Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/592/16-ц
Провадження №: 2/332/431/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 р. Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючий суддя Шалпегіна О.Л.

при секретареві Кравець І.С.

за участю:

відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачами взятих на себе кредитних зобовязань.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що 28.09.2006 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0, відповідно до умов якого він отримав кредит у розмірі 26000 доларів США строком до 28.09.2021 р. та сплатою 10,3 % річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязання ОСОБА_3 за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 28.09.2006 р. було укладено договір поруки.

29.01.2009 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 28.09.2006 р., якою змінено графік повернення кредиту. Пізніше, 26.05.2011 року між банком та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду № 4 до вказаного договору, щодо збільшення суми кредиту за кредитним договором, видачу нових траншів в гривні. Основне зобовязання за кредитним договором було змінено, а саме: сума кредитного договору встановлена в розмірі 322224,52 грн.; сума траншу, отриманого в гривнях, становить 161112,26 грн. За користування кредитними коштами у встановлені Кредитним договором терміни було встановлено процентну ставку в розмірі: з 26.05.2011 року 12,3 % річних, з 26.05.2012 року 14,3 % річних.

09.05.2015 року ОСОБА_3 помер. За життя позичальник взятих на себе за кредитним договором зобовязань не виконав, отримані кредитні кошти не повернув. Спадкоємцями позичальника ОСОБА_3 є відповідачі по справі дружина ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2

У звязку із невиконанням позичальником умов кредитного договору, а саме через несплату суми основного боргу та процентів за користування кредитом, станом на 16.02.2016 року утворилась заборгованість у загальній сумі 81548,55 грн.

Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідачів, якими суттєво порушуються законні права кредитора, Банк просить суд стягнути у солідарному порядку з відповідачів зазначену у позові заборгованість за кредитним договором.

Представник позивача, повідомлений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про підтримку позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості, та про розгляд справи у його відсутності. Крім того представник позивача просив суд не вирішувати питання розподілу судових витрат у звязку з тим, що відповідачами на користь позивача відшкодовано суму судових витрат у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 під час розгляду справи позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» визнала частково та пояснила, що вона самостійно повинна відповідати за кредитним зобовязанням як спадкоємець ОСОБА_3 Її донька ОСОБА_2 майна у спадщину після смерті батька не отримувала.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти заявлених до неї банком позовних вимог, мотивуючи тим, що після смерті батька ОСОБА_3 мати отримала свідоцтво про право на спадщину у вигляді квартири за адресою: м. Запоріжжя, вул. Союзна, б. 63, кв. 39, тому вимоги ст. 1282 ЦК України до неї не можуть бути застосовані.

Вислухавши пояснення відповідачів, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне.

Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України цивільно-правовий договір визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Приписами частини 1 статті 1054 цього Кодексу визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК).

28.09.2006 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 26000 доларів США на придбання житла за адресою: м. Запоріжжя, вул. Союзна, б. 63, кв. 39, строком до 28.09.2021 р. За користування кредитним коштами встановлена процентна ставка у розмірі 10,3 % річних (а.с. 4-8).

З метою забезпечення виконання ОСОБА_3 зобовязань за вказаним кредитним договором між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 28.09.2006 р. було укладено договір поруки № 0/П (а.с. 25).

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» є правонаступником усіх прав та зобовязань Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» у звязку зі зміною його найменування внесеної згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 р.

29.01.2009 р. та 05.01.2010 року ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладали додаткову угоду та додаткову угоду № 2 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 28.09.2006 р., якими було змінено графік повернення кредиту (а.с. 10-14). Пізніше, 26.05.2011 року між банком та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду № 4 до вказаного договору, щодо збільшення суми кредиту за кредитним договором, видачу нових траншів в гривні. Основне зобовязання за кредитним договором було змінено, а саме: сума кредитного договору встановлена в розмірі 322224,52 грн.; сума траншу, отриманого в гривнях, становить 161112,26 грн. За користування кредитними коштами у встановлені Кредитним договором терміни було встановлено процентну ставку в розмірі: з 26.05.2011 року 12,3 % річних, з 26.05.2012 року 14,3 % річних (а.с. 15-17).

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Зазначений кредитний договір та додаткові угоди до нього укладені у письмовій формі, підписані уповноваженою на це посадовою особою Банку та особисто ОСОБА_3 Зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі положень статті 629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Свої зобовязання за кредитним договором Банк виконав належним чином, позичальник отримав вказану в договорі суму грошових коштів.

За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами в договорі строк.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 327356 ОСОБА_3 помер 09.05.2015 року (а.с. 36).

За життя позичальник взятих на себе за кредитним договором зобовязань не виконав, допустив порушення умов договору щодо повернення кредитних коштів.

Враховуючи викладене, судом встановлено існування у позивача субєктивного цивільного права щодо стягнення заборгованості за спірним кредитним договором у звязку з встановленим фактом порушення позичальником його умов.

У розрахунку ПАТ «УкрСиббанк» зазначено, що розмір заборгованості за кредитним договором від 28.09.2006 р. станом на 16.02.2016 р. становить 81548,55 грн. (а.с. 27-34).

Відповідачами не заперечується наданий позивачем розрахунок суми заборгованості за кредитом.

Позивачем предявлено позов до дружини померлого боржника ОСОБА_1 та його доньки ОСОБА_2, оскільки обидві звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до розяснень, що містяться у абз. 2 п. 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішені спорів, що виникають із кредитних правовідносин», з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Перевіряючи доводи відповідачів щодо безпідставного предявлення позову до ОСОБА_2, суд виходить з такого.

Зокрема, відповідачем ОСОБА_1 суду надана копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.12.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 Відповідно до вказаного свідоцтва спадкоємцем майна, яке належало померлому ОСОБА_3 у виді квартири за адресою: м. Запоріжжя, вул. Союзна, б. 63, кв. 39 є дружина померлого - ОСОБА_1

Позивач, предявивши позов до ОСОБА_2, не надав суду жодного документа, який підтверджував би факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті її батька ОСОБА_3

Оскільки ст. 1282 ЦК України обмежує відповідальність спадкоємців за зобовязаннями спадкодавця вартістю майна, фактично одержаного у спадщину, а позивачем не наведені докази прийняття спадщини ОСОБА_2, підстави для стягнення боргу з вказаного відповідача відсутні.

За таких обставин позов підлягає задоволенню в частині стягнення суми боргу з відповідача ОСОБА_1 В частині стягнення боргу з відповідача ОСОБА_2П позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У звязку зі сплатою відповідачем ОСОБА_5 суми судового збору 1378 грн. на користь позивача до ухвалення судового рішення, питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 11, 60, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість, що утворилась за договором про надання споживчого кредиту № 0 (реєстраційний номер в системі обліку банку 1) від 28.09.2006 року станом на 16.02.2016 року - 81548 (вісімдесят одну тисячу пятсот сорок вісім) грн. 55 коп. в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

У задоволені решти позовних вимог Публічному акціонерному товариству «УкрСиббанк» відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 17.05.2016 р. Повний текст рішення виготовлено 19.05.2016 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Л.Шалпегіна