Справа № 163/733/16-ц
Провадження № 2/163/122/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Павлуся О.С.,

за участю секретаря Шоцької О.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на лікування дитини,

В С Т А Н О В И В :

14 березня 2016 року позивач звернулась в суд з позовом до позивача про стягнення додаткових витрат на лікування дитини.

Свій позов мотивує тим, що рішенням Любомльського районного суду від 14 грудня 2010 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання двох дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 по 500 (п'ятсот) гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття.

Зазначає, що ОСОБА_3 визнаний інвалідом дитинства. Останній, щорічно, проходить зокрема курс лікування в міжнародній клініці відновного лікування в місті Трускавець, що в свою чергу потребує додаткових витрат.

Так, в період з 05 травня 2014 року по 17 травня 2014 року та з 10 серпня 2015 року по 22 серпня 2015 року ОСОБА_3 проходив курс лікування та реабілітації в міжнародній клініці відновного лікування в місті Трускавець, у зв'язку з чим, нею було витрачено 13670 гривень 50 копійок додаткових витрат на лікування сина.

У зв'язку з тим, що вона особисто несе додаткові витрати на утримання дитини, а відповідач в добровільному порядку відмовляється сплатити частину коштів витрачених на лікування сина, вона змушена звернутися до суду із позовом про стягнення половини фактично понесених витрат на проходження двох курсів лікування ОСОБА_3 лише в ТзОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» в сумі 6835 гривень 25 копійок.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, просила стягнути з ОСОБА_2 в її користь, половину фактично понесених витрат на проходження двох курсів лікування ОСОБА_3 в сумі 6835 гривень 25 копійок, оплачених за проходження курсу лікування в ТзОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» з 05 травня 2014 року по 17 травня 2014 року та з 10 серпня 2015 року по 22 серпня 2015 року. Вказала, що на лікування сина витрачає значні кошти, останній проходить лікування не лише в ТзОВ «Міжнародна клініка відновного лікування», а й в інших медичних закладах. Коштів отриманих від Управління соціального захисту населення не вистачає. При цьому, у зв'язку з хворобою сина, можливості працювати у неї немає.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, вказав, що не відмовляється приймати участь у додаткових витратах на лікування сина, проте на даний час безробітний, одружений вдруге, дружина також ніде не працює. Крім того зазначав, що позивач отримує державну соціальну допомогу на сина ОСОБА_3 а також кошти на лікування сина від дитячої благодійної місії з Республіки Німеччини.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Судом встановлено, що рішенням Любомльського районного суду від 14 грудня 2010 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 по 500 (п'ятсот) гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття (а.с.3).

Як вбачається з розрахунку суми заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2, заборгованість станом на 01.04.2016 року становить - 1901,82 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Медичним висновком № 11167 від 28 лютого 2012 року встановлено діагноз ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме: дитячий церебральний параліч, подвійна геміплегія, когнітивна недостатність, гіперкінетичний синдром, що також є підставою для визнання його інвалідом дитинства на період до 28 лютого 2017 року.

Копією виписки ТзОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» підтверджується факт проходження 3-го курсу інтенсивної нейрофізіологічної реабілітації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 05.05.2014 року по 17.05.2014 року (а.с. 6). Оплату за курс амбулаторного лікування здійснено готівкою в касу 05.05.2014 року в сумі 6 860 гривень, що стверджується листом ТзОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» від 22.04.2016 року за вих. №447/1-314 та копією квитанції від 05.05.2014 року, оригінал якої надавався в судовому засідання для огляду (а.с.7). При цьому позивач ствердила, що саме нею вносилися в касу кошти.

Крім цього, довідкою ТзОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» від 11.08.2015 за вих.№825/1-646 стверджується, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, знаходився на амбулаторному лікуванні в ТзОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» в період з 10.08.2015 року по 22.08.2015 року. Згідно вищевказаної довідки та листа ТзОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» від 22.04.2016 року за вих.№447/1-314, оплату за курс амбулаторного лікування здійснено готівкою в касу 11.08.2015 року в сумі 6 810 гривень 50 копійок, платник - ОСОБА_1 (а.с.8).

Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір понесених додаткових витрат документально підтверджений належними доказами.

З вищезазначених документів також вбачається, що ОСОБА_3, систематично проходить курси лікування та йому рекомендовано повторні курси такого лікування.

Довідкою Управління соціального захисту населення Любомльської РДА від 28 квітня 2016 року за вих. №1426/2-16 підтверджується факт отримання ОСОБА_1 державної соціальної допомоги дітям-інвалідам станом на 2016 рік в розмірі 2206 гривень 80 копійок щомісячно.

Згідно зі ст. 182, 185 СК України при визначені розміру аліментів і додаткових витрат на дитину, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення.

При визначені розміру додаткових витрат суд приймає до уваги необхідність дитини в лікуванні та реабілітації, ту обставину, що позивач у зв'язку з хворобою сина немає можливості працювати, матеріальний та сімейний стан відповідача, його обов'язок сплачувати на утримання дитини аліменти, та вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача додаткові витрати на лікування сина в сумі 6835 гривень 50 копійок.

Посилання відповідача на відсутність можливості заробляти грошові кошти в достатньому обсягу суд вважає необґрунтованими та враховує, що відповідач є особою працездатного віку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 213-218, 88 ЦПК України, ст.ст. 141, 185 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, 6835 (шість тисяч вісімсот тридцять п'ять) гривень 50 копійок додаткових витрат на лікування сина ОСОБА_3

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.