закладом, тому суд вважає, що до районного бюджету Липовецькому району підлягають стягненню з відповідача витрати понесені на лікування потерпілого ОСОБА_4

З урахуванням встановлених по справі обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, у зв'язку з чим позов слід задовольнити в повному обсязі.

Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі наведеного, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545 «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», ст.ст. 3, 15, 16, 1206 ЦК України, ст.ст. 10, 61,88, 209, 212, 213, 215 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Немирівської місцевої прокуратури, Вінницької області в інтересах держави в особі закладу охорони здоровя - Липовецької центральної районної лікарні до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь районного бюджету Липовецького району Вінницької області кошти у сумі 4 454 (чотири тисячі чотириста пятдесят чотири) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Липовецький районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_12