Справа № 148/802/16-ц Провадження № 22-ц/772/2981/2016Головуючий в суді першої інстанції Карнаух А. П.
Категорія 49Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,
суддів:Ковальчука О.В., Войтка Ю.Б.,
при секретаріКирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 23 серпня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ОСОБА_6 звернулася в суд 7 квітня 2016 року.

Зазначала, що 23 грудня 2011 року між нею та ОСОБА_7 був зареєстрований шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_8.

У подальшому спільне сімейне життя у них не склалося. Причиною стали різні характери та погляди на життя. З 9 березня 2016 року шлюбні відносини припинились. На примирення не згодна, а тому просила розірвати шлюб. Прізвище ОСОБА_6 їй залишити.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 11 травня 2016 року провадження у справі зупинено у зв'язку з наданням сторонам у справі трьохмісячного строку на примирення.

Ухвалою суду від 12 серпня 2016 року провадження у справі відновлено (а.с.24).

У суду першої інстанції ОСОБА_6 пояснила, що з квітня 2016 року створила іншу сім'ю з ОСОБА_9. На даний час вона від ОСОБА_9 вагітна. Строк вагітності 17 тижнів, що підтверджується довідкою лікаря.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 23 серпня 2016 року позов задоволено повністю. Розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, зареєстрований 23.12.2011 року виконкомом Білоусівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області за актовим записом №2. При реєстрації розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_6 залишено «ОСОБА_6».

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 понесені нею та документально підтверджені судові витрати в сумі 551 грн.20 коп.

У апеляційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення виходячи із наступного.

У відповідності до положень статті 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом цієї норми не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із судового рішення вбачається, що воно по суті є правильним і справедливим, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується сторонами, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого виконкомом Білоусівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 23 грудня 2011 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_6. зареєстрували шлюб, актовий запис №2. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_6. прийняла прізвище ОСОБА_6.

Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина - ОСОБА_8 (а.с.5 - свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, видане виконкомом Білоусівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 9 січня 2013 року).

Згідно з довідкою виконкому Тростянецької селищної ради Вінницької області №2324 від 03 серпня 2016 року ОСОБА_6 проживає разом із співмешканцем ОСОБА_9 в смт. Тростянець, Тростянецького району, Вінницької області.

Згідно з довідкою Тростянецької ЦРЛ №82 від 03 серпня 2016 року ОСОБА_6 вагітна. Термін вагітності - 15 тижнів.

Подружжя фактично припинило шлюбні відносини з березня 2016 року, а ОСОБА_6 з того часу перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком - ОСОБА_9, від якого вона вагітна. Примирення подружжя неможливе.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд виходив із того, як це вбачається із змісту рішення суду, що прийняті судом заходи щодо примирення подружжя не змінили волевиявлення позивача щодо розірвання шлюбу, сторони припинили шлюбні стосунки з березня 2016 року, ОСОБА_6 з того часу перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_9, від якого вона вагітна, збереження сім'ї є неможливим, а тому, оскільки судом встановлено факт визнання батьківства зачатої поза шлюбом дитини ОСОБА_9, позов підлягає задоволенню в силу положень частини 3 статті 110 СК України та статті 112 цього Кодексу.

Такі висновки суду є правильними та відповідають встановленим судом обставинам справи.

Доводів про порушення судом норм матеріального і процесуального права, які дають підстави для скасування судового рішення і ухвалення нового про відмову у позові, апеляційна скарга не містить.

Так, доводи апеляційної скарги про те, що факт батьківства зачатої дитини позивача іншою особою, не є доведеним, висновків суду щодо батьківства зачатої дитини не спростовують. Вказані доводи не є підставою для скасування правильного по суті рішення, оскільки мати зачатої дитини вказала про батьківство саме іншої конкретної особи, з якою вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах.

Відповідно до положення частини 3 статті 110 СК України чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою.

Оскільки закон не визначає у якій саме формі має бути визнано батьківство зачатої дитини іншою особою, то суд, виходячи із встановлених обставин справи у їх сукупності, дійшов правильного висновку про визнання батьківства зачатої дитини особою на яку вказала мати дитини та з якою вона проживає у фактичних шлюбних відносинах. Цього факту у судовому засіданні ніхто не спростовував.

Факт визнання батьківства зачатої дитини іншою особою підтверджується наданою апеляційному суду заявою ОСОБА_6 та ОСОБА_9 належним органам від 7 вересня 2016 року про батьківство зачатої дитини.

Колегія суддів за таких обставин дійшла висновку про неможливість скасування правильного по суті рішення з формальних міркувань, оскільки колегія суддів вважає достатнім доказом визнання батьківства зачатої дитини ОСОБА_9 у формі нотаріально посвідченої заяви про батьківство зачатої дитини, яка адресована належним органам.

Отже, оскаржуване рішення суду є правильним і справедливим та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 23 серпня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ О.В. Ковальчук

/підпис/ Ю.Б. Войтко

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук