Справа №486/2065/15-ц 11.05.2016 11.05.2016
Справа 486/2065/15-ц Головуючий у суді 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження 22-ц/784/1092/16 Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

Іменем України

11 травня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої: Кутової Т.З.,

суддів: Буренкової К.О.,

ОСОБА_3,

із секретарем судового засідання: Гордійчук С.С.,

за участю: позивачки ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційну скаргу

ОСОБА_5

на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 березня 2016 року по цивільній справі за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_5

про

стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Позивачка зазначала, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі до 19 травня 2015 року та вони мають дитину сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею. Посилаючись на те, що відповідач має щомісячний дохід в розмірі 10000 грн., позивачка просила стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини 2000 грн.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 березня 2016 року позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини 1500 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_5, посилаючись на те, що він є безробітним, на праві власності нерухомого майна не має просить вказане рішення суду змінити зменшивши розмір стягнутих аліментів до 300 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 2003 року, який рішенням Червонозаводського районного суду м. Харків від 19 травня 2015 року розірвано. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3, 4).

Сторони припинили подружні стосунки та проживають окремо. Відповідно

до довідки Житлового експлуатаційного обєднання - 4 позивачка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

За вказаних обставин, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач зобовязаний утримувати малолітнього сина.

Так, відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Вимогами ст. 184 СК України встановлено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону.

Визначаючи розмір щомісячних аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, районний суд вірно враховував стан здоровя дитини, інтереси дитини, які забезпечують належний її розвиток, матеріальний стан матері дитини.

Також, суд дав належну оцінку наданим позивачкою фотозйомкам з офіційного сайту ТОВ «Фармасі», які особисто відповідач розповсюдив в соціальних мережах. Із даних фотозйомок вбачається, що ОСОБА_8, як «золотий директор» мережі косметичних центрів компанії «Фармасі» рекламує продукцію вказаної компанії та пропонує широкому загалу інтернет користувачів приєднуватись в якості портнерів з метою стати таким же щасливим та успішним як він сам (а.с.92-123.).

Згідно з даними інтернет ресурсу ТОВ «Фармасі Україна» зареєстрована як юридична особа про що здійснено відповідний запис в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичних осіб від 25 серпня 2011 року за № 0044403 (а.с.127-128 ).

Відповідач на спростування вказаної інформації не надав будь-яких доказів чи пояснень, таке не спростовується і довідкою про перебування відповідача на обліку як безробітного в Харківському МЦЗ 3 29 березня 2016 року. Наявність у відповідача утриманців також не підтверджено.

Із письмових заперечень відповідача слідує, що добровільно він докладає зусиль щодо утримання та матеріального забезпечення дитини, шляхом вирішення його повсякденних проблем та потреб. Дитина приїжджає до батька під час літніх канікул та новорічних і різдвяних свят. Кошти на проїзд та утримання витрачає відповідач, крім цього ним придбано дитині мобільний телефон, організовано святкування його дня народження із шкільними друзями, яке відбувалося в орендованому приміщенні. Таким чином рівень добровільного матеріального утримання дитини відповідачем, є значно вищим ніж прожитковий мінімум для дітей відповідного віку встановлений законодавчо.

Враховуючи наведені обставини, районний суд вірно визначив розмір аліментів в сумі 1500 грн. та стягнув вказану суму з відповідача.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія дійшла висновку про відповідність його нормам матеріального та процесуального права, в звязку з чим рішення підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга не містить доводів які б спростовували вищенаведені висновки.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 312 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 березня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Судді Т.З. Кутова

ОСОБА_9

ОСОБА_3