Справа № 140/1034/16-ц
№ 2/140/489/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

23.06.2016 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого: судді Підлипняка М.Д.

при секретарі Путій З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Н-ТРАНС» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяною працівником, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ТОВ «Н-ТРАНС» звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяною працівником, зазначивши в позовній заяві, що в період з 30.05.2014 року по 30.04.2015 року ОСОБА_1 працював в ТОВ «Н-ТРАНС» на посаді водія вантажного автотранспортного засобу та на посаді експедитора транспортного (в порядку суміщення посад), що підтверджується наказами № 47 - К/ТР від 30.05.2014 року, № 48 - К/ТР від 30.05.2014 року про прийняття на роботу та суміщення посад, а також наказом № 21 - К/ТР від 30.04.2015 року про звільнення з посади.

Окрім цього 30.05.2014 року між Відповідачем та Позивачем було укладено типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 даного Договору передбачено, що відповідач, що займає посаду експедитора транспортного та виконує роботу пов'язану з перевезенням переданих йому товарно-матеріальних цінностей бере на себе повну відповідальність за забезпечення схоронності довірених йому підприємством цінностей.

10.06.2014 року між позивачем та відповідачем було підписано акт приймання-передачі транспортного засобу відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв автомобіль Renault Premium 370.18, днз АІ4523ВІ, причеп EUROLOHR 1.21 Е, днз АІ6466ХТ та бортові пристрої для оплати проїзду по дорогам країн Європи (бокси), а саме Польщі, Білорусії, Чехії, Словаччини.

Відповідач ОСОБА_1 в період роботи заподіяв позивачу збитки, пов'язані з перевитратою паливно-мастильних матеріалів в об'ємі 1391,00 літр, що на момент звільнення Відповідача, а саме станом на 30.04.2015 року становило 29 211,00 гривень.

Окрім цього, 30.04.2015 року в момент передачі відповідачем позивачу автомобіля Renault Premium 370.18, днз АІ4523ВІ, причепа EUROLOHR 1.21 Е, днз АІ6466ХТ, було встановлено втрату бортового пристрою для оплати проїзду по дорогам Словаччини, що зафіксовано Позивачем та Відповідачем у відповідному акті приймання-передачі транспортних засобів. На момент звільнення відповідача вартість Словацького боксу становила 50,00 Євро, що підтверджується копією відповідного фіскального чеку долученого до матеріалів справи, що еквівалентно 1 157,78 гривень (згідно офіційного курсу гривні до Євро, визначеного НБУ станом на 30.04.2015 року, який складав 23,1557 грн. за 1 Євро).

Всього за період роботи у позивача з 30.05.2014 року по 30.04.2015 року відповідачем заподіяно збитки позивачу, пов'язані з перевитратою паливно-мастильних матеріалів та втратою Словацького боксу, на загальну суму 30368,78 грн. (тридцять тисяч триста шістдесят вісім гривень, 78 копійок), що підтверджується пояснювальною запискою відповідача від 24.12.2014 року та заявою від 30.04.2015 року.

З метою вирішення спірних відносин позивач 09.10.2015 року направив на адресу відповідача претензію № 326 від 06.10.2015 року, в якій просив останнього відшкодувати заподіянні збитки, що підтверджується описом вкладення та фіскальним чеком, однак станом на 21.04.2016 року позивачем не отримано від Відповідача, а ні відшкодування збитків, а ні відповіді на претензію № 326 від 06.10.2015 року, у звязку з чим змушений звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовільнити, з мотивів викладених у позовній заяві. Пояснив, що жодних документів, які б обґрунтували перевитрату палива, відповідачем не надано. ОСОБА_1 був звільнений із посади у звязку з появою на роботі у нетверезому стані, йому пропонувалось відшкодувати збитки, однак у добровільному порядку не виконано.

Відповідач у судове засідання не зявився, повернувся конверт з відміткою, що адресат відсутній, крім того відповідача було повідомлено про час, день та місце розгляду справи через оголошення в газеті «Вінничина».

Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.

Вислухавши думку представника позивача, оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав:

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Н-ТРАНС» , що підтверджується поданою заявою відповідачем про прийняття на роботу на посаду водія вантажного автотранспортного засобу ТОВ«Н-ТРАНС» від 30.05.2014 року (а.с.5), про що було винесено наказ №47-К/ТР від 30.05.2014 року, згідно якого ОСОБА_3 був прийнятий на роботу на посаду водія вантажного автотранспортного засобу (а.с.6).

Крім того 30.05.2014 року ОСОБА_1 було подано заяву про прийняття його на посаду в порядку суміщення посад на посаду експедитора транспортного ТОВ«Н-ТРАНС» (а.с.7), у звязку з чим було винесено наказ №48-К/ТР від 30.05.2014 року «Про суміщення посад» (а.с.8).

З метою забезпечення охоронності матеріальних цінностей, що належать ТОВ«Н-ТРАНС» між позивачем та відповідачем було укладено Типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 30.05.2014 року, в якій зазначено те, що працівник, що займає посаду експедитор транспортний та виконує роботу, яка повязана з перевезенням переданих йому товарно-матеріальних цінностей бере на себе повну відповідальність за забезпечення схоронності довірених йому підприємством цінностей. (а.с.9-10). Крім того 10.06.2014 року був складений акт приймання передачі транспортних засобів, згідно якого ТОВ «Н-ТРАНС» передав, а водій експедитор ОСОБА_1 прийняв товарно- матеріальні цінності (а.с.15-16).

24.12.2014 року відповідачем по справі було написано пояснювальну записку у якій ним вказано, що у звязку з несправним АКБ зробив великий пережог топлива, тому має борг перед ТОВ «Н-ТРАНС» та зобовязується списати борг та виправити свою поведінку (а.с.11). Крім того, ОСОБА_1 була написана заява 30.04.2015 року, в якій зобовязався відшкодувати ТОВ «Н-ТРАНС» заподіяні ним збитки, зокрема перевитрату паливно-мастильних матеріалів в обємі 1391,00 літри на загальну суму 29211,00 грн.

30.04.2015 року генеральним директором ТОВ «Н-ТРАНС» було винесено наказ «21 К/ТР про припинення трудового договору з ОСОБА_1 на підставі п.7 ст.49 КЗпП, а саме у звязку з появою на роботі в нетверезому стані та складено акт приймання-передачі згідно якого водій експедитор ОСОБА_1 передав, а ТОВ «Н-ТРАНС» прийняв товарно-матеріальні цінності (а.с.13, 17-18).

За підписом генерального директора ТОВ «Н-ТРАНС» на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено Претензію за вих..№326 від 06.10.2015 року, в якій ТОВ «Н-ТРАНС» просить відшкодувати заподіяні збитки на загальну суму 30522,00 грн. шляхом перерахування відповідних коштів протягом трьох календарних днів з моменту отримання претензії, та зазначено, що в разі не сплати даних коштів ТОВ «Н-ТРАНС» буде вимушений звернутися до суду за захистом порушених прав (а.с.19-22).

Як вбачається з акту приймання передачі транспортного засобу від 10.06.2014 року ТОВ «Н-Транс» передав, а водій експедитор ОСОБА_1 прийняв автомобіль марки RENAULT 370/LOHR, який містив 4 бокси, а згідно акту приймання-передачі транспортного засобу від 30.04.2015 року водій експедитор ОСОБА_1 передав, а ТОВ «Н-ТРАНС» прийняв автомобіль марки RENAULT 370/LOHR із втратою Словацького боксу , вартість якого на момент звільнення відповідача становила 50 Євро, що еквівалентно 1157,78 грн. (а.с.18).

Водій ОСОБА_1 здійснював міжнародні перевезення вантажу, де здійснив перевитрату паливно-мастильних матеріалів в обємі 1391,00 літри. На момент звільнення відповідача це становило 29 211,00 грн., що підтверджується розрахунком ціни позову, подорожніми листами автомобіля та квитанціями про оплату палива (а.с.43-123)

Отже всього за період роботи у позивача з 30.05.2014 року по 30.04.2015 року відповідачем заподіяно збитки позивачу, пов'язані з перевитратою паливно-мастильних матеріалів та втратою Словацького боксу, на загальну суму 30 368,78 грн. (тридцять тисяч триста шістдесят вісім гривень, 78 копійок), що підтверджується матеріалами справи.

З метою вирішення спірних відносин позивачем було направлено 09.10.2015 року на адресу Відповідача претензію № 326 від 06.10.2015 року, в якій просив останнього відшкодувати заподіянні збитки, що підтверджується описом вкладення та фіскальним чеком, однак станом на 21.04.2016 року позивачем не отримано від Відповідача, а ні відшкодування збитків, а ні відповіді на претензію № 326 від 06.10.2015 року, у звязку з чим позивач звернутися до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Статтею 132 КЗпП України передбачено, що шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обовязків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.

Згідно з п.6 ст.134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обовязків.

Як зазначив Пленум Верховного Cуду України №14 від 29.12.92 р. у п.12 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», відповідно до п.6 ст.134 КЗпП України матеріальна відповідальність в повному розмірі покладається на працівника у випадках, передбачених окремими законодавчими актами. За чинним законодавством така відповідальність може бути покладена, зокрема, за шкоду, заподіяну: перевитратою пального на автомобільному транспорті, розкраданням, знищенням (зіпсуттям), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей; витратами підприємства, установи, організації на навчання у вищому навчальному закладі молодого фахівця в разі його звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни чи за власним бажанням без поважних причин протягом трьох років з часу прийняття на роботу за направленням.

Наказом Міністерства транспорту і звязку України № 43 від 10.02.98 р. «Про затвердження норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті» затверджено норми витрат пального, у тому числі і на автомобілі, якими керував відповідач, а також поправочні коефіцієнти з урахуванням дорожніх, кліматичних та інших умов та експлуатаційних факторів.

На підставі вищезазначених норм, а також наказу ТОВ «Н-Транс» № 17-АГ від 03.09.2013 р., з яким відповідач був ознайомлений, він зобовязаний був використовувати одержане пальне, контролювати його кількість, не допускати перевитрат. ( а.с. 124-125).

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.130, 134, 135-1, 233 КЗпП України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Н-ТРАНС», суму збитків у розмірі 30 368,78 (тридцять тисяч триста шістдесят вісім гривень, 78 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Н-ТРАНС», судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп, та 300 грн. витрат потрачених на поміщення оголошення в газету.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Відповідач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду.

Суддя: