Справа № 466/7979/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої - судді Зими І.Є.

при секретарі Губач Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ОСОБА_2 міського управління юстиції про визнання права власності в порядку спадкування , -

у с т а н о в и в :

23.09.2015 р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок № 199, що по вул. Брюховицькій в м. Львові в порядку спадкування за законом по смерті матері - ОСОБА_3.

В обґрунтування вимог покликається на те, що 23.06.2015 року померла її мати ОСОБА_3 Чоловік останньої ОСОБА_4 помер ще у 2003 році. Відтак, інших спадкоємців у померлої, окрім позивача, немає. До складу спадщини померлої матері входить житловий будинок по вулиці Брюховицька, 199 у м. Львів-Рясне, загальною площею 88,8 кв. м. Вказане майно належало останній на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.12.1986 року.

14.09.2015 року позивач зверталась до приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу - ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини та 14.09.15р. була заведена спадкова справа. Проте, оскільки відсутні документи, які підтверджують державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, неможливо видати позивачу ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину на це нерухоме майно.

А тому остання змушена звернутися до суду для вирішення вищезазначеного питання за захистом свого права в порядку спадкування.

В судовому засідання представник позивача підтрнимала вимоги з підстав, наведених у заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_7 проти позову не заперечила. В подальшому, в судове засідання не з"явилась повторно, хоча належним чином повідомлялась про час та місце судового розгляду.

Від представника третьої особи поступили письмові пояснення на позов.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.06.2015 року у віці 85 років померла мати позивача ОСОБА_3, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, видане Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_2 міського управління юстиції 23.06.2015 року.

Свідченням того, що позивач є дочкою померлої ОСОБА_3 є свідоцтво про народження позивача від 02.12.1950 року, витяг № 0 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища позивача, витяг № 0 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища: до першого одруження прізвище померлої Хоруз, після одруження Браткевич, витяг № 0 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження прізвище померлої: після другого одруження померла Браткевич змінила прізвище на ОСОБА_3.

Також встановлено, що на час смерті у померлої ОСОБА_3 залишилася лише дочка ОСОБА_6, оскільки чоловік ОСОБА_4 помер у 2003 році. Інших спадкоємців у померлої, окрім позивача, немає.

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

До спадкового майна ОСОБА_3 входить житловий будинок по вулиці Брюховицька 199 у м. Львів-Рясне, загальною площею 88,8 кв. м., який розташований на присадибній ділянці розміром 600 кв.м. Вказане майно належало померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 грудня 1986 року. Згідно звіту про технічне обстеження та висновків від 11.02.16 р. технічний стан будинку № 199 на вул. Брюховицькій у м. Львові задовільний Руйнувань та деформацій, які зменшують загальну несучу здатність, не виявлено. Будинок придатний для експлуатації .

Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У звязку з цим, 14.09.2015 року позивач, у відповідності до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України, зверталась до приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_5 в шестимісячний термін з часу відкриття спадщини внаслідок смерті її матері із заявою про прийняття спадщини, подавши всі наявні в неї документи, що підтверджували права померлої ОСОБА_3 на домоволодіння.

Згідно отриманої відповіді № 679/02-14 від 14.09.2015 року, приватним нотаріусом ОСОБА_5 заведено спадкову справу № 23/2015 від 14 вересня 2015 року після смерті ОСОБА_3, яка померла 23 червня 2015 року.

Проте, оскільки відсутні документи, які підтверджують державну реєстрацію права власності ОСОБА_3, а саме: відсутня державна реєстрація права власності в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, яким на сьогодні є відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби ОСОБА_2 міського управління юстиції, неможливо видати заявнику (позивачу) свідоцтво про право на спадщину на це нерухоме майно, а тому заявнику розяснено її право звернутися до суду для вирішення вищезазначеного питання.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 Цивільного кодексу України , відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи те, що успадковане нерухоме майно не зареєстроване у відповідних органах, що стало підставою для відмови позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відтак, в силу дії ст.ст.3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України позивач лише в судовому порядку може захистити свої права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, враховуючи те, що позивач прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву, проте не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, оскільки померла ОСОБА_3 за час свого життя не зареєструвала в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно правовстановлюючі документ на житло, у такий спосіб не оформивши своє право власності в установленому порядку, яке належало їй на підставі свідоцтва про право на спадщину, на думку суду, до задоволення підлягає вимога позивачки щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування по смерті її матері.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57,60, 61, 209, 214 ЦПК України, ст.ст. 15, 1218,1220, 1296 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок, загальною площею 88,8 кв.м., що знаходиться за адресою м. Львів-Рясне, вул. Брюховицька, № 199 в порядку спадкування за законом після смерті її матері - ОСОБА_3, яка померла 23 червня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_8