РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/14702/15-ц

Провадження № 2/643/624/16

11.05.2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Поліщук Т.В.,

при секретарі Литвиненко М.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води з потреб гарячого водопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 є споживачами послуг центрального опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Відповідачі не сплачували в повному обсязі за опалення і гарячу воду, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.10.2006 року по 31.10.2012 року у сумі 13218 грн. 67 коп., яку позивач прохає стягнути з відповідачів солідарно.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, наполягав на солідарному стягненні заборгованості з відповідачів, посилаючись на внутрішнє переконання.

Представник відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти позову, просив застосувати строки позовної давності, також зазначив, що позов є необґрунтованим та не доведеним, у звязку з чим прохав в задоволені позову відмовити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та вчасно, причини неявки суду не повідомили.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності ( частина перша статті 355 ЦК України) та залежно від положень закону або домовленості між співвласниками може належати їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (частина друга статті 355 цього Кодексу). При цьому спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина четверта статті 355 цього Кодексу).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизовані житлові приміщення передавались у спільну часткову або спільну сумісні власність, а утримання приватизованих житлових приміщень здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них.

Правовідносини між співвласниками майна як субєктами цивільних правовідносин та іншими особами регулюються законами України та договорами, укладеними власниками (співвласниками) майна та іншими особами.

Отже, правовідносини власників житлових приміщень з утримання житлового приміщення регулюються нормами ЦК України та законодавства, яке регулює користування житловими будинками та прибудинковими територіями.

Разом з тим, норми статей 160 та 162 ЖК УРСР входять до глави 6 цього Кодексу, яка регулює правовідносини з користування будинками приватного житлового фонду, зокрема з наймачами цих житлових приміщень, членами їх сімей та власником житлового фонду, які виникають на підставі договору найму цього приміщення.

При цьому стаття 160 ЖК УРСР, визначає рівні права та обовязки наймача та членів його сімї між собою та перед третіми особами, зокрема щодо солідарної майнової відповідальності членів сімї разом з наймачем за зобовязаннями, що випливають з договору найму житлового приміщення, яке належить до приватного житлового фонду.

Положеннями статті 162 ЖК УРСР регулюється порядок визначення та внесення плати за користування жилим приміщенням, яке належить громадянину на праві приватної власності та право на користування яким мають інші особи, зокрема наймачі та члени їх сімей на підставі договору найму (стаття 759 ЦК України).

Отже, правове регулювання правовідносин власників житлового приміщення належного їм на праві приватної власності, здійснюється на підставі норм ЦК України, які регулюють правовідносини з права власності. Положення ж статей 160 та 162 ЖК УРСР поряд з положеннями глави 58 ЦК України регулюють правовідносини з найму житлового приміщення, тобто речові права на чуже майно, а тому зазначені норми права не підлягають застосуванню до правовідносин з утримання власниками належного їм на праві приватної власності майна, зокрема щодо сплати комунальних послуг.

Вказана вище позиція викладена в Постанові Верховного суду України № 6-734цс15 від 04.11.2015 року.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Так, всупереч вказаним нормам законодавства позивачем не надано доказів щодо форми власності квартири АДРЕСА_2, в якій, як зазначає позивач мешкають відповідачі. У звязку з чим у суду відсутні підстави для стягнення заборгованості, оскільки не надається за можливе встановити врегулювання які саме норми діючого законодавства (ЦК України або ЖК УРСР) підлягають застосуванню при вирішенні даного спору.

Також позивачем не надано доказів, на підставі чого зроблений розрахунок заборгованості.

Щодо клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки суд приходить до висновку про необхідність відмовлення в задоволені позову по суті.

Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води з потреб гарячого водопостачання за період з 01.10.2006 року по 31.10.2012 року у розмірі 13218,67 гривень відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги , а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Поліщук Т.В.