ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/509/13-ц р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Юхименко О.М.,

за участі секретаря Озерської Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом в якому з урахуванням уточнень просив поновити пропущений ним термін позовної даності, щодо звернення до суду визнавши її поважною, ухвалити рішення про поділ спільно нажитих транспортних засобів в рівних частинах по ? частині між ним та ОСОБА_2 стосовно автомобіля МЕРСЕДЕС-БЕНЦ С 180,1998 року випуску чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1, загальною вартістю 43 208 грн. та стосовно автомобіля ВАЗ 21043, 2005 року випуску, білого кольору, загальною вартістю 18 150 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на його користь ? частину вартості автомобіля МЕРСЕДЕС-БЕНЦ в розмірі 21 604 грн. та ? частину вартості автомобіля ВАЗ 21043 в розмірі 9 075 грн., а всього 30 679 грн. Враховуючи стан ОСОБА_2 по її заборгованості по кредитному договору №5 між нею та АТ «Райффайзен банк Аваль», кошти в розмірі 30 679 грн. зарахувати в рахунок вартості нерухомого майна, а саме ? вартості гаража за літ. «В», ? вартості сараю за літ. «Б», ? частину вартості веранди за літ. «б», загальна інвентаризаційна вартість яких становить 29 999,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 30.07.1988 року між ним та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб після чого остання стала мати прізвище ОСОБА_1 В.В.29.08.2007 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка по справі вдруге вийшла заміж та взяла прізвище чоловіка ОСОБА_2. Під час шлюбу з відповідачкою сторони мали спільний сімейний бюджет, тому разом з нею за їхні спільні кошти вони придбали як нерухоме так і рухоме майно. А саме: за літ. «Б» сарай, за літ. «б» веранду та за літ. «В» гараж, автомобіль МЕРСЕДЕС-БЕНЦ С 180,1998 року випуску чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 та кузов автомобіля ВАЗ-21043,2005 року випуску білого кольору, номерний знак НОМЕР_2. Перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_2, відповідачка у справі 03.09.2008 року відповідно до умов кредитного договору №5 укладеного між нею та АТ «Райффайзен банк Аваль» одержала кредит у розмірі 33 356,07 доларів США. Але свої зобовязання перед банком щодо погашення заборгованості остання не виконує у звязку з чим станом на 27 березня 2013 року заборгованості складає 45 876,91 доларів США. Про порушення своїх прав ОСОБА_2 позивач остаточно впевнився після звернення її в суд з позовом про поділ спального майна подружжя. За наслідками розгляду вказаного позову, 12.12.2012 року судом винесено рішення стосовно придбаної ними у спільне володіння квартири, а що стосується іншого майна, у тому числі гаражу, сараю та автомобілів, суд по суті рішення не прийняв.

Позивач в судове засідання 05.04.2016 року не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка по справі в судове засідання 05.04.2016 року не зявилась з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. В судовому засіданні 21.04.2015 року, представник відповідача ОСОБА_4 що діє за довіреністю від 04.09.2014 року, проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні у звязку зі спливом строків позовної давності.

Вислухавши сторони, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 29.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області зареєстровано факт розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, актовий запис № 76 (а.с.10).

В період перебування сторін у шлюбі, а саме 01.12.2000 року згідно договору купівлі-продажу ОСОБА_1 було придбано гараж і сарай, що знаходяться в смт. Золочів, по вул. 8-го Березня,58-Б. Гараж, загальною площею 21,1 кв.м., позначений на плані літ. «В», сарай, загальною площею 59,4 кв.м., позначений на плані літ. «Б»(а.с.4).

Згідно технічно паспорта, виданому 18.06.2008 року на замовлення ОСОБА_1, гараж складається з господарських будівель та споруд за літ. «Б»- сарай, за літ. «б»- веранда та за літ. «В»- гараж, які зареєстровані та знаходяться по вул. 8-го Березня,58-б в смт. Золочів Харківської області(а.с.5-6).

За обліковими даними ВРЕР №6 УДАІ ГУМВСУ в Харківській області по обслуговуванню Богодухівського та Краснокутського районів станом на 21.08.2008 року за гр. ОСОБА_5 зареєстровано наступні транспортні засоби: 31.08.2006 року автомобіль MERCEDES-BENZ C 180.1998 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1, кузов WDB2020181A725220, зареєстрований на підставі договору купівлі-продажу №12-416 від 31.08.2006 УАТБ «Харків», експертна оцінка 43208 грн., 16.11.2007 року на даний автомобіль накладено арешт ВДВС Золочівського РУЮ №2641 від 07.11.2007 року; 22.11.2005 року перереєстровано у звязку з заміною кузова автомобіль ВАЗ 21043, 2005 року випуску, кузов ХТК7683, білого кольору, номерний знак НОМЕР_3, на підставі довідки-рахунку МОЛ №548881 від 21.06.2005 року ТОВ «ОСОБА_6 Сервіс», МВД 100000010/4/551074 від 05.11.2004 року Київська регіональна митниця; вартість кузова згідно довідки-рахунку 18150 грн. Первинно даний автомобіль було зареєстровано 07.10.1997 року Дергачівським МРЕВ, номерний знак НОМЕР_4. 25.07.2007 року автомобіль ВАЗ 21043, знято з обліку для реалізації, номерні знаки АХ 2499 АЕ здано, видано транзитні номерні знаки 21АА 4633(а.с.7)

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, судом з вірогідністю встановлено, що спірне майно було придбано за час перебування у зареєстрованому шлюбі, а тому вона є спільною сумісною власністю подружжя.

Проте, під час розгляду справи по суті представник відповідача просив застосувати позовну давність при вирішенні даного спору та відмовити у задоволенні позову, оскільки рішення суду про розірвання шлюбу було ухвалено 29.08.2007 року, а тому на даний час минули строки позовної давності.

Суд погоджується з клопотання представника відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 Сімейного кодексу України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як зазначено вище у рішенні, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано 29.08.2007 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що початок позовної давності для вимоги про поділ майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС (ст.ст. 106, 107 СК України), а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (ч. 2 ст. 72 СК України).

Відповідно до положень абз.3 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» за №14 від 18 грудня 2009 р. встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів поважності причин пропущення позовної давності, у зв'язку з цим вона задоволенню не підлягає.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Володимировича-відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення

Суддя: Юхименко О. М.,