Справа №2-388/2003 13.05.2016 13.05.2016
Провадження №22-ц/784/1097/16
Справа № 2-388/2003
Провадження № 22-ц/784/1097/16 Головуючий першої інстанції: Панкратова В.Г.
Категорія: 47 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 травня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М..,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Горійдчук С.С.,

за участі представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційними скаргами

представника ОСОБА_4,

ОСОБА_6, ОСОБА_7 Томіча -

ОСОБА_8

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2003 року за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Томіча, Південної товарної біржі про визнання договорів купівлі-продажу земельних часток (паїв) недійсними, укладеними та дійсними і визнання права власності на земельні частки (паї),

в с т а н о в и л а :

У квітні 2003 року ОСОБА_10 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_12, Південної товарної біржі про визнання договорів купівлі-продажу земельних часток (паїв) недійсними, укладеними та дійсними і визнання права власності на земельні частки (паї).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_9 вказував про те, що 19 березня 1998 року, 05 травня 1998 року та 20 травня 1998 року між ним та відповідачами укладено договори купівлі-продажу земельних часток/паїв, що були зареєстровані Південною товарною біржею.

Посилаючись на те, що ним проведений обумовлений розрахунок з відповідачами за придбані землі частки (паї), спірне нерухоме майно було передане йому і з моменту укладення договорів він відкрито володіє та користується вказаними паями, однак не має можливості зареєструвати вказані договори у відділі земельних ресурсів, так як відповідачі відмовляються від їх нотаріального посвідчення, ОСОБА_10 просив визнати вказані договори недійсними, дійсними та такими, що відбулися і визнати за ним право власності на вказані земельні частки/пай.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 21 квітня 2003 року, позов задоволено. Визнано недійсними договори купівлі-продажу сертифікатів на право на земельну частку/пай: від 19 березня 1998 року, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_7, від 05 травня 1998 року, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_11, від 05 травня 1998 року, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_4, від 20 травня 1998 року, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_12, які зареєстровані Південною товарною біржею.

Визнано такими що відбулися та дійсними договори купівлі-продажу сертифікатів на право на земельну ділянку/пай, розміром 9,87 умовних кадастрових гектарів, які укладено: між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 19 березня 1998 року, між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 05 травня 1998 року, між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 05 травня 1998 року, між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 20 травня 1998 року, визнано за ОСОБА_10 право власності на ці 4 сертифікати на право на земельну частку/пай.

На вказане рішення місцевого суду було подано апеляційній скарги 30 липня 2010 року представником відповідача ОСОБА_4, 17 березня 2011 року представником відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_6, 25 червня 2011 р представником правонаступника ОСОБА_11 ОСОБА_5

Представник відповідачів вказує на незаконність рішення місцевого суду через те, що про його існування відповідачі не були обізнані, а договори купівлі продажу земельних часток (паїв) ними не укладались, і просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 25 листопада 2010 року, рішення місцевого суду у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_10 до ОСОБА_13 про визнання недійсною угоди купівлі-продажу сертифікату на право на земельну частку (пай), зареєстрованої 05 травня 1998 року Південною товарною біржею та визнання такими що відбулися і дійсним договору купівлі-продажу сертифікату на право на земельну частку (пай), скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у позові.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 02 червня 2011 року, рішення місцевого суду у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_10 до ОСОБА_7 і ОСОБА_12 про визнання недійсними угод купівлі-продажу сертифікатів на право на земельну частку (пай), зареєстрованих 19 березня 1998 року та 20 травня 1998 року, скасовано і ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у позові.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 31 серпня 2011 року, рішення місцевого суду у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_10 до ОСОБА_11 за апеляційною скаргою ОСОБА_5, яка залучена до участі у справі в якості правонаступника ОСОБА_11, померлого 17 травня 2010 р., про визнання недійсними угод купівлі-продажу сертифікатів на право на земельну частку (пай), зареєстрованих 19 березня 1998 року та 20 травня 1998 року, скасовано і ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у позові.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 10 лютого 2016 року рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 25 листопада 2010 року та від 02 червня 2011 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню із таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають право на земельні частки (паї) в розмірі 9,87 в умовних кадастрових гектарах кожний як члени КСП «Садовий» Новоодеського району Миколаївської області на підставі сертифікатів (серія МК №№ 0176279, 0176206, 0176280, 0176369), виданих 16 вересня 1997 року.

Звертаючись з позовом, ОСОБА_9 надав укладені в письмовій формі та зареєстровані Товариством з обмеженою відповідальністю «Південна товарна біржа» договори купівлі-продажу прав на земельний пай: від 05 травня 1998 р. між ним та ОСОБА_11, від 19 березня 1998 р. між ним та ОСОБА_7, від 05 травня 1998 р. між ним та ОСОБА_4, від 20 травня 1998 р. між ним та ОСОБА_6

Позивач зазначав, що ним проведений обумовлений договорами розрахунок з відповідачами за придбані землі частки (паї), спірне майно та сертифікати передані йому і з моменту укладення договорів він відкрито володіє та користується вказаними паями, однак не має можливості зареєструвати вказані договори у відділі земельних ресурсів, так як відповідачі відмовляються від їх нотаріального посвідчення, у звязку з чим вважав, що є передбачені ст. 47 ЦК УРСР підстави для визнання дійсними спірних договорів купівлі-продажу.

В силу ст. 47 ЦК УРСР 1963 року, норми якого діяли на час укладення сторонами спірних договорів, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Таким чином, для визнання угоди дійсною необхідно декілька умов: законом передбачена обовязкова нотаріальна форма посвідчення угоди, сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами, угода має бути повністю або частково виконана хоча б однією стороною, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди.

В силу ч. 1 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених у законі.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 ЗК України 1990 року, який діяв на час укладання спірних договорів, придбання земельних ділянок, що перебувають у приватній власності, провадиться за договором купівлі-продажу, який посвідчується у нотаріальному порядку.

Оскільки право на земельну частку (пай) підтверджує право особи, на ім'я якої видано сертифікат, на частку у колективній власності на земельну ділянку, передану у власність колективного підприємству, то й відчуження такого права має відбуватися за правилами, визначеними для відчуження земельних ділянок.

Таким чином, діючим на час укладання наданих позивачем договорів законодавством не заборонялось відчуження права на земельну частку (пай) і для таких угод вимагалося їх укладення в нотаріальній формі.

Також з текстів договорів, укладених з ОСОБА_4, ОСОБА_14 та ОСОБА_7, вбачається, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а саме предмету договору, ціни, за яку проведено продаж майнових прав.

Між тим, в силу ст. 60 ЦПК України обовязок доказувати обґрунтованість позовних вимог покладається на позивача.

В порушення таких вимог закону позивачем не надано доказів того, що договори було повністю або частково виконано сторонами та що ОСОБА_4, ОСОБА_14 та ОСОБА_7 ухиляються від нотаріального посвідчення договорів, зареєстрованих на біржі, що є необхідною умовою для застосування положень ст. 47 ЦК України.

Суд, вирішуючи спір, не звернув уваги на вказані обставини, хоча їх встановлення має суттєве значення для вирішення спору, і помилково прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, заявлених до ОСОБА_4, ОСОБА_14 та ОСОБА_7

У звязку з наведеним та підставі пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, рішення суду в частині вирішення позовних вимог, заявлених до ОСОБА_4, ОСОБА_14 та ОСОБА_7, необхідно скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р ш и л а :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Томіча - ОСОБА_8 задовольнити.

Рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2003 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_9, заявлених до ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_7 Томіча, про визнання недійсними, дійсними та такими що відбулися договорів купівлі-продажу прав на земельну частку (пай) та визнання права власності на земельні частки (паї) скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

В позові ОСОБА_9 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Томіча про визнання недійсними, дійсними та такими що відбулися договорів купівлі-продажу прав на земельну частку (пай) та визнання права власності на земельні частки (паї) відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дні набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: