1Справа № 335/3654/16-ц 2/335/1081/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Апаллонової Ю.В.,

при секретарі: Кудряшовій Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

30.03.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому зазначала наступне. Вона та відповідач, ОСОБА_2, 28.12.2012 року зареєстрували шлюб, про що Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво про шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сім'я розпалася з причини взаємного непорозуміння, втрачені усі духовні та фізичні зв'язки між сторонами, спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу не можливе. Посилаючись на зазначене, просила суд розірвати шлюб, залишити їй шлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідач до судового засідання не з'явився, причину неявки суду не сповістив, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав.

Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У зв'язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача і відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя.

Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дітей.

З матеріалів справи вбачається, що 28.12.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, про що Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 506 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1

Від шлюбу сторони дітей не мають.

Позивачем заявлено позов про розірвання шлюбу через те, що спільне життя між подружжям не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, а також інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання.

Судом встановлено, що спільне господарство сторони не ведуть, сімейних відносин не підтримують, мають окремий бюджет, спору про розподіл майна. Примирення та збереження сім'ї неможливе.

З'ясувавши фактичні взаємостосунки між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також , враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами по справі не відповідає поняттю «сім'ї», як соціального інституту сучасного суспільства.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції про дискримінацію жінок в частині першій підпункту "с") "однакові права і обов'язки під час шлюбу і після його розірвання", тобто дружина шлюбом не закріпляється за чоловіком по життєво. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих та з врахуванням норм ст. 112 СК УК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам суспільства, у зв'язку з чим, шлюб між ними повинен бути розірваний.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Ураховуючи клопотання позивачки про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища «ОСОБА_1 » суд вважає можливим його задовольнити, оскільки відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу у подальшому іменуватися цим прізвищем або поновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Позивач не заявляла вимог про стягнення судового збору, тому на підставі ст. 11 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

Керуючись ст. 104, ч. 3 ст. 105, 110, 112,113 СК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2), зареєстрований 28 грудня 2012 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 506.

Залишити ОСОБА_1 її шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Рішення суду є документом, що підтверджує факт розірвання шлюбу судом після набрання ним законної сили.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя: Ю.В.Апаллонова