РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/478/16-ц

Справа № 2/600/211/2016

03 серпня 2016 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: судді Вирсти М.М.

при секретарі Сташків О.С.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання права власності, в якому вказує, що бабі ОСОБА_4 належала земельна частка (пай) в с.Бишки, Козівського району, площею 1,19 га., згідно сертифікату серії ТР № 0108733 від 01 листопада 1996 року.

16 травня 1996 року ОСОБА_4 померла, заповіту не залишила.

Сертифікат на земельну частку (пай) втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода».

ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, йому відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай), площею 1,19 га., території ОСОБА_3 сільської ради, Козівського району, належала ОСОБА_4 на підставі сертифікату серії ТР № 0108733 від 01 листопада 1996 року, зареєстрований 06 листопада 1996 року за №382.

В судовому засіданні представник позивача згідно договору про надання правової допомоги від 14 квітня 2016 року ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 не заперечує, справу просить розглядати за їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, приймаючи до уваги відзив на позов відповідача, дослідивши матеріали справи, надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що ОСОБА_4 належала земельна частка (пай), площею 1,19 га. згідно сертифікату серії ТР №0108733 від 01 листопада 1996 року, підтверджується інформацію про грошову оцінку земельної ділянки №34-1909-99.5-1459/2-16 від 07 квітня 2016 року (а.с.8).

16 травня 1996 року ОСОБА_4 померла, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №028407 (а.с.4).

Згідно довідки ОСОБА_3 сільської ради №228 від 28 березня 2016 року з ОСОБА_4 на день її смерті проживав та був зареєстрований ОСОБА_2 (а.с.5).

ОСОБА_2 вступив в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_4, підтверджується довідкою ОСОБА_3 сільської ради №229 від 28 березня 2016 року (а.с.6).

Сертифікат серії ТР №0108733 від 01 листопада 1996 року втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №28 від 08 квітня 2016 року (а.с.9).

ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, підтверджується відмовою нотаріуса №563/01-16 від 01 червня 2016 року (а.с.7).

Відповідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.549 Цивільного кодексу УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності слід задовольнити.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1223, 1225, 1268, 1273 ЦК України, ст.549 ЦК УРСР, Постановою Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну частку (пай), площею 1,19 га., на території ОСОБА_3 сільської ради, Козівського району, Тернопільської області, яка належала ОСОБА_4 на підставі сертифікату серії ТР №0108733 від 01 листопада 1996 року, зареєстрований 06 листопада 1996 року за №382.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Тернопільської області через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом: вірно