Провадження № 2з/521/339/16
УХВАЛА

про забезпечення позову

06 жовтня 2016 року

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мурзенко М.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у розмірі 36 000 дол. США .

05.10.2016 року до канцелярії суду надійшла заява представника позивача в якій представник просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1, яка належить відповідачу.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову представник позивача обґрунтовує тим, що відповідач з метою уникнення виконання рішення суду може продати своє майно іншим особам або здійснити усі можливі заходи щоб ускладнить або унеможливить виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали заяви, позовної заяви, суддя доходить висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову з огляду на наступне.

Заяву розглянуто відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів, предметом заявленого позову є стягнення грошових коштів. Обраний представником позивача спосіб захисту порушеного права шляхом стягнення спірної суми з відповідача є ефективним за умови виконання рішення суду по справі, в т.ч. шляхом звернення стягнення на майно боржника в порядку примусового виконання рішення у разі задоволення позову. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, доданої до заяви про забезпечення позову, вбачається, що спірна квартира дійсно належить відповідачу, з фотографій оголошення про продаж вбачається, що квартиру може бути відчужено.

Враховуючи розмір суми, заявленої позивачем до стягнення, суддя доходить висновку про співмірність розміру вимог заходам забезпечення позову, що їх просить вжити представник позивача.

Відчуження квартири відповідачем до вирішення справи по суті, може суттєво утруднити виконання рішення суду по справі у разі задоволення позову, зробити неефективним судовий захист прав позивача у вибраний ним спосіб з огляду на значну суму позову, відсутність у суду відомостей про можливість виконання можливого рішення суду відповідачем за рахунок іншого майна або наявності в нього відповідних коштів.

Забезпечення позову зазначеним в заяві способом не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

При цьому, розглядаючи заяву представника позивача у стислі строки, встановлені законом, не має можливості ретельно перевірити відомості, повідомлені позивачем, й виходить з добросовісності дій позивача.

За таких обставин, забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що належить відповідачу, відповідає заявленим вимогам, й заява представника позивача підлягає задоволенню.

При цьому, відповідач не позбавлений права й можливості, відповідно до ст. 154, 155 ЦПК України, подати заяву про заміну або скасування заходів забезпечення позову, відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її проголошення, або протягом 5 днів з дня отримання її копії, у разі якщо ухвала постановлена без участі особи, яка її оскаржує.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Суддя Мурзенко М.В.