Справа № 466/2223/15 Головуючий у 1 інстанції: Федорова О.Ф.
Провадження № 22-ц/783/243/16 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
27 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючої судді - Копняк С.М.,
суддів - Кабаля І.І., Монастирецького Д.І.,
секретаря - Юзефович Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ДП «Інформаційний центр» МЮ України, Управління ДВС ГУЮ у Львівській області, Шевченківського ВДВС ЛМУЮ, третя особа ОСОБА_4 про визнання електронних торгів недійсними, визнання протоколу електронних торгів недійсним та визнання акту державного виконавця про проведення електронних торгів недійсним,-
В С Т А Н О В И Л А:
У березні 2015 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ДП «Інформаційний центр» МЮ України, Управління ДВС ГУЮ у Львівській області, Шевченківського ВДВС ЛМУЮ, третя особа ОСОБА_4 про визнання електронних торгів недійсними, визнання протоколу та акту державного виконавця про проведення електронних торгів недійсними.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 17 липня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ДП «Інформаційний центр» МЮ України, Управління ДВС ГУЮ у Львівській області, Шевченківського ВДВС ЛМУЮ, третя особа ОСОБА_4 про визнання електронних торгів недійсними, визнання протоколу електронних торгів та акту державного виконавця про проведення електронних торгів недійсними - відмовлено.

Рішення оскаржили позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, просили таке скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 30 березня 2016 року апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 17 липня 2015 рокускасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ДП «Інформаційний центр» МЮ України, Управління ДВС ГУЮ у Львівській області, Шевченківського ВДВС ЛМУЮ, третя особа ОСОБА_4 про визнання електронних торгів, протоколу електронних торгів та акту державного виконавця про проведення електронних торгів недійсними задоволено.

Вирішено:

Визнати недійсними електронні торги з реалізації нерухомого майна, а саме, 2/5 часток квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, результати яких оформлені протоколом №25462 проведення електронних торгів від 22 грудня 2014 року та актом державного виконавця про проведені електронні торги від 14.01.2015 року.

Визнати недійсним протокол №25462 проведення електронних торгів від 22 грудня 2014 року по реалізації 2/5 часток квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2.

Визнати недійсним акт державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ про проведені електронні торги від 14.01.2015 року по реалізації 2/5 часток квартири АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2.

12 квітня 2016 року від представника апелянта ОСОБА_5 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме, про:

Визнання недійсними електроннх торгів з реалізації нерухомого майна, а саме, 1/5 частки квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3, результати яких оформлені протоколом №25444 проведення електронних торгів від 22 грудня 2014 року та актом державного виконавця про проведені електронні торги від 14.01.2015 року.

Визнання недійсним протокол № 25444 проведення електронних торгів від 22 грудня 2014 року по реалізації 1/5 частки квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3.

Визнання недійсним акту державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ про проведені електронні торги від 14.01.2015 року по реалізації 1/5 частки квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3.

За приписами ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої - небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що 24 березня 2015 року, ОСОБА_3 звернулася з позовом в суд до відповідачів ДП «Інформаційний центр» МЮ України, Управління ДВС ГУЮ у Львівській області, Шевченківського ВДВС ЛМУЮ, третя особа - ОСОБА_4 про визнання електронних торгів недійсними, визнання протоколу електронних торгів недійсним та визнання акту державного виконавця про проведення електронних торгів недійсним, просила ухвалити рішення, яким визнати недійсними електронні торги з реалізації нерухомого майна, а саме, 1/5 частки квартири АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_3, результати яких оформлені протоколом №25444 проведення електронних торгів від 22 грудня 2014 року та актом державного виконавця про проведені електронні торги від 14.01.2015 року.

Визнати недійсним протокол № 25444 проведення електронних торгів від 22 грудня 2014 року по реалізації 1/5 частки квартири АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_3.

Визнати недійсним акт державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ про проведені електронні торги від 14.01.2015 року по реалізації 1/5 частки квартири АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_3.

З рішення Апеляційного суду Львівської області від 30 березня 2016 року вбачається, що вирішено лише позовні вимоги ОСОБА_2, що ж стосується позовних вимог ОСОБА_3, то такі судом апеляційної інстанції розглядались, однак не вирішені.

У березні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ДП «Інформаційний центр» МЮ України, Управління ДВС ГУЮ у Львівській області, Шевченківського ВДВС ЛМУЮ, третя особа ОСОБА_4 про визнання електронних торгів недійсними, визнання протоколу та акту державного виконавця про проведення електронних торгів недійсними.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30 вересня 2009 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про припинення права на частку, стягнення грошової компенсації. Зокрема, вирішено стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 2/5 частки квартири АДРЕСА_4 в розмірі 142 221, 46 грн. та припинити право власності ОСОБА_7 на 2/5 частки квартири АДРЕСА_2 з моменту виплати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розміру грошової компенсації вартості частки в сумі 142 221, 46 грн.

Державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЛМУЮ 04 грудня 2009 року було відкрито виконавче провадження № 16235624 відповідно до виконавчого листа № 2-381 від 16.11.2009 року, виданого Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 грошової компенсації вартості 2/5 частки квартири АДРЕСА_5 в розмірі 142 221, 46 грн. та накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ від 21.12.12 року призначено ФОП ОСОБА_8, як субєкт господарювання, а саме, суб»єкт оціночної діяльності - оцінювачем, експертом у вищевказаному виконавчому провадженні. Відповідно до висновку оцінювача ОСОБА_8 про вартість майна від 28.11.2013 року, а саме 1/5 частки квартири АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_3 на праві власності, така становить 53 600, 00 грн. без урахування ПДВ. Однак, електронні торги з реалізації цього майна були проведенні з порушенням Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів та ЗУ «Про виконавче провадження», а тому повинні бути визнані недійсними. Також просили визнати недійсними протокол проведення електронних тогів та акт державного виконавця про проведені електронні торги.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 17 липня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ДП «Інформаційний центр» МЮ України, Управління ДВС ГУЮ у Львівській області, Шевченківського ВДВС ЛМУЮ, третя особа ОСОБА_4 про визнання електронних торгів недійсними, визнання протоколу електронних торгів та акту державного виконавця про проведення електронних торгів недійсними - відмовлено.

Рішення оскаржила позивач ОСОБА_3

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення є незаконним, необгрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було взято до уваги те, що державним виконавцем було допущені порушення Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів та ЗУ «Про виконавче провадження», і серед іншого, оспорювані електронні торги проведені за ціною, яка була визначена звітом про оцінку майна, що втратив чинність.

Просить рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 17 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що безспірних доказів, які б свідчили про порушення правил проведення торгів, що призвело до порушення прав позивачів, суду на надано, та що права позивача не підлягають захисту, шляхом задоволення позову про визнання недійсними електронних торгів з реалізації нерухомого майна, визнання недійсним протоколу проведення торгів та визнання недійсним акту державного виконавця щодо проведення електронних торгів із застосуванням правового механізму, встановленого ст. 216 ЦК України. Позивач під час розгляду справи не заявляв клопотань про зміну підстав заявленого позову. Суд на власний розсуд не може змінювати підстави позову та відповідно до вимог ст.11 ЦК України розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. А відтак, правова підстава заявленого позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до спірних правовідносин не може бути застосована в якості належного способу захисту права позивачів, а тому підстав для визнання прилюдних електронних торгів недійсними, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів та визнання недійсним акту державного виконавця про проведені електронні торги, суд не вбачає.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки суд прийшов до таких без повного та всебічного з'ясування обставин, що мають значення для справи; висновки ж суду обставинам справи не відповідають що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 04 грудня 2009 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЛМУЮ було відкрито виконавче провадження №16235624 відповідно до виконавчого листа № 2-381 від 16.11.2009 року, виданого Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 грошової компенсацію вартості 2/5 частки квартири АДРЕСА_4 в розмірі 142 221, 46 грн. та накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ від 21.12.12 року призначено ФОП ОСОБА_8, як субєкта господарювання, а саме, суб»єкта оціночної діяльності - оцінювачем, експертом у вищевказаному виконавчому провадженні.

Відповідно до висновку оцінювача ОСОБА_8 про вартість майна від 28.11.2013 року, а саме 2/5 частки квартири АДРЕСА_6, що належать ОСОБА_2 на праві власності, така визначена в сумі 107 200, 00 грн. без урахування ПДВ.

Відповідно до висновку оцінювача ОСОБА_8 про вартість майна від 28.11.2013 року, а саме 1/5 частки квартири АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_3 на праві власності, така визначена в сумі 53 600, 00 грн. без урахування ПДВ.

Також встановлено, що 03 березня 2014 року за №В-15//7423 Шевченківський ВДВС ЛМУЮ скерувало на адресу Управління ДВС ГУЮ у Львівській області пакет документів разом із заявкою з метою здійснення заходів щодо організації конкурсу та передачі на реалізацію майна, а саме 1/5 частки квартири АДРЕСА_2, що належать ОСОБА_3 на праві власності, початкова ціна для продажу на аукціоні згідно звіту про оцінку майна, складеного ФОП ОСОБА_8, станом на 28.11.2013 року становить 53 600,00 грн. без урахування ПДВ.

Актом державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ від 14 липня 2014 року встановлено, що на адресу Шевченківського ВДВС ЛМУЮ 10.07.2013 року надійшов лист №20917/0/1-14/09-15 від 08.07.14 року ГУЮ у Львівській області, відповідно до якого електронні торги з реалізації арештованого майна, а саме лот № 69, а саме 1/5 частка квартири АДРЕСА_3, загальна площа 54,5 кв.м., яка розташована на 2-му поверсі 9-ти поверхової житлової будівлі не відбулися. Проведено уцінку майна 25 % від оціночної вартості. Згідно проведеної уцінки вартість майна становить 40 200,00 грн. без урахування ПДВ.

Актом державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ від 20.11.2014 року встановлено, що на адресу Шевченківського ВДВС ЛМУЮ 10.07.2013 року надійшов Протокол №7271 від 20.10.2014 року, відповідно до якого електронні торги з реалізації арештованого майна лот №6489, а саме 1/5 частки квартири АДРЕСА_1, загальна площа 54,5 кв.м., яка розташована на 2-му поверсі 9-ти поверхової житлової будівлі не відбулися. Проведено уцінку майна 50 % від оціночної вартості. Згідно проведеної уцінки вартість майна становить 26 800,00 грн. без урахування ПДВ.

Актом державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ від 14 січня 2014 року встановлено, що 22 грудня 2014 року Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, відповідно до вимог Тимчасового порядку реалізації арештованого майна, шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом МЮ України від 16.04.14 року № 656/4 зареєстрованим в МЮ України 16.04.2014 року №427/25204, проведено електронні торги з реалізації лоту №21254, а саме 1/5 частки квартири АДРЕСА_3, що належать ОСОБА_3 на праві власності. Переможцем аукціону стала ОСОБА_4 АДРЕСА_7 Акт державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ виданий на підставі протоколу №25444 від 22 грудня 2014 року.

Відповідно до ст.10, ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Порядок реалізації арештованого майна передбачено Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 21 квітня 2005 року № 74/5, (далі - Інструкція) та Тимчасовим положенням. Питання реалізації іпотечного майна регулюється також нормами Закону України «Про іпотеку».

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що згідно з цим Законом підлягають примусовому виконанню.

Примусова реалізація майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих Законом України "Про виконавче провадження", Цивільним кодексом України (далі - ЦК України) та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у статті 16 ЦК України, згідно з пунктом 2 частини другої якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі - продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Частиною третьою статті 62 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Частинами другою - четвертою статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

У разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина п'ята статті 58, частина третя статті 62 Закону України "Про виконавче провадження").

Частинами першою та п'ятою статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Отже, оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Ураховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб'єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку і на умовах, визначених законодавством. Оцінка майна є дійсною впродовж шести місяців з моменту її проведення незалежно від строків передання та реалізації майна, на яке звернуто стягнення, на прилюдних торгах.

Прилюдні торги повинні бути проведені в двомісячний строк від дня одержання спеціалізованою організацією заявки державного виконавця на їх проведення (пункт 3.3 Тимчасового положення).

Частиною п'ятою статті 62 Закону України "Про виконавче провадження", пунктом 7.1 Тимчасового положення, абзацом третім пункту 5.12.2 Інструкції, передбачено підстави й порядок призначення повторних прилюдних торгів, а також порядок уцінки нереалізованого майна. Так, у разі відсутності покупців та з інших, визначених Тимчасовим положенням, причин прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися. У такому разі призначаються повторні прилюдні торги, на яких стартова ціна лота може бути зменшена, але не більше ніж на 30 відсотків. Уцінка майна проводиться державним виконавцем у десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, після чого реалізація майна за вказаною ціною повинна бути проведена впродовж місяця з дня проведення уцінки.

За правилами проведення прилюдних торгів спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою та інші відомості. Уповноважені особи спеціалізованої організації складають інформаційні картки на кожний лот із зазначенням стартової ціни. При цьому визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб'єктом оціночної діяльності (пункти 2.6, 3.2, 3.4 Тимчасового положення). Тобто на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Таким чином, ураховуючи зазначене, необхідно дійти висновку про те, що повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку, обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: частини п'ятої статті 58 Закону України "Про виконавче провадження"; пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Отже, виходячи з правового аналізу зазначених норм, необхідно дійти висновку про те, що звіт про оцінку майна є чинним, якщо від дня його підписання до дня проведення прилюдних торгів пройшло не більше шести місяців. Після збігу цього строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна.

Всупереч наведеному, суд першої інстанції не дав належної правової оцінки наявним у матеріалах справи актам державного виконавця від 14.07.2014 року та від 20.11.2014 року про уцінку та, відповідно, повторну уцінку майна. Відповідно до вимог частини п'ятої статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" висновок оцінювача ОСОБА_8 про вартість майна від 28.11.2013 року втратив свою чинність 28.05.2014 року. Отже, провівши 14.07.2014 року та 20.11.2014 року уцінки майна без проведення його повторної оцінки, державний виконавець порушив вимоги частини п'ятої статті 58 та частини п'ятої статті 62 Закону України "Про виконавче провадження", що в подальшому призвело до незаконної реалізації майна шляхом проведення електронних торгів 22.12.2014 року.

Ухвалюючи рішення по справі справі, суд першої інстанції неправильно застосував норми частини п'ятої статті 58 Закону України "Про виконавче провадження", пункт 3.2 Тимчасового положення та не застосували до спірних правовідносин норми статті 16, статті 203, частини першої статті 215 ЦК України, пункту 3.4 Тимчасового положення, які підлягали застосуванню, що призвело до неправильного вирішення справи, а також не врахував, що звіт про оцінку майна втратив чинність, оскільки цей звіт проведений 28 листопада 2013 року, реалізація арештованого майна відбулася 22 грудня 2014 року, тобто більше ніж через шість місяців після проведення оцінки майна, що є порушенням вимог частини п'ятої статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" і пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Дана правова позиція відображена в постановах Верховного суду України від 01 жовтня 2014 року справа № 6-147 цс 14 та від 24 грудня 2014 року справа № 6-205 цс 14.

Вище перелічене судом першої інстанції враховано не було, що призвело до помилкового рішення про відмову у позові.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до переконання, що проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням встановлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, які визначені Тимчасовим положенням, Законом України «Про виконавче провадження» та відповідно є підставою для визнання таких торгів недійсними, а відтак і про визнання недійсними протоколу електронних торгів та акту державного виконавця про проведення електронних торгів.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставини, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом норм матеріального права, а відтак і помилкового визначення юридичних наслідків цих обставин. Це відповідно до приписів ст. 309 ЦПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 220, 303, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Ухвалити по справі додаткове рішення, яким апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 17 липня 2015 рокускасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 до ДП «Інформаційний центр» МЮ України, Управління ДВС ГУЮ у Львівській області, Шевченківського ВДВС ЛМУЮ, третя особа ОСОБА_4 про визнання електронних торгів, протоколу електронних торгів та акту державного виконавця про проведення електронних торгів недійсними - задовольнити.

Визнати недійсними електронні торги з реалізації нерухомого майна, а саме, 1/5 частки квартири АДРЕСА_2, що належть ОСОБА_3, результати яких оформлені протоколом № 25444 проведення електронних торгів від 22 грудня 2014 року та актом державного виконавця про проведені електронні торги від 14.01.2015 року.

Визнати недійсним протокол № 25444 проведення електронних торгів від 22 грудня 2014 року по реалізації 1/5 частки квартири АДРЕСА_1, що належть ОСОБА_3.

Визнати недійсним акт державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ про проведені електронні торги від 14.01.2015 року по реалізації 1/5 частки квартири АДРЕСА_1, що належть ОСОБА_3.

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20-ти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Кабаль І.І.

Монастирецький Д.І.