Справа № 515/1615/16-ц
Провадження № 6/515/2916/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

Іменем України

04 жовтня 2016 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Шевиріна А.О.,

за участю секретаря - Чумаченко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про оголошення розшуку боржника,

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2016 року начальник Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (далі Татарбунарський РВДВС ГТУЮ) в Одеській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка має невиконані зобовязання, покладені на неї. В обґрунтування подання зазначила, що на примусовому виконанні у Татарбунарському РВДВС ГТУЮ Одеської області перебуває виконавче провадження, відкрите 15.08.2016 року, по примусовому виконанню вимоги №Ф-414У від 11.01.2011 року, виданої управлінням Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області (далі УПФУ) про стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі 284грн.82 коп. Посилаючись на те, що ОСОБА_2 не сплачує борг, за адресою реєстрації, вказаною у вимозі про сплату боргу, не мешкає, точне місце її проживання не відоме, державний виконавець вважала, що є підстави для оголошення розшуку боржника.

Державний виконавець, поінформований про дату, час та місце розгляду подання належним чином, в судове засідання не з'явилася. В поданні про оголошення розшуку боржника начальник Татарбунарського РВДВС ГТУЮ просила його розглядати без участі представника райвідділу.

Перевіривши наведені у поданні доводи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з огляду на таке.

З доданих до подання матеріалів вбачається, що відповідно до вимоги №Ф-414 У від 11.01.2011 року, виданої УПФУ в Татарбунарському районі Одеської області, за ОСОБА_2 числиться борг зі сплати страхових внесків, штрафів (фінансові санкцій) та пені у розмірі 284 грн. 20 коп. (а.с.7).

З заяви УПФУ в Татарбунарському районі Одеської області про відкриття виконавчого провадження від 10.08.2016 року № 734/11 слідує, що УПФУ направлено вказану вимогу із залишком заборгованості у сумі 284 грн. 82 коп. до Татарбунарського РВДВС на примусове виконання (а.с.6)

Судом встановлено, що 15.08.2016 року за вимогою УПФУ відкрито виконавче провадження за №ВП51922426 та запропоновано ОСОБА_2 добровільно сплатити борг у зазначеному розмірі (а.с.2).

З матеріалів справи також вбачається, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.08.2016 року надіслано органом державної виконавчої служби на адреси стягувача та боржника (а.с.2 зв.).

Зі змісту акта державного виконавця від 23.08.2016 року слідує, що при виході виконавця за адресою, вказаною у виконавчому документі, встановлено, що боржник за адресою її реєстрації не проживає тривалий час (а.с.3).

Аналогічна інформація міститься у відповіді Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 24.06.2016 року №781, наданої на запит ВДВС про місце проживання боржників (а.с.5).

З відповідей територіальних органів Державної податкової служби України №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 16.08.2016 року, Пенсійного фонду України №№ НОМЕР_3, НОМЕР_4 від 15.08.2016 року слідує, що боржник ОСОБА_2 не отримує пенсію та дохід, на які можливо звернути стягнення при виконанні вимоги УПФУ (а.с.а.с.10,11).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.09.2016 року №172519759 вбачається, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на житловий будинок, однак в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна міститься запис про накладення арешту на це нерухоме майно на підставі постанови державного виконавця про арешт майна від 11.12.2009 року (а.с.12).

Вирішуючи питання про можливість оголошення розшуку боржника суд виходить з такого.

За змістом ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З цією метою Законом передбачено низку прав державного виконавця, необхідних для забезпечення своєчасного виконання судових рішень, в тому числі, право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну, право накладати арешт на майно, кошти та цінні папери боржника, зокрема на кошти, які перебувають в банках, тощо (ч.2 ст.11 Закону).

Відповідно до ст. 40 Закону, у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника фізичної особи, державний виконавець звертається до суду з поданням про постановлення ухвали про розшук боржника.

Згідно з п.3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року, перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи щодо:

- отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи;

- отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника;

- перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій;

- отримання інформації щодо місця роботи боржника;

- отримання інформації про боржника з інших джерел.

З огляду на те, що державним виконавцем вжито необхідні заходи, спрямовані на виявлення нерухомого та рухомого майна ОСОБА_2, її доходів, на які можливо було б звернути стягнення, та вчинено ним в межах наданих законом повноважень дії для встановлення місця проживання боржника, які не дали результату, суд доходить висновку про необхідність оголошення розшуку ОСОБА_2 за останнім відомим місцем її реєстрації та проживання на території Татарбунарського району Одеської області.

Задовольняючи подання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п.33 рішення ЄСПЛ у справі "Фельдман проти України", за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

За встановлених обставин оголошення розшуку ОСОБА_2, на думку суду є легітимним, адже встановлюється на підставі відповідного закону, виправданим та пропорційним, оскільки без його оголошення існує ризик невиконання законного рішення органу Пенсійного фонду України, а також безпідставного уникнення боржником свого обов'язку зі сплати податків та зборів. Відтак, оголошення розшуку боржника не становитиме порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.208-210, 375 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Подання начальника Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про оголошення розшуку боржника задовольнити.

Оголосити розшук боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5, за останнім відомим місцем реєстрації і проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Проведення розшуку доручити Татарбунарському відділенню поліції Арцизького ГУНП в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя: