БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22.02.2016 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Янчук С.В., при секретарі - Шевчук Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ „Ідея Банк" звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ним та відповідачем 06.06.2012 року було укладено кредитний договір № 910.15512. Відповідно до Договору, відповідач отримав кредит в розмірі 81678,35грн. на купівлю транспортного засобу ВАЗ 2121 40, 2012р. випуску, колір зелений, номер шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер № НОМЕР_1. Строк користування кредитними коштами встановлено до 06.06.2017р. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вищезазначеного автомобіля, решта - перерахована на фінансування страхового платежу. Кредитні кошти були надані із сплатою відсоткової ставки в розмірі 20,99% річних та сплатою всіх інших обов'язкових платежів по договору. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту та процентам за його користування. Останній платіж було виконано 04.03.2015р.

Станом на 08.06.2015 року відповідач порушив умови кредитного договору та має прострочену заборгованість по основному боргу в сумі 46162,67 грн., прострочений борг - 10469,26, прострочені проценти 7409,74грн., строкові проценти - 80,66 грн., комісія - 0грн. пеня - 10760,21грн., дебіторська заборгованість - 1722,06грн., інші санкції - 20141,96грн. Загальна сума боргу становить 78646,56грн.

За умовами договору поруки від 10.06.2015р., на добровільних засадах поручитель взяв перед позивачем зобов'язання відповідати солідарно в межах суми 100 грн. В забезпечення виконання зобов'язань між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договору застави транспортного засобу ВАЗ 2121 40, 2012р. випуску, колір зелений, номер шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер № НОМЕР_1, який належить їй на праві приватної власності.

Представник позивача до суду не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача та про підтримання позову, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідачка до суду не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належати чином - рекомендованим повідомленням. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обов'язки сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях сторін, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у справі матеріали(кредитний договір №910.15512, копію договору застави та додаткового договору, додаток -графік сплати платежів, витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, меморіальний ордер довідка-розрахунок, виписка з особового рахунку), суд розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 06.06.2012 року було укладено кредитний договір № 910.15512 та отримано грошові кошти в умі 81678,35грн. на придбання автомобіля ВАЗ 2121 40, 2012р. випуску, колір зелений, номер шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер № НОМЕР_1. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання та не здійснює погашення по кредиту та процентам за його користування. Станом на 08.06.2015року відповідач порушила умови кредитного договору та має прострочену заборгованість в сумі 78646,56 грн.

Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 553, 554, 1050, 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність".

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність" банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до положень ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

У відповідності до положень ст. ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку» певний спосіб реалізації предмета іпотеки може бути встановлений у рішенні суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано частина перша ст.20 Закону України «Про заставу». Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст.20 Закону України «Про заставу»).

Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця.

Правовий аналіз зазначених норм законодавства дозволяє зробити висновок, що звернення стягнення на майно боржника має на меті реалізацію майна останнього для погашення існуючої заборгованості перед стягувачем, включає в себе арешт, вилучення та примусову реалізацію такого майна. Підставою для звернення стягнення на майно боржника є, серед іншого, рішення суду. При цьому, примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Іпотекодержатель має право звернутися у суд як з позовом про стягнення заборгованості, так і з позовом щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, в останньому випадку спосіб реалізації предмета іпотеки встановлюється рішенням суду. В разі примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості та подальшої реалізації предмета іпотеки в рахунок погашення боргу, майно, що реалізується з прилюдних торгів, не втрачає статус іпотечного, а тому при проведенні прилюдних торгів для державного виконавця та торгуючої організації обов'язковим є застосування Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст.ст. 79; 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору, оскільки відповідач є стороною, котра при виконанні зобов'язань діяла недобросовісно.

На підставі ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність", ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України та керуючись ст.ст. 10; 11; 60; 214; 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

В рахунок погашення кредитних зобов'язань на користь ПАТ «Ідея банк» звернути стягнення на предмет застави а саме автомобіль ВАЗ 2121 40, 2012р. випуску, колір зелений, номер шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер № НОМЕР_1 шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника для чого надати ПАТ «Ідея банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах(отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов'язані з продажем автомобіля).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором 100 (сто) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача сплачений судовий сбір в розмірі 786 (сімсот вісімдесят шість) гривень 47 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Миколаївської області через Баштанський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ: