Справа № 495/4842/16-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
05 жовтня 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого одноособово судді Боярського О.О.,
при секретарі Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на майно в порядку спадкування,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на майно в порядку спадкування, а саме просить:
встановити факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем - ОСОБА_2, однією сім'єю з 2002 року до часу відкриття спадщини;
визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 6,60 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Миколаївської сільської ради, масив 5, ділянка 8, яка належала спадкодавцю - ОСОБА_2, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №015608, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 26.02.2007 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №170/12.
ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи є її заява відповідно до якої вона просить здійснити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку всім представленим доказам суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з огляду на наступне.
У судовому засіданні встановлено, що 18 липня 2007 року померла ОСОБА_2, що підтверджується актовим записом про смерть №22.
З 2002 року і до моменту її смерті (часу відкриття спадщини) ОСОБА_1, постійно проживала спільно зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1, вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, позивач доглядалаа за ОСОБА_2, допомагала їй, що в сенсі статті З СК України означає, що вони зі спадкодавцем проживали однією сім'єю.
Згідно з ч.2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.
Вказані обставини підтвердили свідки - сусіди: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які надали до суду свої письмові пояснення.
Таким чином, відповідно до положень ст. 3 СК України, відносини, що існували між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за своїм характером є сімейними правовідносинами, що зумовлюють певні правові наслідки.
Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає повністю доведеним факт проживання позивача однією сімєю в період з 2002 року по день смерті ОСОБА_2 20.07.2007 року.
Згідно з ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Оскільки, вище судом достеменно встановлено факт проживання позивача зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років, та на момент відкриття спадщини, а саме на момент смерті ОСОБА_2, позивач проживала з нею, суд вважає обґрунтованою вимогу щодо встановлення факту прийняття спадщини позивачем, оскільки, положення статті 1264 ЦК України відносять позивача до кола спадкоємців, а у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину, тобто факт прийняття нею спадщини відбувається в момент включення її до кола спадкоємців.
Інших спадкоємців, які звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 немає, що підтверджується довідкою із державної нотаріальної контори.
З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. ст.3 СК України, ст. 1259, 1264, 1268 ЦК України, ст.ст.10, 11, 16, 60, 212-215, 224-226, ЦПК України, суд, -

Позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем - ОСОБА_2, яка померла 20.07.2007 року однією сім'єю не менше п'яти років.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_2, яка померла 18.07.2007 року, право власності на земельну ділянку, площею 6,60 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Миколаївської сільської ради, масив 5, ділянка 8, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництваяка, яка належала спадковцеві - ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №015608, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 26.02.2007 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №170/12.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя