Справа №560/360/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду та просить визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, які належали покійній матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її матері ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1. Вона є спадкоємцем по заповіту, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлій матері.

До початку судового засіданні від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без її участі позов визнає.

Відповідач ОСОБА_3 на розгляд справи не з'явилась, проте до початку розгляду справи від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.12).

Згідно заповіту, посвідченого 30.04.2002 року, секретарем Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області, ОСОБА_4 належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1 заповіла своїй дочці ОСОБА_1, яка проживає в АДРЕСА_1 (а.с.11).

Факт родинних стосунків між позивачем та спадкодавцем ОСОБА_4 стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24.03.2016 року (а.с.10) та копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, згідно якого, прізвище позивача було змінено з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1" (а.с.25).

Згідно виписки з погосподарської книги № 291 від 14.03.2016 року, виданої виконавчим комітетом Мочулищенської сільської ради Дубровицького району, в погосподарській книзі №1, особовий рахунок НОМЕР_3, будинок АДРЕСА_1, рахується за ОСОБА_4 (а.с.13).

Як вбачається з довідки №326 від 22.03.2016 року, виданої виконкомом Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області, померла ОСОБА_4 постійно з 01.01.1955 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року, проживала та була зареєстрована АДРЕСА_1. На день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року з нею була зареєстрована та проживала ОСОБА_1 (а.с.21).

Оскільки спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України, тобто до 01 січня 2004 року, то до цих відносин застосовується законодавство, яке діяло на час їх виникнення. За чинним на той час законодавством, а саме відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. За цією підставою ОСОБА_1 і прийняла спадщину. Однак юридично своїх прав не оформляла і свідоцтво про право на спадщину не отримувала.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Позивач у справі, будучи спадкоємцем майна померлої за заповітом, прийнявши спадщину, звернувся до приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу для оформлення права на неї.

З повідомлення приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу Мелех О.П. встановлено, що ОСОБА_1 звернулася за оформленням спадщини на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, спадкова справа на яке не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями, який належав померлій (а.с.22).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 43356517 від 23.03.2016 року, виданої приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Мелех О.П. у Спадковому реєстрі інформація щодо відкриття спадкової справи, після смерті ОСОБА_4 відсутня (а.с. 23).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області за №2822843 від 25 березня 2016 року, ОСОБА_1 було відмовлено у державній реєстрації права приватної власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 (а.с.24).

Для вироблення технічної документації на спадковий житловий будинок, позивач звернулася в Дубровицьке міське бюро технічної інвентаризації, яким станом на 15 березня 2016 року, видано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1 (а.с.14-18).

Згідно довідки №49 виданої 22.03.2016 року КП Дубровицьке міське бюро технічної інвентаризації, інвентаризаційна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, станом на 15.03.2016 року, становить 62197 грн. Згідно реєстрових книг КП "ДМБТІ", право власності на вищевказаний житловий будинок, не зареєстровано (а.с.19).

Крім того, як вбачається із довідки №50 виданої 22.03.2016 року, КП Дубровицьке міське бюро технічної інвентаризації, інформація про реєстрацію права власності та про власника житлового будинку по АДРЕСА_1 станом на 15.03.2016 року, відсутня (а.с.20).

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину та беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4 на житловий будинок та господарські будівлі та споруди, які розташовані по АДРЕСА_1.

За таких підстав, суд переконується в тому, що позивач, згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлої і набула права власності на нього, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 182, 328, 392, 1216, 1222, 1223, 1296 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за заповітом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, які належали покійній матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно

Суддя Дубровицького

районного суду Оборонова І.В.