АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого-судді Кулянди М. І.

суддів: Винту Ю.М., Половінкіної Н.Ю.

секретар: Чубрей І.І.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 12 липня 2012 року перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказує, що донька проживає із нею та знаходиться на її утриманні.

ОСОБА_2 ухиляється від виконання обов'язку по утриманню дитини, матеріальної допомоги доньці не надає, хоча є працездатним та не має інших утриманців.

У звязку з наведеним, просила суд стягнути аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06 квітня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, доньки ОСОБА_3, у розмірі 700 гривень щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з 26 січня 2016 року.

Вирішено питання про судовий збір.

Рішення, в частині стягнення аліментів за один місяць, звернуто до негайного виконання.

22ц-757/16 головуючий по 1 інстанції Олексюк Т.І.

Категорія: 50 доповідач Кулянда М.І.

На вказане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким визначити розмір аліментів в сумі 351 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції врахував норми матеріального права та обставини, встановлені ним на підставі досліджених доказів по справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 12 липня 2012 року перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 22 березня 2016 року не працює, хоча є працездатним, інших утриманців не має.

Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді прав щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст.182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають значення.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, при цьому в добровільному порядку узгодити питання про матеріальне забезпечення дитини між сторонами неможливо, та правильно визначив спірні правовідносини, повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги про стягнення аліментів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що донька сторін потребує матеріальної допомоги на її утримання, обоє з батьків повинні піклуватися про утримання та фізичний і духовний розвиток дитини.

Доводи апелянта про те, що судом не враховано ту обставину, що він ніде не працює, доходи його є нерегулярними і його доходу є недостатньо для сплати аліментів у визначеному судом розмірі, є необґрунтованими, оскільки судом визначено такий розмір аліментів, який є можливим для сплати і мінімально необхідним для утримання неповнолітньої дитини, а згідно вимог ст. 180 СК України обовязок батьків утримувати неповнолітніх дітей не пов'язаний з тим, чи працює один із батьків, на якого покладається такий обовязок.

Крім того, сума прожиткового мінімуму на 2016 рік встановлена Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» на дитину, віком до 6 років, з 01 травня пo 30 листопада становить 1 228 гривень.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що у нього склалось таке матеріальне становище, за наявності якого він не спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у визначеному судом 1-ї інстанції розмірі.

Зокрема, ним не надано доказів про наявність обставин, передбачених ст. 182 СК України, які суд повинен врахувати при визначенні розміру аліментів, тобто наявність у нього утриманців, поганий стан його здоровя і таке інше.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Усупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, апелянт не надав суду належні та допустимі докази на спростування висновків суду першої інстанції.

Крім цього, посилання апелянта на те, що ним здійснювався переказ коштів на картковий рахунок ОСОБА_1, не свідчать про надання коштів на утримання дитини, крім того, перерахування коштів проведено 22 березня 2016 року, після звернення позивачки до суду із позовом 26 січня 2016 року.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: