У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Міський Комерційний Банк» на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 17 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Міський Комерційний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Міський Комерційний Банк» (далі - ПАТ «Міський Комерційний Банк») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що воно та ОСОБА_3 перебували у трудових правовідносинах. 27 січня 2015 року відповідача звільнено у зв'язку зі скороченням штату та на підставі ст. 44 КЗпП України відповідачу було виплачено 8 015 грн 72 коп. вихідної допомоги.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2015 року звільнення визнано незаконним та відповідача поновлено на роботі.

Оскільки відпала підстава, за якої відповідачу було виплачено вихідну допомогу, просило стягнути з ОСОБА_3 8 015 грн 72 коп.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2015 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Міський Комерційний Банк» 8 015 грн 72 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 17 березня 2016 року заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2015 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Міський Комерційний Банк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд обґрунтовано відмовив у позові, оскільки згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України у постанові від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Міський Комерційний Банк» на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 17 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Міський Комерційний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення коштів відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М.Ситнік