У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 27 квітня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоГвоздика П.О. суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М., розглянувши в судовому засіданні справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про зміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 листопада 2015 року, в с т а н о в и л а: У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернуся до суду із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості. Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2014 року позов задоволено. Стягнуто солідарно зі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу від 11 вересня 2008 року № 0 в сумі 65 264,53 долари США, що за курсом Національного банку України станом на 19 листопада 2013 року становить 521 659 гривень 40 копійок. 20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»; Товариство) укладено договір факторингу № 17, згідно з умовами якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив право вимоги за зобов'язаннями боржників за договорами, укладеними з ПАТ «УкрСиббанк», в тому числі право вимоги до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 05 червня 2015 року копію заочного рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2014 року та виконавчі листи направлено поштою на адресу ПАТ «УкрСиббанк». У липні 2015 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що до Товариства перейшло право вимоги за кредитним договором від 11 вересня 2008 року№ 0 на підставі договору факторингу від 20 квітня 2015 року № 17, у зв'язку з чим просило суд замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 18 листопада 2015 року, у задоволенні заяви відмовлено. У касаційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій і постановити нову ухвалу про задоволення заяви, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Дійшовши висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що заміна стягувача за рішенням суду можлива лише на стадії виконавчого провадження після його відкриття та за умови, що правонаступник отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки у зобов'язанні, у тому числі і право сторони виконавчого провадження та врахувавши, що заявником не надано доказів, що на час переходу прав від первісного кредитора до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у Васильківському відділі державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду про стягнення з боржників заборгованості за кредитним договором. Проте з такими висновками судів погодитись не можна. Так, підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником. Виходячи із вказаних норм права, зокрема, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження». Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122цс13). З огляду на викладене висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви з посиланням на відсутність доказів відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду про стягнення з боржників заборгованості за кредитним договором на час переходу прав від первісного кредитора до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» є помилковим. Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд на вказані порушення уваги не звернув, належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги та помилково залишив ухвалу без змін. За таких обставин ухвали судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції. Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити частково. Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 листопада 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий П.О. Гвоздик Судді: О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік В.І. Мартинюк О.М