Справа № 202/1698/16-ц
Провадження № 4-с/0202/19/2016
УХВАЛА

Іменем України

13 травня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Вітько Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ОТП Банк, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг», Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Індустріальний відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання незаконними та скасування постанов, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 зі скаргою на незаконне рішення державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та скасування постанови про арешт коштів боржника від 19 червня 2014 року. В подальшому ОСОБА_1 уточнила свої вимоги та просила суд також скасувати постанову державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 07 травня 2014 року з виконання виконавчого листа по справі № 547/2011, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 10 липня 2012 року та зобовязати Індустріальний відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відкликати з реєстраційних органів повідомлення про арешт коштів.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_1 зазначила, що строк для предявлення виконавчого листа до виконання стягувачем був пропущений, а строки судом не поновлювались. Всупереч ст. ст. 11, 12 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець позбавив її права на захист, відправивши повідомлення про відкриття виконавчого провадження за адресою, за якою вона майже вісім років не проживає. Також ОСОБА_1 звернулась до суду із клопотанням про поновлення строків на оскарження постанов державного виконавця, зазначаючи про те, що з матеріалами виконавчого провадження вона ознайомилась лише 03 березня 2016 року, та вважає, що перебіг строку на оскарження починається з наступного дня і закінчується 13 березня 2016 року, який припадає на вихідний день, а тому з підстав передбачених ч. 3 ст. 70 ЦПК України, останнім днем строку є перший після вихідного дня робочий, тобто понеділок 14 березня 2016 року.

В судове засідання зявилась ОСОБА_1, яка підтримала подану скаргу, надала аналогічні пояснення, які викладені в скарзі, просила суд скаргу задовольнити.

Представник Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» та товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг» також зявився в судове засідання, просив відмовити в задоволенні скарги. Подав письмові заперечення, які підтримав в судовому засіданні, та в яких зазначив, що виконавче провадження, у якому оскаржується постанова, було відкрито за повторним предявленням виконавчого листа до виконання, тому строк стягувачем не було пропущено.

Державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судові засідання з'являвся, просив суд відмовити в задоволенні поданої скарги, посилаючись на дотримання державним виконавцем положень Закону України «Про виконавче провадження» та наголошуючи, що виконавчий документ був повернутий стягувачу та повторно предявлений до виконання в строк, встановлений законом.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення скарги з огляду на наступне.

Згідно підпункту 1 частини 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" одним із виконавчих документів, що підлягають виконанню державною виконавчою службою, є виконавчі листи, що видаються судами.

Підпунктом 6 частини 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у виконавчому документі зазначається строк предявлення виконавчого документа до виконання.

Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 10 липня 2012 року був виданий виконавчий лист по справі № 2-547/2011 про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_1 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 459 346 грн. 78 коп., судового збору в розмірі 1 700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., в якому зазначено, що рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2011 року набрало законної сили 10 червня 2011 року, та строк предявлення виконавчого листа до виконання визначено до 10 червня 2013 року.

Згідно матеріалів справи стягувач ПАТ «ОТП Банк» звертався із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-547/2011 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 10 липня 2012 року та постановою від 07 вересня 2012 року зазначений виконавчий лист державним виконавцем був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Також звертався стягувач із заявою про відкриття виконавчого провадження до Індустріального відділу державної виконавчої служби 06 серпня 2013 року та постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 26 листопада 2013 року виконавчий лист був повернутий на підставі п. 2, 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Із заявою про відкриття виконавчого провадження представник АТ «ОТП Банк» звернувся до Індустріального районного відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції 23 квітня 2014 року, та державним виконавцем Індустріального районного відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції 07 травня 2014 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа по справі № 2-547/2011, виданого 10 липня 2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська.

Постановою державного виконавця Індустріального районного відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 19 червня 2014 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках та належать боржнику ОСОБА_1

Постановою державного виконавця Індустріального районного відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 24 жовтня 2014 року виконавчий документ по справі № 2-547/2011 року, виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 10 липня 2012 року повернутий стягувачу ПАТ «ОТП Банк» на підставі ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2016 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2011 року скасовано та призначено цивільну справу № 0417/2-547/2011 до розгляду у загальному порядку.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК, скаргу може бути подано до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав.

Згідно з ч. 2 ст. 385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Оскільки оскаржувані постанови ОСОБА_1 не були отримані у встановлений законодавством строк, а остання дізналась про їх існування лише 03 березня 2016 року, після чого 14 березня 2016 року звернулась до суду зі скаргою, то зазначені обставини є підставою для поновлення строку звернення до суду зі скаргою, оскільки строк пропущений з поважних причин. Зазначене підтверджується і матеріалами виконавчого провадження, з яких вбачається, що державним виконавцем постанова про відкриття виконавчого провадження від 07 травня 2016 року була направлена за адресою: АДРЕСА_1, разом з цим судом встановлено, що з 13 квітня 2010 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 2677-VІ) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною другою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред'явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

За пунктом 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2677-VІ, який набрав чинності з 9 березня 2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо пред'явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

Виконавчий лист був виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 10 липня 2012 року, тобто після набрання чинності Законом № 2677-VІ, тому строк пред'явлення цього виконавчого листа до виконання повинен визначатися цим Законом і становити один рік з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили (7 березня 2011 року).

Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку пред'явлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом.

Суд має право лише поновити пропущений строк пред'явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувача та поважності причин пропуску цього строку (стаття 371 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 24, пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

З огляду на те, що виконавчий документ виконавчий лист по справі № 2-547/2011 виданий на підставі рішення суду після набрання чинності Законом України № 2677-VІ (9 березня 2011 року), був пред'явлений до виконання поза межами строків, установлених статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження», питання про поновлення пропущеного строку в установленому статтею 371 ЦПК України порядку не вирішувалося, і відповідно зазначена обставина, виходячи з положень статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Таким чином, доводи скаржника щодо подання виконавчого документа до виконання з пропуском встановленого законом строку є обґрунтованими, а дії державного виконавця неправомірними.

Виходячи з положень ч. 3 ст. 195 ЦПК України, відповідно до якої розгляд справи після поновлення судового розгляду проводиться виключно в межах зясування обставин, що потребують додаткової перевірки, тобто проводиться в межах визначених в ухвалі суду про поновлення судового розгляду від 06 квітня 2016 року, доводи скаржника ОСОБА_1, викладені в заяві від 29 квітня 2016 року не можуть прийняті судом до уваги.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Отже, враховуючи положення ст. 387 ЦПК України та розяснення, які містяться в п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», встановивши при розгляді скарги її обґрунтованість та неправомірність дій державного виконавця, суд вважає необхідним зобовязати державного виконавця скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 07 травня 2016 року та постанову про арешт коштів від 19 червня 2016 року з подальшим повідомленням відповідного органу про скасування арешту в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого (рухомого) майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 383-387 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 07 травня 2014 року та постанови про арешт коштів від 19 червня 2014 року.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції щодо відкриття виконавчого провадження 07 травня 2014 року з виконання виконавчого листа по справі № 547/2011, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 10 липня 2012 року та щодо накладання 19 червня 2014 року арешту на кошти боржника ОСОБА_1

Зобовязати державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 43178268 від 07 травня 2014 року з виконання виконавчого листа по справі № 2-547/2011, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 10 липня 2012 року та скасувати постанову про арешт коштів боржника серії ВП № 4378268 з подальшим повідомленням відповідного органу про скасування арешту в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого (рухомого) майна.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано до апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Г.В. Бєсєда