АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2057/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Троян Т. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМіщенка С. В.
суддівПодороги В. М., Захарової А. Ф.
при секретаріСиниці Д. Ю.

з участю позивача ОСОБА_6 та представника відповідача ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_8 на заочне рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 04 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2016 року ОСОБА_6 звернулася з позовом до ОСОБА_8 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги обґрунтовуючи тим, що з 09 березня 2012 року по 03 листопада 2015 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачем - ОСОБА_6 та знаходяться на її утриманні.

Позивач зазначає, що ОСОБА_8 в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. А їх спільна дочка ОСОБА_10 часто хворіє та потребує додаткових витрат на її лікування та харчування.

Позивач просила суд :

- стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 800,00 гривень помісячно з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття та на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1 800,00 гривень щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття;

- судові витрати стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 04 травня 2016 року позовні вимоги було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 800 грн. та на утримання доньки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1 000 грн., починаючи з 28 березня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_8 до Спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 01 серпня 2016 року заву ОСОБА_8 про перегляд заочного рішення було залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції у серпні 2016 року ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою.

Вимоги якої обґрунтовує тим, що увесь час, починаючи з народження дітей, він надавав матеріальне забезпечення та приймав участь у їх вихованні.

Але він з колишньою дружиною не може досягнути згоди щодо способу утримання дітей. ОСОБА_6 наполягає лише на грошовій формі утримання дітей. Натомість ОСОБА_8 не погоджується з цим по тій причині, що не певний, що кошти, надані ним на утримання дітей, йтимуть за призначенням, тому пропонував утримувати дітей купівлею їжі, одягу для них та оплатою лікування.

ОСОБА_8 не погоджується з висновками суду, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, часто хворіє, то розмір аліментів на неї повинні стягуватися у більшому розмірі, оскільки щодо відшкодування даних витрат передбачений інший порядок стягнення коштів, відповідно до ст.185 України, а не шляхом збільшення розміру аліментів, чим фактично суд стягнув додаткові витрати наперед, що не допускається.

Також апелянт зазначає, що має від попереднього шлюбу доньку - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, та матір - пенсіонерку ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5, яким також намагається надавати матеріальну допомогу. Проте, сам постійного місця роботи не має, а лише мінливі заробітки, у зв'язку з чим сплачувати аліменти у розмірі, який визначив суд не в змозі.

Апелянт просить суд скасувати заочне рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 04 травня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_6 відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апелянта, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Свідоцтв про народження дітей ОСОБА_8 є батьком, а ОСОБА_6 матір'ю ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.7-8/.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом першої інстанції встановлено, що діти сторін по справі проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні, а батько належним чином не бере участі в утриманні дітей, хоча є працездатним та, на час розгляду справи судом першої інстанції, періодично отримував доходи він роботи без офіційного оформлення.

Тому, за таких обставин, враховуючи вимоги ст.180-182 СК України, суд дійшов до правильного висновку про наявність підстав для примусового стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі. А заперечення останнього проти ухваленого рішення є безпідставними та не обґрунтованими. Оскільки, ухвалюючи рішення, суд врахував всі обставини на які посилається апелянт в скарзі та дав належну оцінку доказам.

А при повторній перевірці доводів відповідача щодо заперечення вимог позивача, колегія суддів не знайшла підстав для скасування чи зміни рішення, в тому числі і в частині визначеного судом першої інстанції розміру аліментів

Так апелянт зазначає, що він матеріально намагається допомагати своїй матері пенсіонерці - ОСОБА_12, а тому не в змозі сплачувати аліменти. Але цей довід не може бути взятий до уваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Частиною 3 ст. 75 СК України передбачено, що непрацездатними вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ, III групи.

У матеріалах справи наявна копія пенсійного посвідчення НОМЕР_1 ОСОБА_12, де зазначено, що їй призначена пенсія за інвалідністю, ІІІ група інвалідності від захворювання, пов'язаного з проходженням служби в ОВС /а.с.38-39/, яка є «робочою» групою інвалідності, що не позбавляє матір відповідача працювати. При цьому, навпаки, ця обставина підтверджує той факт, що мати ОСОБА_8 має стабільне джерело доходу - пенсію по інвалідності, а доказів, що знаходиться на його утриманні ним не надано.

Крім того суд першої інстанції досліджуючи майновий стан ОСОБА_8, вже врахував, що він має дочку від попереднього шлюбу, хоча в справі і відсутні документи про наявність ще дітей у ОСОБА_8 Проте апелянтом не надано доказів, що він сплачує аліменти на її утримання чи надає добровільно матеріальну допомогу на її утримання.

При цьому, визначаючи розмір аліментів на дітей, суд виходив з розміру прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку та правомірно керувався принципом рівності прав і обов'язків обох батьків щодо дитини.

А виходячи з того, що розмір прожиткового мінімуму на дитину після досягнення 6-ти років складає 1531грн. й постійно збільшується (на даний час він складає 1689грн.), суд правомірно визначив до стягнення на утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 800 грн., що є половиною суми від прожиткового мінімуму на дитину.

Також, визначаючи розмір аліментів на утримання ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд першої інстанції правомірно врахував як розмір прожиткового мінімуму, так і стан здоров'я дитини, оскільки ця обставина підлягає до врахування відповідно до вимог ст.182 СК України. Та, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_10 є дитиною, що часто хворіє різними хворобами ( що підтверджується медичними документами), дійшов до обгрунтованого і правильного висновку, що на її утримання повинні стягуватися аліменти в розмірі 1 000 грн. Що не є стягненням додаткових витрат в порядку ст.185 СК України, оскільки з цих підстав позивач з вимогами не зверталася.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду є законним, обґрунтованим, постановленим на зібраних по справі доказах, які надали суду сторони. Відповідає вимогам матеріального і процесуального законодавства, а доводи апеляційної скарги не є суттєвими, були предметом судового розгляду, суд дав їм належну оцінку і вони не дають підстав для його скасування чи зміни.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 на заочне рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 04 травня 2016 року - відхилити.

Заочне рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 04 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення аліментів на утримання неповнолітній дітей - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :