У х в а л а

іменем україни

29 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Ситнік О.М.,Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 18 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач є батьком їхнього малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після народження сина, сторони проживають окремо, дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, а відповідач ніякої участі в утриманні дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає.

На підставі вищевикладеного, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі 4 000 грн до досягнення ним повноліття, тобто до 04 червня 2032 року.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 лютого 2016 року позов задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку встановленого діючим Законом України «Про державний бюджет», щомісячно, починаючи з 29 вересня 2015 року до повноліття ОСОБА_7, тобто до 04 червня 2032 року.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18 травня 2016 року рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 лютого 2016 року скасовано, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 04 червня 2032 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судами встановлено, що доходи відповідача не є регулярними та мають мінливий розмір.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 18 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

О.М.Ситнік

О.В.Ступак