АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

05 травня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Шебуєвої В.А., Чобіток А.О.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 18 грудня 2015 року,

встановила:

у серпні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути на її користь додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 11 814 грн., посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вказувала, що дитина хворіє на хронічне захворювання, а тому потребує додаткових витрат, зокрема на придбання слухового апарату. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача частину коштів, витрачених на придбання меблів та одягу.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 18 грудня 2015 року позов було задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 11 814 грн 43 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення в частині суми додаткових витрат та визначити їх у розмірі 400 грн, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалась на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, який після розірвання шлюбу проживає з матір'ю. Зазначала, що рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 29 жовтня 2013 року на її користь з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, однак нею також були понесені додаткові витрати на дитину, зокрема на придбання слухового апарату, а також меблів для дитини та одягу.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 18 грудня 2015 року позов було задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 11 814 грн. 43 коп.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що всі вказані позивачем суми є додатковими витратами на дитину, викликані оплатою його розвитку, витратами на лікування.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів у повному обсязі погодитись не може з таких підстав.

При зверненні до суду з позовом, позивач надала квитанції та чеки на підтвердження придбання нею для сина ОСОБА_3 дитячого крісла, письмового столу, навісної полиці, а також одягу, взуття та канцелярського набору на загальну суму 9 349 грн. 67 коп.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

В даному випадку, не можна вважати придбання меблів та одягу додатковими витратами на дитину, а тому в задоволенні позовних вимог у вказаній частині слід відмовити.

Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_3 було встановлено діагноз двобічного зниження слухової функції сенсоневрального характеру, що потребує протезування.

Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов'язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2015 року позивачем був придбаний слуховий апарат вартістю 14 280 грн., а тому з відповідача підлягає стягненню половина понесених додаткових витрат в розмірі 7 140 грн.

Виходячи з викладеного, рішення суду першої інстанції слід змінити та визначити розмір додаткових витрат в сумі 7 140 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 18 грудня 2015 року змінити та визначити розмір додаткових витрат в сумі 7 140 грн

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 754/12588/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3704/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Ярошенко С.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.