Ухвала

18 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого

спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі

суддів: Гончара В.П., Касьяна О.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу ВіблогоЛюбомира Зеновійовича, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року позивач звернулася до суду із указаним позовом.

Зазначала, що у 2012 році померла її бабця ОСОБА_5, яка проживала разом із позивачкою та її сім'єю в одному будинку.

При зверненні до державної нотаріальної контори щодо оформлення спадщини, їй стало відомо про наявність заповіту після смерті ОСОБА_5

Проте вважає, що такий заповіт не відповідає вільному волевиявленню бабці та складений з порушенням вимог законодавства, оскільки на час складання заповіту бабці виповнилось 87 років, за декілька місяців до смерті у неї різко погіршився стан здоров'я, що свідчить про те, що остання самостійно не могла звернутись до нотаріуса для складання та посвідчення заповіту.

З огляду на зазначене вважає, що заповіт було складено під психічним впливом, а заповідачка через стійкий розлад здоров'я не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

За таких обставин просила суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_5, посвідчений 20 квітня 2012 року приватним нотаріусом Віблим Л.З., зареєстрований у спадковому реєстрі за №52707345, бланки ВРР 964319, номер у реєстрі нотаріальних дій 574.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2015 року, в позові відмовлено.

В касаційній скарзі ОСОБА_1, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Оскільки наведені в касаційній скарзі доводи дають підстави для висновку, щодо необхідності перевірки правильності застосування судами норм матеріального права та відповідності рішень нормам процесуального права в судовому порядку, колегія суддів вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

ухвалила:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Віблого ЛюбомираЗеновійовича, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2015 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.П. Гончар

О.П. Касьян

Д.О.Остапчук