Справа № 128/4125/13-ц Провадження № 22-ц/772/1864/2016Головуючий в суді першої інстанції Жмудь О.О.
Категорія Доповідач Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04 травня 2016 рокум. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Медвецький С.К.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 березня 2016 року у справі за поданням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Заводнюк І.М. про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 березня 2016 року поданням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Заводнюк І.М. про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань задоволено.

Особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм поцесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, подала апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду.

Подана апеляційна скарга підлягає поверненню заявнику з таких міркувань.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не беруть участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 292 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом цієї статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається в несприятливих для них наслідках.

Вказані норми процесуального закону встановлюють порядок та спосіб апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Реалізація цих прав здійснюється шляхом звернення до суду в порядку ст. 377-1 ЦПК з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, яка також визначає, що суб'єктом звернення до суду є державний виконавець.

Підставами для звернення старшого держаного виконавця до суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїду за межі України була наявність у ОСОБА_4 невиконаних зобов'язань, покладених на нього судовими рішеннями та ухиленням ним від їх виконання.

Матеріалами справи встановлено, що у даній справі стягувачем є публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», боржником - ОСОБА_4 Під час розгляду Вінницьким міським судом Вінницької області подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Заводнюк І.М. про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїду за межі України до виконання ним свої зобов'язань, ОСОБА_2 участі не приймала і зі змісту ухвали від 01 березня 2016 року, яка оскаржується, не випливає, що при її постановленні суд першої інстанції вирішував питання про її права та обов'язки.

Таким чином, підстави вважати, що ухвалене судове рішення впливає на права та обов'язки заявника відсутні.

За таких обставин, вважаю, що апеляційну скаргу подано особою, яка не має передбаченого ст. 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження зазначеної ухвали суду, а тому її слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. ст. 292, 297 ЦПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 березня 2016 року повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Суддя : /підпис/ С.К. Медвецький

Згідно з оригіналом: