У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Демяносова М.В., ЛеванчукаА.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, Комунального підприємства «Редакція газети «Володимирецький вісник» Володимирецької районної ради Рівненської області про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 02 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у газеті «Володимирецький вісник» розміщено статтю «ІНФОРМАЦІЯ_2», у якій про нього поширено недостовірну інформацію, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, зокрема, щодо «підняття ним руки» на ветерана автошколи ОСОБА_6 та притягнення його до кримінальної відповідальності за розбійний напад на іншого працівника ОСОБА_14 Дана стаття надрукована від імені працівників та ветеранів автошколи.

З підстав, передбачених ст. ст. 277, 299, 1167 ЦК України позивач просив визнати поширену про нього інформацію недостовірною та такою, що порочить його честь, гідність та шкодить діловій репутації, зобов'язати Комунальное підприємство «Редакція газети «Володимирецький вісник» (далі - КП «РГ «Володимирецький вісник») Володимирецької районної ради Рівненської області спростувати поширену про нього неправдиву інформацію шляхом опублікування у газеті спростування та зобов'язати публічно вибачитися, а також стягнути з відповідачів солідарно 10 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 квітня 2016 року позов задоволено частково. Визнано інформацію, поширену у статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» у газеті «Володимирецький вісник» у випуску від ІНФОРМАЦІЯ_1 наступного змісту: «у нашому колективі є людина, яка підняла руку на ветерана автошколи ОСОБА_6, а за розбійний напад на іншого працівника ОСОБА_14 навіть притягується до кримінальної відповідальності» - недостовірною та такою, що порушує право ОСОБА_4 на повагу до його гідності та честі, а також право на недоторканість ділової репутації.

Зобов'язано КП «РГ «Володимирецький вісник» Володимирецької районної ради Рівненської області спростувати поширену про ОСОБА_4 недостовірну інформацію шляхом опублікування спростування у газеті «Володимирецький вісник» під заголовком «Спростування» на тому ж місці шпальти та тим же шрифтом, яким опубліковано статтю «ІНФОРМАЦІЯ_2» у випуску від ІНФОРМАЦІЯ_1, не пізніше одного місяця з дня набрання даним рішенням законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_22, ОСОБА_21 солідарно на користь ОСОБА_4 3 400 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої поширенням недостовірної інформації. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 02 червня 2016 року рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 квітня 2016 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 28 березня 2016 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (а. с. 109, 110).

Вироком встановлено, що 07 липня 2015 року приблизно об 11 год. 20 хв. на території Володимирецької автошколи по вул. Горького, 1 у смт Володимирець Рівненської області ОСОБА_4 умисно наніс один удар правою ногою в область спини та приблизно два удари ногами в область тулуба та передпліччя правої руки потерпілого ОСОБА_14, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді обширного садна правого передпліччя, синця лівого передпліччя, трьох синців задньої поверхні тулуба справа, які відноситься до розряду легких тілесних ушкоджень.

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у газеті «Володимирецький вісник» НОМЕР_1 у рубриці «За вашими листами» розміщено статтю «ІНФОРМАЦІЯ_4», написана позивачем.

Враховуючи інформацію, яка містилася у зазначеній статті та вважаючи, що вона стосується громадського інтересу, є суспільно значимою, відповідачі, які є ветеранами ТСОУ і ДТСААФ, та працювали у Володимирецькій автошколі звернулися з відкритим листом до редакції газети «Володимирецький вісник».

У випуску друкованого засобу масової інформації - газети «Володимирецький вісник» Володимирецької районної ради Рівненської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 у рубриці «Публікація - резонанс» був опублікований лист відповідачів під назвою статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» (а. с. 9).

Зазначена стаття містить спростування інформації, опублікованої позивачем та відомості про нього наступного змісту: «І нам дуже прикро, що у нашому колективі є людина, яка підняла руку на ветерана автошколи ОСОБА_6, а за розбійний напад на іншого працівника ОСОБА_14 навіть притягується до кримінальної відповідальності. Ось через це він усіма засобами хоче очорнити колектив і його директора».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» громадянин може поширювати будь-яку відкриту за режимом доступу інформацію за допомогою друкованих засобів масової інформації.

Згідно зі ст. 43 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб і на свій вибір

Згідно зі ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно з вимогами ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

У п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - Постанова) роз'яснено, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення у мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з ч. 2 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

В Україні діє принцип презумпції невинуватості, за яким щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

У ст. 62 Конституції України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі,що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, що між позивачем та колективом організації, у якій ОСОБА_4 працював, існував конфлікт. Відповідачі звернулися з відкритим листом до засобів масової інформації, у якому навели свої погляди, думки, переконання, тобто оціночне судження, що стосувалося негативної поведінки позивача по відношенню до своїх колег, критика його дій, при цьомц винні дії позивача встановлені вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 грудня 2015 року.

Апеляційний суд обґрунтовано відмовив у позові, оскільки інформацію, яку просить спростувати позивач, не можна віднести до фактичних тверджень, вона є оціночним судженням, і згідно зі ст. 277 ЦК України не може вважатися недостовірною.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 02 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Демяносов М.В. Леванчук А.О.