23.06.2016 227/445/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 червня 2016 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Корнєєвої В.В.,

при секретарі - Заварзіній Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 62 941,60 грн., яка складається з: 22 610,09 грн. заборгованості за кредитом; 37 002,52 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 93,68 грн. заборгованості за пенею та комісією; 250,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 2 985,31 грн. штрафу (процентна складова), мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Позивачем зазначено місце проживання відповідача : АДРЕСА_1. В звязку з проведенням АТО в Донецькій області, в т.ч. в с. Зуївка, суд позбавлений можливості звернутися до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

При цьому у суду є обґрунтовані підстави вважати, що останнім відомим місцем реєстрації та проживання відповідача є адреса, за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 оскільки позивачем до позовної заяви було долучено копію паспорта відповідача - громадянина України серії ВС № 491654 виданого Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області, 11.11.2000 року (а.с.17 зворот). Вищезазначена адреса, відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, знаходиться під територіальною юрисдикцією Добропільського міськрайонного суду Донецької області.

Разом із тим, оскільки суд позбавлений можливості достеменно встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, судом у відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано оголошенням у пресі - в газеті Урядовий Курєр № 104 від 03.06.2016 року (а.с. 61-62) та в газеті «Донеччина» № 21 від 17.06.2016 року (а.с. 68-69). Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.

Судом встановлено, що 05.07.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 3 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Копія анкети-заяви з особистим підписом відповідача долучена до матеріалів справи ( а.с. 10). 08.03.2013 року кредитний ліміт було збільшено до 13 000,00 грн. (а.с. 28).

Згідно умов договору, відповідач зобовязався погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви. Сплатити відсотки за користування кредитом.

Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов обслуговування, зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Згодом кредитний ліміт було змінено, що підтверджується довідкою (а.с. 28).

Згідно п. 5.5 Правил користування платіжною краткою, ОСОБА_2 нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 Правил користування платіжною карткою.

Відповідно до кредитного договору, - при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до п. 5.5.1 Правил користування платіжною карткою, за несвоєчасне виконання боргових обовязків, (користування простроченим кредитом і ОСОБА_2), боржник сплачує відсотки за повишеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлені «Тарифами Банку».

Відповідно до п. 5.6 Правил користування платіжною карткою, Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку, зокрема, з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

На підставі п. 5.3 Умов обслуговування, ОСОБА_2 має право на зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому ОСОБА_2, за виключенням випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), має обовязок ні менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку згідно п.4.9 цього Договору. Якщо протягом 7 днів ОСОБА_2 не отримав повідомлення від Клієнта, щодо незгоди із змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови.

Право змінювати розмір нарахованого на платіжну карту Кредиту (кредитного ліміту) ОСОБА_2 залишає за собою в одноособовому порядку, за власним рішенням Банка та без попереднього повідомлення Клієнта.

Згідно п.4.6 Умов обслуговування, Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п.5.7 Правил користування платіжною карткою, ОСОБА_2 має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором.

Згідно п. 5.2 Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення ОСОБА_2 має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором.

Відповідно до п. 5.5.1 Правил користування платіжною карткою, за несвоєчасне виконання боргових обов'язків (використання простроченого Кредиту та ОСОБА_2) Власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються Тарифами.

Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Як вказує позивач, відповідач належним чином свої зобов'язання за Договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку із чим станом на 31.12.2015 року, відповідно до наданого позивачем розрахунку у відповідача виникла заборгованість у розмірі 62 941,60 грн., яка складається з: 22 610,09 грн. заборгованості за кредитом; 37 002,52 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 93,68 грн. заборгованості за пенею та комісією; 250,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 2 985,31 грн. штрафу (процентна складова) (а.с. 6-9).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а й отже з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, а також, з урахуванням положень ст. 1048 ЦК України, заборгованість по процентам за користування кредитом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно із ст. 2 Закони України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, с. Зуївка Донецької області віднесено до вказаного переліку.

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17 зворот).

Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.6-9) позивачем зроблений розрахунок пені та комісії станом на 31.12.2015 року в розмірі 93,68 грн.(а.с.9).

З урахуванням того, що від сплати пені, нарахованої після 14 квітня 2014 року відповідач на підставі ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» має бути звільнена, а станом на 13.04.2014 року розмір нарахованої пені складав 0,00 грн., розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача з дотриманням вимог вищезазначеного закону складає 0,00 грн.

Суд також вважає, що позивачем не доведено підстави для нарахування комісії за період з 15.04.2014 р. по 31.12.2015 р. , в звязку із чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

На підставі ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не підлягають стягненню з відповідача і штрафи в розмірі 250,00 грн. (фіксована частина) та 2 985,31 грн. (процентна кладова).

Таким чином, на користь позивача з відповідача належить стягнути заборгованість в сумі 59 612,61 грн., яка складається з: 22 610,09 грн. заборгованості за кредитом; 37 002,52 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом.

Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню частково. В іншій частині позовних вимог слід відмовити з вищенаведених підстав.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

У відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано до суду оголошенням у пресі - в газеті Урядовий Курєр № 104 від 03.06.2016 року, витрати за публікацію оголошення у розмірі 840,00 грн., що підтверджується копією рахунку № 6981 від 30 травня 2016 року, було понесено позивачем. Беручи до уваги той факт, що в розрахунку зазначено декілька оголошень про виклик відповідачів по цивільним справам за позовами Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 суд, вважає за доцільне стягнути з відповідача витрати повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду у розмірі 420,00 грн.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 305,10 грн. та витрати пов"язані з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду 420,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 74, 79, 88, 122, 169, 197, 224-226 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ВС № 491654, ІПН НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором б/н від 05.07.2007 року у розмірі 59 612,61 грн., яка складається з: 22 610,09 грн. заборгованості за кредитом; 37 002,52 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ВС № 491654, ІПН НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», , витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 305,10 грн. (одна тисяча триста пять гривень 10 копійок) та витрати повязані з публікацією у пресі у розмірі 420,00 грн. (чотириста двадцять гривень).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Корнєєва