Справа № 390/1157/15-ц
Провадження № 2/390/8/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2016 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Пасічника Д.І.,

при секретарі - Кулик К.І.,

за участю сторін:

представника позивачів ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_8, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_8, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності в порядку спадкування.

Свої вимоги мотивували тим, що 27 січня 2014 року помер ОСОБА_9. ОСОБА_3 перебувала з ОСОБА_9 у зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 1993 року по день його смерті. За час шлюбу, 28.10.2009 року, ними було придбано автомобіль марки Mitsubishi Lancer, тип ТЗ/кузова - легковий/седан-В, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований за ОСОБА_9, який належав ОСОБА_3 з чоловіком на праві спільної сумісної власності. 23 грудня 2013 року ОСОБА_9 потрапив до лікарні № 4 м. Кіровограда з діагнозом гострий холецистит, механічна жовтуха. Під час знаходження в лікарні йому було проведено декілька оперативних втручань. Оперативні втручання проводились 06.01 2013 р, 12.01.2013р., 13.01. 2013 p., 15.01.2013р. та 17.01.2013р., що підтверджується записами в медичній карті стаціонарного хворого ОСОБА_9 № 11224. З 07 січня 2013 року огляд хворого проводився майже почасово і в медичній карті на початку кожного запису лікаря зазначається стан хворого - тяжкий. 17 січня ОСОБА_10 оглядали о 6 год. 40 хв. запис - стан хворого тяжкий, о 07.00 запис - стан хворого тяжкий, о 08.00 запис - стан хворого тяжкий, о 08.30 запис - стан хворого тяжкий, об 11.30 запис - «состояние больного тяжелое, жалобы на слабость». В 12.35 ОСОБА_10 було введено розчин натрію оксибутират (наркотичний засіб для однокомпонентного наркозу) та з 12 год. 55 хв. по 15 год. 55 хв. проводилося чергове оперативне втручання. Проте незважаючи ні на що того ж дня, 17 січня 2013 року о 12 год. 05 хв., приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу, ОСОБА_11, було посвідчено довіреність, якою ОСОБА_9, уповноважує ОСОБА_8 продати за ціну і на умовах на свій розсуд, належний ОСОБА_9 автомобіль марки Mitsubishi Lancer, тип ТЗ/кузова - легковий/седан-В, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2. Зважаючи, що стан здоров'я ОСОБА_9 з 07.01.2013р. був тяжким, він переніс 6 оперативних втручань, то на день підписання довіреності не можна стверджувати про наявність у нього ясного розуму і повне усвідомлення ним своїх дій. Тож вважають дану довіреність від 17.01.2013р., зареєстровану в реєстрі за №8 недійсною. 21 січня 2014 року за довідкою-рахунком, серія ВІА №212697 від 21.01.2014р., ОСОБА_8 даний автомобіль був перереєстрований на нового власника ОСОБА_7. Довідка-рахунок, видана ПП «МПП Вибір» є підтвердженням укладення договору купівлі-продажу спірного автомобіля. Спадкоємці після померлого ОСОБА_9 вчасно звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, а тому позивачі звертаються з позивними вимогами до суду.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі надала пояснення по обставинам справи.

Представник відповідача в судовому засіданні, позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила відмовити в задоволені позову, надала пояснення по обставинам справи, надала письмові заперечення.

Третя особа в судове засідання не зявилася, надала до суд письмові пояснення, відповідно до яких, проживала з ОСОБА_9 разом з 2002 року, в якості цивільної дружини. На Півночі, де вони працювали разом - жили в гуртожитках та наймали інше житло. В м. Кіровограді проживали в її квартирі, де вона зареєстрована. В грудні 2013 р. ОСОБА_9 захворів (ЖКБ, Острый калькулезный холецистит, Холедохолитиаз. Механическая желтуха) . В процесі лікування виникла необхідність в оперативному втручанні. За період від початку хвороби по день його смерті вона весь час знаходилася біля нього. Оскільки стан ОСОБА_12 був складний і потребував значних матеріальних ресурсів, він вирішив продати авто марки Mitsubishi, модель Lancer 1.5 Invite, 2009 року випуску, колір - зелений, тип - легковий седан-В, реєстраційний помер ВА1998АР, яке купувалося на наші спільно зароблені кошти в 2009 році. На її ім'я була видана довіреність щодо в т.ч. продаж авта, посвідчена нотаріально в 4 міській лікарні, де перебував ОСОБА_9 На підставі даної довіреності вона продала авто ОСОБА_7. Кошти отримані від продажу автомобіля в розмірі 120 000 грн. були нею передані ОСОБА_9 та витрачені на лікування (медикаменти, операції, оплата транспортних і медичних послуг професора з Києва). Також її коштами було оплачено поховання та інші ритуальні послуги, встановлено надгробну плиту на могилі ОСОБА_9 Офіційна дружина та діти померлого фінансових витрат на лікуванні та поховання чоловіка/батька не здійснювані.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 завідуюча реанімаційного відділу Комунального закладу "Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги". Пояснила, що в той час могли пропускати до пацієнта в реанімаційне відділення за дозволом лікуючого лікаря, головного лікаря та начмеда, дозвіл був в усній формі. Вказала, що вона особисто дозволу для проведення нотаріальних дій нотаріусом з хворим ОСОБА_9 не давала. Зазначила, хворий ОСОБА_9 був вкрай важким, оскільки в нього була печінкова енцефалопатія, що означає недієздатність мозку, тобто останній був неадекватний і не усвідомлював свої дії. Крім того, в коли посвідчували довіреність, свідок пояснила, що була третя операція, ОСОБА_9 був неадекватний і не міг читати документи, оскільки в період підготовки до операції і після операції йому вводилися наркотичні лікарські засоби.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 лікуючий лікар хворого ОСОБА_9 Пояснив, що ОСОБА_9 поступив в лікарню в кінці грудня 2013 року. Вказав станом 17.01.2016 року хворий перебував в реанімаційному відділенні в дуже критичному стані, постійно вводилися наркотичні засоби, що підтвердив аналізуючи матеріали справи. Вказав, що при введенні такої кількості наркотичних засобів не може бути дієздатним, оскільки мінімум як за 24 години з моменту останнього ведення наркотичного засобу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу. Пояснив, що на початку 2014 року його викликала ОСОБА_8 з метою посвідчити довіреність у лікарні, в лікарні довго чекав на дозвіл лікаря, а потім лікар дав усний дозвіл на проведення нотаріальних дій, хворий знаходився в реанімаційному відділенні, лікар вийшов, сказав що все добре, і він зайшов і посвідчив довіреность. Зазначив, що коли посвідчив довіреність, запитав може ще який документ посвідчити, ОСОБА_9 повідомив, що не потрібно, що одужає. Пояснив, що коли зайшов до хворого останній був адекватний, приблизно 10-15 хв. йшла процедура посвідчення довіреності, добре бачив і міг читати і писати.

Судом встановлено, що 27 січня 2014 року помер ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого повторно 06 лютого 2014 року міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції.

ОСОБА_3 перебувала з ОСОБА_9 у зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ОЛ № 467212 від 12.02.1993 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу автотранспортного засобу № 437/10 від 27.10.2009 року встановлено, що ОСОБА_9 придбав автомобіль марки Mitsubishi Lancer, тип ТЗ/кузова - легковий/седан-В, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований за ОСОБА_9.

23 грудня 2013 року ОСОБА_9 потрапив до лікарні № 4 м. Кіровограда з діагнозом гострий холецистит, механічна жовтуха. Під час знаходження в лікарні йому було проведено декілька оперативних втручань. Оперативні втручання проводились 06.01 2013р, 12.01.2013р., 13.01. 2013 p., 15.01.2013р. та 17.01.2013р., що посмертним епікризом ОСОБА_9 карта №11224.

Відповідно до довіреності посвідченої 17 січня 2013 року о 12 год. 05 хв., приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу, ОСОБА_11, встановлено, що ОСОБА_9, уповноважує ОСОБА_8 продати за ціну і на умовах на свій розсуд, належний ОСОБА_9 автомобіль марки Mitsubishi Lancer, тип ТЗ/кузова - легковий/седан-В, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Згідно з довідкою-рахунком, серія ВІА №212697 від 21.01.2014р., встановлено, що ОСОБА_8 даний автомобіль був перереєстрований на нового власника ОСОБА_7. Довідка-рахунок, видана ПП «МПП Вибір».

Відповідно до спадкової справи № 2/2014 до майна померлого 27 січня 2014 року ОСОБА_9 встановлено, що в спадковій справі присутні: заява про прийняття спадщини від ОСОБА_3 (заява № 3 від 06.02.2014): заява про відмову від прийняття спадщини від ОСОБА_15 (заява № 4 від 06.02.2014); заява про прийняття спадщини від Баран Ліани Михайлівни (заява р. №31 від 19.06.2014): заява про прийняття спадщини від ОСОБА_5 (заява р.№ 30 від 19.06.2014); заява про прийняття спадщини від ОСОБА_8 (заява № 9 від 26.02.2014). Свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Згідно з довідкою ЖЕК 10 від 10.01.2014 року встановлено, що ОСОБА_16 дійсно постійно проживала разом з своїм цивільним чоловіком ОСОБА_9 з 2002 року до моменту смерті 27 січня 2014 року, за адресою АДРЕСА_1 та вели спільне господарство. ОСОБА_8 здійснила поховання ОСОБА_9

Відповідно до договору застави транспортного засобу від 20.06.2014 року встановлено, що ОСОБА_17 та ОСОБА_7 уклали договір застави, предметом застави є автомобіль марки Mitsubishi Lancer, тип ТЗ/кузова - легковий/седан-В, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, зареєстрований Центром ДАІ 3501 м. Кіровограда 21 січня 2014 року.

Згідно з відповіддю Кіровоградської міської лікарні швидкої медичної допомоги від 19.04.2016 року за вих. № 893 встановлено, що 23.12.2013 року до хірургічного відділення № 2 було доставлено хворого ОСОБА_9 у віці 55 років якому було встановлено діагноз печінкова енцефалопатія в період перебування хворого на стаціонарному лікуванні стан хворого був тяжкий неодноразово хворому було здійснено переливання крові. Стан хворого лише погіршувався позитивної динаміки в хворого не було, хвороба супроводжувалася сильним болем, у зв'язку з чим, хворий проявляв неадекватність, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, що супроводжувалися криками та галюцинаціями. Психічний стан хворого був неадекватний. Таким чином, у зв'язку з психомоторним збудженням хворому було призначено розчин «Сібазону». В такому стані хворий був недієздатний.

Відповідно до висновку № 231 від 13.05.2016 року судово-психіатричного експерта КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» встановлено, що у звязку з розбіжностями в матеріалах справи і медичній документації винести мотивоване рішення про психічний стан ОСОБА_9 17.01.2014 року, не представилося можливим.

Відповідно до ст. 60 ЦПК, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. При цьому, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.. 60 СК України, 1. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 2. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 65 СК України, Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім цього ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою.

Таким чином, проаналізувавши матеріали цивільної справи, допитавши учасників процесу та свідків, та зважаючи на стан хворого ОСОБА_9, який був тяжкий та критичний, а також те що хворий переніс шість оперативних втручань, та постійно отримував наркотичні засоби, стан хворого лише погіршувався позитивної динаміки в хворого не було, хвороба супроводжувалася сильним болем, у зв'язку з чим, хворий проявляв неадекватність, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, психічний стан хворого був неадекватний, а тому суд приходить до висновку що в такому стані хворий ОСОБА_9 не міг в повній мірі усвідомлювати свої дії при проведенні нотаріальних дій, а саме свідомо дати довіреність на продаж власного автомобіля.

При посвідченні довіреності, нотаріус не врахував той факт, що вказаний автомобіль належав не лише ОСОБА_9, а його дружині ОСОБА_3, оскільки останні до дня смерті ОСОБА_9 перебували в зареєстрованому шлюбі, а тому довіреність від 17 січня 2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу, ОСОБА_11, зареєстровану в реєстрі за № 8, слід визнати недійсною, та відповідно визнати договір купівлі-продажу автомобіля марки Mitsubishi Lancer, між продавцем ОСОБА_8 і покупцем ОСОБА_7 недійсним, скасувати свідоцтво про державну реєстрацію автомобіля марки Mitsubishi Lancer, виданого на ім'я ОСОБА_7.

Крім того, відповідача та третя особа вказували, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 проживали однією сімєю на протязі певного часу, але підтвердження встановлення факту проживання однією сімєю суду не надали.

Позивачка обґрунтовано звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на автомобіль в порядку спадкування, оскільки позивачка вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вказаний автомобіль належав на законних підставах померлому ОСОБА_9, а тому за ОСОБА_3 слід визнати право власності на автомобіль марки Mitsubishi Lancer, тип ТЗ/кузова - легковий/седан-В, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1, 2009 року випуску в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, який помер 27 січня 2014 року.

Враховуючи вище викладене, та те що позивачка в порядку спадкування після смерті свого чоловіка ОСОБА_9 отримала у приватну власність вказаний автомобіль, слід зобовязати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, повернути належний ОСОБА_3 на праві власності на автомобіль марки Mitsubishi Lancer, тип ТЗ/кузова - легковий/седан-В, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1, 2009 року випуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 215, 216, 328, 392, 1218 ЦК України, ст.ст. 60, 65 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_8, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати довіреність від 17 січня 2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу, ОСОБА_11, зареєстровану в реєстрі за № 8, недійсною.

Визнати договір купівлі-продажу автомобіля марки Mitsubishi Lancer, тип ТЗ/кузова - легковий/седан-В, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1, 2009 року випуску, здійснений через суб'єкт господарювання ПП «МПП Вибір» згідно довідки-рахунку № 212697 від 21.01.2014 року між продавцем ОСОБА_8 і покупцем ОСОБА_7 недійсним.

Скасувати свідоцтво про державну реєстрацію автомобіля марки Mitsubishi Lancer, тип ТЗ/кузова - легковий/седан-В, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1, 2009 року випуску, виданого на ім'я ОСОБА_7.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль марки Mitsubishi Lancer, тип ТЗ/кузова - легковий/седан-В, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1, 2009 року випуску в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, який помер 27 січня 2014 року.

Зобовязати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, повернути належний ОСОБА_3 на праві власності на автомобіль марки Mitsubishi Lancer, тип ТЗ/кузова - легковий/седан-В, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1, 2009 року випуску.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 1443,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя «підпис»

З оригіналом згідно

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_18