Справа №590/205/16-ц
Пров. № 2/590/88/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 травня 2016 року Ямпільський райсуд

Сумської області

в складі: головуючого судді - Воловик Г.М.

при секретарі - Савченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає.

В судове засідання вона не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила суд стягнути аліменти на утримання дитини.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав і згоден на утримання аліментів на неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу.

В судовому засіданні було встановлено, що сторони проживали фактично у шлюбних стосунках та мають спільну дитину, сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони у справі спільно не проживають біля 14 років. Син ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю. Батько дитини, ОСОБА_2 добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, вихованням дитини не займається.

Відповідач на даний час офіційно ніде не працює.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 ч.1 п.п.2,3 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Відповідно до ст.182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно свідоцтва про народження (л.с.5) видно, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, батьком дитини є ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про встановлення батьківства(л.с.6) видно, що ОСОБА_2 визнаний батьком ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року у ОСОБА_1.

Згідно довідки №993 від 08.04.2016 року, виданої виконкомом Свеської селищної ради Ямпільського району Сумської області (л.с.24) видно, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та не має у власності та користуванні земельних ділянок та земельної частки (паю) на території Свеської селищної ради.

Доводи відповідача про те, що він не є батьком сина ОСОБА_3, суд не може прийняти до уваги, оскільки від проведення судової генетичної експертизи для встановлення, чи є він біологічним батьком дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в судовому засідання він відмовився, а свідоцтво про встановлення батьківства є чинним, бо воно ніким не скасовано. Щодо зменшення розміру аліментів на утримання дитини, то зустрічного позову до суду відповідач у справі не подав, а тому суд не може вийти за межі пред'явленого до суду позову ОСОБА_2.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки батько дитини добровільно не надає кошти на утримання дитини, хоча зобов'язаний їх надавати.

Керуючись ст.ст.180-183, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 30 березня 2016 року до повноліття дитини включно.

Аліменти сплачувати матері, ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн..

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Сумської області через Ямпільський райсуд Сумської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Г.М. Воловик