РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/249/16-ц

15 червня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Мельник Р. М.

представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, покликаючись на те, що рішенням Костопільського районного суду від 27 серпня 2007 року з відповідача ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, 16.06.2007 року у розмірі 250 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, однак відповідач аліменти належним чином не сплачує, внаслідок чого постійно утворюється заборгованість.

Представник позивача в судовому засіданні зменшив розмір позовних вимог, зокрема просив суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 2000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього неустойки за прострочення сплати аліментів у сумі 2000 грн.

Виходячи з наведеного, суд вважає за вірне прийняти визнання відповідачем позову.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З виконавчого листа по справі № 2-671 виданого 12.09.2007 року (а.с. 9) вбачається, що рішенням Костопільського районного суду від 27.08.2007 року стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, 16.06.2007 року в розмірі 250 грн. щомісячно до її повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Розрахунком старшого державного виконавця ВДВС Костопільського РУЮ ОСОБА_6 № 644/13-49/1 від 22.01.2016 року (а.с. 10) стверджується, що за ОСОБА_2 станом на 01.01.2016 року рахується заборгованість.

Суд рахує, що сума неустойки за прострочення сплати аліментів, яка визначена позивачем і озвучена представником позивача в судовому засіданні є обгрунтованою.

Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись статею 196 СК України, статтями 10, 60, 61, 88, 174, 212- 215 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 2000 (дві тисячі) грн. та судові витрати, що становлять 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_7