Справа № 353/57/16-ц
Провадження № 2/353/75/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

з участю секретаря - Бойко В.Я.

позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, позовні вимоги якого збільшила 18.04.2016 року, мотивуючи свої вимоги тим, що з 14.05.2011 року вона з Відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому у виконкомі Надорожнянській сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. Від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Вказує, що відповідач з липня місяця 2015 року разом з нею не проживає, не забрав її з пологового будинку після народження доньки, і взагалі з того часу не цікавиться ні нею, ні дитиною, матеріально не допомагає утримувати доньку. Позивачка займається вихованням доньки, і їй одній важко утримувати дитину. Зазначає, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, має досить великі доходи, а тому вона бажає щоб він сплачував в її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі - по 2500,0 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття, але не менше як 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також просила стягнути з відповідача судові витрати по справі.

22.04.2016 року Відповідач подав до суду письмове заперечення на позов, в якому вказав, що твердження позивачки є безпідставними, а пред'явлені позовні вимоги є частково необґрунтованими. Зокрема, твердження позивачки щодо його великих доходів є неправдивими, позивачка не надала жодних доказів на підтвердження вказаних обставин. До цього ж, у зв'язку з кризовою економічною ситуацією в Україні, його сукупний дохід від здійснення підприємницької діяльності за останніх три місці становить 990,0 грн. На даний час він зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 з непрацездатними батьками, які ніде не працюють, не отримують доходів, в зв'язку з чим він змушений самостійно матеріально допомагати своїм непрацездатним батькам пенсійного віку, а також витрачати кошти на оплату комунальних послуг. За таких обставин він не взмозі сплачувати аліменти в розмірі вказаному позивачкою в позовній заяві, а тому просив в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов зі збільшеними позовними вимогами підтримала, просила його задовольнити. Вказала, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в розмірі 2500,0 грн. щомісячно, оскільки останній має великий дохід від підприємницької діяльності, зокрема у 2015 році його валовий дохід становив 248862,79 грн., проте відповідач жодних коштів на її утримання та утримання дитини не надавав. Зазначила, що вона ніде не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох річного віку та отримує державну допомогу при народженні І-ої дитини. Додатково вказала, що їй належало право власності на транспортний засіб марки «Ауді А6», який вона продала за 25000,0 грн., а отримані від продажу автомобіля кошти вона витратила на своє утримання та на утримання доньки. Додала, що відповідачем був також реалізований автомобіль «МАЗ», який є їх спільною сумісною власністю, як подружжя, проте, частину коштів, які їй належали від продажу автомобіля, відповідач їй не передав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В попередньому судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову частково заперечив, вказав, що він дійсно зареєстрований підприємцем, проте його дохід на даний час є незначним. Зокрема, зазначений позивачкою його дохід за 2015 рік в розмірі 248862,79 грн. є валовим доходом, тобто з даних коштів він сплачував податки, витрачав кошти на утримання та ремонт належних йому транспортних засобів, а також він витрачав кошти на утримання батьків, які на даний час не працюють. У зв'язку з тим, що транспортні засобі є несправними, його дохід за перший квартал 2016 року склав 990,0 грн. Зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі не більше 500,0 грн. щомісячно. Додатково повідомив, що позивачка продала транспортний засіб марки «Ауді А6» за 25000,0 грн., а отже має кошти на своє утримання та на утримання доньки. Просив в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засідання проти задоволення позову заперечив, ствердив обставини викладенні відповідачем в запереченні до позовної заяви. Просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши думку учасників справи та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що 14 травня 2011 року між Позивачкою та Відповідачем у виконкомі Надорожнянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб (а.з. № 1), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 2), та який на даний час не розірвано. Від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3), де в графі «Батько» вказано ОСОБА_2 (відповідача). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, виданого Надорожнянською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 (позивачка) проживає по АДРЕСА_2 в житловому будинку, який є власністю її батька ОСОБА_6 та у неї на утриманні перебуває малолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1 (позивачка) окрім допомоги на дитину інших доходів не отримує, підприємницькою діяльністю не займається (а.с. 4). Згідно довідки Управління соціального захисту населення Тлумацької РДА № 520 від 22.02.2016 року ОСОБА_1 (позивачка) перебуває на обліку в УСЗН та отримує державну допомогу при народженні дитини та інших видів доходів не отримує (а.с. 38). Згідно довідки Тлумацького РУСЗН від 22.02.2016 року ОСОБА_1 у грудні 2015 року отримала допомогу при народженні 1-ої дитини в розмірі 10320,0 грн. та в подальшому щомісячно отримує по 860,0 грн. (а.с. 37). ОСОБА_2 (відповідач) є фізичною особою-підприємцем та згідно копії Податкової декларації платника Єдиного податку його валовий дохід за 2015 рік становив 248862,79 грн. (а.с. 45-46). Згідно звітів про рух коштів по банківському рахунку ОСОБА_2 (відповідач) за жовтень 2015 року становив 24500,0 грн., за листопад 2015 року - 0,00 грн., за грудень 2015 року - 0,00 грн., за січень 2016 року - 990,0 грн. та за лютий 2016 року - 0,00 грн. (а.с. 39-44). Так згідно довідки Тисменицької оДПІ від 08.04.2016 року ОСОБА_2 (відповідач) перебуває на обліку в Тлумацькому відділенні Тисменицької оДПІ, як платник податків, та згідно поданої податкової декларації платника єдиного податку ІІІ-ої групи фізичної-особи підприємця сума доходу за 2015 рік становить 248862,79 грн., а за І-ий квартал 2016 року - 990,0 грн. (а.с. 62). Згідно копії довідки Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 83 від 04.02.2016 року ОСОБА_2 (відповідач) зареєстрований по АДРЕСА_3 та склад його сім'ї наступний: ОСОБА_7 (батько), ОСОБА_8 (мати), ОСОБА_5 (брат) (а.с. 27). Згідно відповіді на адвокатський запит Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області від 24.03.2016 року за ОСОБА_2 (відповідач) у період з 2011 року по даний час зареєстровані транспортні засоби марок: «ВАЗ 211540 120 20», Пр «Дністер 1-2», «МАЗ 950600010» та «МАЗ 64229», який 10.12.2015 року перереєстрований на іншого власника без зняття з обліку (а.с. 76). Також згідно відповіді на адвокатський запит Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області від 31.03.2016 року за ОСОБА_1 (позивачка) зареєстрований автомобіль марки «Ауді А6», який 26.01.2016 року був знятий з обліку для реалізації та 27.01.2016 року зареєстрований на підставі договору купівлі-продажу за гр. ОСОБА_9 (а.с. 64).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України обовязок щодо утримання дитини покладений на обох батьків, тобто дитину повинен утримувати не лише їх батько, а і її мати.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. При ухиленні від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання обов'язків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» для дитини віком дo 6 років встановлений розмір прожиткового мінімуму на 2016 р.: з 01 січня пo 30 квітня - 1167 грн., з 01 травня пo 30 листопада - 1 228 грн., з 01 грудня - 1 313 грн. на місяць.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком до 6 років.

Таким чином, враховуючи обставини справи, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я та розвитку дитини. А кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 184 СК України, а також розяснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 17 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи відповідача та його представника, про те, що відповідач ОСОБА_2 на даний час не здійснює підприємницької діяльності та за свої кошти утримує батьків, не заслуговують на увагу та не є підставою для звільнення його від обовязку утримувати дитину, оскільки батьки відповідача є працездатними та можуть утримувати себе самостійно, а неотримання коштів від підприємницької діяльності в І-му кварталі 2016 р. не свідчить про те, що протягом 2-4 кварталу 2016 р. він не буде отримувати дохід. З матеріалів справи, вбачається, що відповідач є молодою, працездатною особою, а отже взмозі надавати, принаймні мінімальне, забезпечення своїй дитині.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи сторін на підтвердження та заперечення розміру аліментів з врахуванням коштів, отриманих сторонами від реалізації автомобілів, оскільки сторони і надалі перебувають у шлюбі, а справа не стосується поділу спільного майна подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З `ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, оцінивши матеріальне становище сторін по справі, враховуючи те, що відповідач займається підприємницькою діяльністю та має незначний дохід в 2016 р., а позивачка ніде не працює та отримує допомогу при народженні 1-ої дитини до досягнення нею трьохрічного віку, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі по 600 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Відповідно до чч. 1-3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. При такому вирішенні позову з відповідача слід стягнути на користь держави - судовий збір у розмірі 551,20 грн., а на рахунок позивачки - судові витрати в сумі 470 грн. за надання їй правової допомоги, що підтверджується квитанціями № 002547 та № 002614 (а.с. 7, 70).

Розяснити сторонам у справі, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На підставі ст.ст. 180-183, 184, 191 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213- 215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого та жителя с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, жительки АДРЕСА_2, аліменти в твердій грошовій сумі на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 600 (шістсот) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення розпочати з 22 січня 2016 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів в розмірі платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого та жителя с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, жительки АДРЕСА_2, - 470 (чотириста сімдесят) гривень 00 копійок на відшкодування витрат понесених позивачкою на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого та жителя с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області, на користь держави , р/р 0451, МФО 836014, УДК в Тлумацькому районі, 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Тлумацький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча У.Ю. Луковкіна