Провадження № 2/752/942/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді Новак А.В.,

при секретарі Закаблуківській О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про стягнення майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

встановив?

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про стягнення майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.03.2015 року о 17 год. 00 хв. у м. Києві водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Мерседес Бенц», р.н. НОМЕР_1 на вулиці Заболотного, 44 в місті Києві під час зміни напрямку руху не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження останнього.

09.04.2015 року Постановою Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнено до адміністративної відповідальності.

Як вказує позивач згідно звіту № 1964 складеного СПД «ОСОБА_3.» 15 квітня 2015 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля НОМЕР_2 становить 58595 гривень 04 копійки.

За виготовлення звіту позивачем було сплачено 900 гривень.

Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 58595 гривень 04 копійки майнової шкоди, 900 гривень витрат пов'язаних з виготовленням звіту та вирішити питання про судові витрати.

Відповідач надіслав до суду письмові заперечення та просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -ПАТ «Страхова компанія «Україна» в судове засідання не забезпечила явку свого представника. Судом про час та місце розгляду справи повідомлялася, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 09.04.2015 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнено до адміністративної відповідальності.

Зокрема судом встановлено, що 27.03.2015 року о 17 год. 00 хв. у м. Києві водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Мерседес Бенц», р.н. НОМЕР_1 на вулиці Заболотного, 44 в місті Києві під час зміни напрямку руху не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини і постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

Відповідно до висновків звіту № 1964 складеного СПД «ОСОБА_3.» 15 квітня 2015 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля НОМЕР_2 становить 58595 гривень 04 копійки.

За виготовлення звіту позивачем було сплачено 900 гривень.

Згідно з полісом № АІ/4130885, цивільно-правова відповідальність транспортного засобу яким керував ОСОБА_2 була застраховано у ПАТ «Страхова компанія «Україна», з лімітом відповідальності страховика за шкоду завдану майну третьої особи у розмірі 50000 гривен та визначеною франшизою 0 гривень.

Відповідно до п. 34.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не повідомляв ПАТ «Страхова компанія «Україна» про проведення оцінки розміру збитків, а тому вимоги про стягнення з ОСОБА_2 про стягнення витрат у розмірі 900 гривень не підлягають задоволенню, при цьому суд враховує, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу яким керував ОСОБА_2 була застраховано у ПАТ «Страхова компанія «Україна».

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події(страхового випадку) виплатити другій стороні(страхувальникові) або іншій особі визначеній у договорі грошову суму(страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої завдана шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З матеріалів звіту № 1964 складеного СПД «ОСОБА_3.» 15 квітня 2015 року, вбачається, що вартість збитку визначена з урахуванням податку на додану варість.

Позивачем не надано суду доказів того, що автомобіль відремонтовано, а так само, що особа яка здійснювала такий ремонт є платником податку на додану вартість.

Суд вважає необхідним зазначити, що податок на додану вартість не є прямим збитком.

Відповідно до Закону України «Про податок на додану вартість» податкові зобов'язання у особи, яка надає послуги виникають з дати вчинення замовником та виконавцем послуги, певних дій, направлених на отримання послуги.

Зазначені зобов'язання можуть виникати лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником податку на додану вартість.

Відповідно позивачем не доведено, що розмір суми витрат необхідний для здійснення відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 перевищує розмір ліміту відповідальності на одного потерпілого, який в конкретному випадку становить 50000 гривень.

Суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, оскільки відповідач, з врахуванням наявного полісу № АІ/4130885, обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не повинен відшкодовувати суму майнової шкоди, що пред'явлена до стягнення в межах ліміту відповідальності страховика, а в іншій частині у зв'язку з недоведеністю розміру такого.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог.

Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 294-296 ЦПК України,суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про стягнення майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак