ухвала

іменем україни

28 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 26 червня 2015 року, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із даною заявою, обґрунтовуючи її тим, що третейський суд розглянув справу, яка йому не підсудна, а тому просив скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації український банків у справі від 26 червня 2015 року № 953/15 яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») заборгованість за договором кредиту в сумі 1 243 229 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року, поновлено ОСОБА_4 строк для звернення до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 26 червня 2015 року, яке ухвалено у справі № 953/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Заяву ОСОБА_4, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 26 червня 2015 року у справі № 953/15 задоволено.

Скасовано рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації український банків від 26 червня 2015 року, яке ухвалено у справі № 953/15 за позовом Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить скасувати судові рішення та постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи заяву про скасування рішення третейського суду, суди попередніх інстанцій виходили з того, що заявник є споживачем банківських послуг, між сторонами виник спір щодо заборгованості за кредитом, а отже, третейському суду в силу положень п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» не підвідомчий розгляд вказаної справи.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про те, що на час укладення кредитного договору не було заборони щодо розгляду третейськими судами справ щодо захисту прав споживачів, а закон не містить заборони щодо передачі на розгляд третейським судам справ про стягнення кредитної заборгованості, а також про те, що суди помилково ототожнили спір за участю споживача та щодо захисту прав споживача є необґрунтованими.

Так, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину першу статті 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 03 лютого 2011 року) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, про скасування якого просив позивач, ухвалено 26 червня 2015 року, тобто після внесення зазначених змін до Закону України «Про третейські суди».

Відповідно до статті 389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано, якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

ОСОБА_4 є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі № 6-2892цс15.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко І.М. Завгородня О.М. Ситнік