Справа № 308/9858/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2016 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши позовну заяву адвоката ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

встановив:

Адвокат ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: заява повинна містити найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Процесуальний закон визначає підсудність справ, встановлюючи відповідні правила визначення суду, який має право розглядати справу.

ч. 5 Постонови ПВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що позов про розірвання шлюбу з особою, яка не має в Україні місця проживання або місце проживання якої невідоме, може пред'являтися за місцем знаходження майна відповідача, або за

останнім відомим місцем його проживання чи перебування (ч. 10 ст. 110 ЦПК), а у випадку, коли з позивачем проживають його малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача - за місцем проживання позивача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за місцем проживання будь-кого з них (ч. 2 ст. 110 ЦПК).

Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач проживає в м. Чоп, а відповідач в с. Свобода, Берегівського району, а отже позивачу слід враховуючи вищевказані норми законодавства обґрунтувати підстави звернення з даним позовом до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичних осіб подаються до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно позовної заяви, місцем проживання відповідача є Берегівський р-н, с. Свобода, вул. Молодіжна, 2, разом з тим, з позовної заяви не вбачається, що на утриманні ОСОБА_1 є малолітні або неповнолітні діти, окрім цього відсутні дані про те, що позивач не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Крім того, позовна заява подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, а саме не сплачено судовий збір та позивачем не подано документу про сплату судового збору.

Позивачем не подано клопотання про звільнення, розстрочення або відстрочення сплати судового збору. До матеріалів справи додана фотокопія посвідчення згідно якого має право на пільги встановлені для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються саме інваліди Великої Вітчизняної Війни та сім'ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісті, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветерани війни та особи, на яких поширюється чинність вказаного Закону, звільняються від плати за оформлення документів, юридичні консультації, а також від судових витрат, пов'язаних з розглядом питань щодо їх соціального захисту.

Такими чином, ветерани війни звільнені від сплати судового збору в судових справах, пов'язаних з розглядом питань щодо їх соціального захисту.

Як вбачається із позовної заяви, позивач зокрема просить суд про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, тобто вимога про розірвання шлюбу не стосується питання соціального захисту позивача як ветерана війни. Разом з тим, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Таким чином, умови про звільнення від сплати судового збору встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гаранті їх соціального захисту», стосовно позовних вимог в частині розірвання шлюбу на позивача не поширюються, а з відповідним клопотанням такий не звертається.

А отже, відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно абзацу 2 статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 січня 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1378 гривень.

Відповідно до п. 1.2.2. Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір становить - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Тобто позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 551.20 грн.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання про необхідність сплатити позивачу судовий збір відповідно до законодавства України, а саме ЗУ «Про судовий збір».

Реквізитами для сплати судового збору за подачу позовної заяви є отримувач коштів ГУДКСУ у м. Ужгород , МФО 812016 , , банк отримувача ГУДКСУ в Закарпатській області, р/р №0002 , код бюджетної класифікації 22030001, призначення платежу: судовий збір, (суду, де розглядається справа).

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду з врахуванням вимог ст. 119 ЦПК України.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач (заявник, скаржник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

Позовну заяву адвоката ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків до 04 жовтня 2016 року, але не більше пяти днів з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4