Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/5490/14 Головуючий у 1 інстанції: Троценко Т.А.
Провадження № 22-ц/778/2502/16 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів Савченко О.В., Кочеткової І.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 грудня 2014 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м. Бердянська Запорізької області в особі Бердянської міської ради про визнання права користування квартирою, зобов'язання укласти договір найму,

В С Т А Н О В И Л А:

17.07.2014р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право користування квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача укласти з ним договір найму.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 грудня 2014 року провадження по вищезазначеній справі закрито за заявою представника позивача - адвоката Панчук І.М. у зв'язку з відмовою ОСОБА_2 від позову.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність у зв»язку з тим, що судом порушені норми процесуального права - не перевірено його дійсного наміру відмовлятись від позову, якого в нього не малось, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Приладишевої Н.Г., вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, приймаючи відмову позивача від позову та закриваючи у зв»язку з цим провадження у справі, виходив із того, що заява про відмову від позову подана повноважним представником позивача, не суперечить вимогам закону та не порушує нічиїх прав і охоронюваних законом інтересів, а тому таку відмову позивача слід прийняти, а провадження у справі закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Проте з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна,

оскільки вони зроблені без належного з»ясування дійсних обставин справи, прав та обов»язків сторін, з порушення процесуального права з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитись від позову протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Статтею 174 ЦПК України визначено, що до ухвалення судового рішення у зв»язку з відмовою позивача від позову суд роз»яснює йому наслідки відповідної процесуальної дії, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який виявив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

Отже, перед закриттям провадження у справі обов»язком суду є перевірка повноважень представника на відмову від позову від імені позивача, а також дійсного волевиявлення самого позивача із відповідним роз»ясненням йому наслідків відмови від позову.

Згідно із ч. 1 ст. 38 ЦПК України сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім спорів про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

У відповідності до положень ст. 44 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи у суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

Відповідно до статті 1 вказаного договору, адвокат Панчук І.М. згідно з вимогами ст.ст. 40, 42 ЦПК України бере на себе зобов»язання щодо виконання функцій представника в цивільному процесі та надання юридичної допомоги для захисту прав і законних інтересів ОСОБА_2

Статтею 2 цього договору сторонами узгоджено, що адвокат, користуючись статусом представника в цивільному процесі і дотримуючись діючого законодавства, здійснює представництво ОСОБА_2, використовуючи всі надані йому цивільно-процесуальним законом права і надаватиме йому необхідну юридичну допомогу.

За умовами, викладеними у статті 3 договору, клієнт погоджується з тим, що позиція представника в справі визначається лише самим адвокатом залежно від обставин справи, з урахуванням думки клієнта та відповідно до вимог норм права і правил адвокатської етики.

Отже, представник ОСОБА_2 - адвокат Панчук І. М. не була обмежена у реалізації права на відмову від позову, навпаки, зміст договору про надання послуг адвоката у цивільному процесі свідчить про те, що вона була наділена такими повноваженнями.

Відмова від позову - це вияв принципу диспозитивності, тому ця дія здійснюється під контролем суду. Ця правомочність належить до числа більш істотних, тому головуючий зобов»язаний роз»яснити наслідки таких дій, а саме: про неможливість повторного звернення до суду з тим самим позовом.

Суд повинен був перевірити, чи дійсно позивач має особисте волевиявлення на вчинення такої процесуальної дії як відмова від позову, оскільки заяву подано і підписано його представником - адвокатом Панчук І. М., яка у письмовій заяві від свого імені зазначила, що про наслідки відмови від позову роз»яснено.

Проте, суд не пересвідчився в цьому, навіть не направивши самому ОСОБА_2 судову повістку у судове засідання 09 грудня 2014р., та прийнявши в цьому засіданні відмову від позову у відсутності не повідомленого про розгляд справи позивача.

Крім того, вирішуючи питання про закриття провадження у справі у зв»язку з відмовою від позову, місцевий суд на виконання покладеного на нього обов»язку щодо роз»яснення позивачу наслідків таких дій, обмежився лише наявністю посилань представника Панчук І.М. в заяві на розуміння таких наслідків.

Все вищевикладене свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України є підставою для скасування постановленого судового рішення із направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 307, 311, 313 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 грудня 2014 року скасувати. Справу повернути до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Савченко О.В.

Кочеткова І.В.