Справа№311/1093/16-ц
Провадження№ 2/311/576/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Кочевої І.В.

при секретарі Кириченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи: Василівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на будинок у порядку спадкування, -

В СТ А Н О В И В :

Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою : Запорізька область, Василівський р-н, с. Кам'янське , вул. Прифермівська буд. 15, у порядку спадкування за законом після померлого 04 серпня 2013 року батька - ОСОБА_4. Позовні вимоги мотивовані неможливістю оформлення спадщини в нотаріальній конторі у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчували б право власності спадкодавця на будинок.

Сторони у судове засідання не зявилися, суду надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд вважає можливим розглянути справу без участі осіб, що не зявилися у судове засідання.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1, який є громадянином України (а.с.4-5), є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про народження позивача (а.с.11), копія якого є у справі.

Матір позивача ОСОБА_5 померла 28 травня 2002 року у с.Камянське Василівського району Запорізької області, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.10). Батько позивача ОСОБА_4 помер 04 серпня 2013 року в тому ж населеному пункті, про що у справі є копія свідоцтва про смерть (а.с.9).

Відповідно до довідок Камянської сільської ради Василівського району Запорізької області, ОСОБА_4, який помер 04 серпня 2013 року, за по-господарськими книгами сільської ради (особистий рахунок №0477) значився господарем вказаного будинку (а.с.15), в його користуванні перебувала земельна ділянка для обслуговування та будівництва будинку площею 0,2500га (а.с.16), на день смерті спадкодавця з ним були зареєстровані та проживали син ОСОБА_2 та ОСОБА_6 не родичка (а.с.17).

Неможливість оформлення спадщини в нотаріальній конторі підтверджена постановою нотаріуса від 15 березня 2016 року (а.с.14) про відмову у вчиненні нотаріальних дій позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, що мотивовано відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний вище житловий будинок. З вказаної постанови вбачається, що після смерті спадкодавця заведена спадкова справа №314 за 2013 рік, копія якої надана суду нотаріальною конторою. Зі спадкової справи видно, що відповідачі по цій справі подавали нотаріусу заяви про відмову від спадщини, єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 є його син позивач у цій справі, який вже отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна земельну ділянку.

Також у судовому засіданні встановлено, що 17 жовтня 1990 року виконкомом Василівської районної ради Запорізької області було прийняте рішення №196 «Про реєстрацію житлового фонду», відповідно до якого виконком Василівської районної ради зобовязав сільські ради, які знаходились на території Василівського району, в тому числі і Кам`янську сільську раду, оформити право власності на житлові будинки, що заходяться на території сільських рад Василівського району Запорізької області у відповідності з подвірними списками, згідно додатків по кожній сільській раді; видати громадянам ОСОБА_7 про право власності та реєстраційні ОСОБА_7 на житлові будинки громадян.

Відповідно до архівного витягу з вказаного рішення за ОСОБА_4 (а.с.18-20) було визнано право власності на вказаний житловий будинок. Однак , за життя спадкодавець правовстановлюючих документів про право власності оформив та не здійснив державної реєстрації свого права власності, що на тепер є перешкодою в оформленні спадщини в нотаріальній конторі його спадкоємцем позивачем у цій справі.

На час будівництва спірного житлового будинку та господарських споруд відповідно до технічного паспорта у 1964-1982 роках, що видно з технічного паспорта (а.с.6-8), був чинним ЦК України 1963 року, яким регулювалися правовідносини щодо виникнення права власності на будинок.

Відповідно до ст. 100 цього Кодексу в особистій власності громадян міг бути жилий будинок.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04.10.1991 року зі змінами «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» - право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Зважаючи на реєстрацію вказаного житлового будинку за померлим на теперішній час ОСОБА_4, за його життя у виконкомі сільської ради та визнання за ним права власності на вказаний будинок рішенням виконкому Василівської районної ради, спадкодавець мав вказаний будинок на праві особистої власності, відповідно до діючої на той час ст.13 Конституції СРСР , спадщину після нього прийняв за законом син ОСОБА_1, проте він не може оформити спадщину у нотаріальній конторі.

Таким чином, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання належності майна попередньому власнику або наступних власників повинні вирішуватися в судовому порядку.

Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті свого батька, він прийняв спадщину, первинна державна реєстрація обєкту нерухомого майна за померлим, який був власником будинку не проводилася, хоча є рішення про визнання права власності на будинок за ним, правовстановлюючі документи на будинок відсутні, така можливість втрачена, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на житловий будинок після смерті батька, відповідно до вимог ст.ст. 1216-1223, 1258, 1261, 1267, 1268-1270, 1278 ЦК України обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись до ст.100 ЦК України (ред.1963р.), п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (ред.2003 р.), до ст.ст. 1216-1223, 1258, 1261, 1267, 1268-1270, 1278 ЦК України (ред.2003.) ст.ст.10, 11, 60, 88, 131, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 04 серпня 2013 року, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок А з прибудовою а, літню кухню Б з прибудовою - б, сарай В, погріб Г, убиральню У, огорожу №1, басейн для збору води №2

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, що не були присутні у судовому засідання протягом того ж строку з дня отримання копрії рішення.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_8