ухвала

іменем україни

25 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Євтушенко О.І., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - Департамент земельних ресурсів, про визнання права власності на земельну ділянку, за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулася з позовом доВиконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання права власності на земельну ділянку, площею 0,996 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 вересня 2013 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про перегляд вищевказаного рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, в обґрунтування якої зазначала, що 04 серпня 2015 року на її запит архівний сектор Броварської районної державної адміністрації повідомив про неможливість надання архівного витягу з наказу радгоспу ім. Кірова в 1989 році про виділення земельної ділянки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1, оскільки наказу про виділення земельної ділянки не виявлено та архівні документи основної діяльності радгоспу ім. Кірова за період 1960-1994 років було частково викрадено 09 січня 2008 року з приміщення архіву відповідно до акта про нестачу справи від 14 січня 2008 року № 1.

Посилаючись за вищевказані обставини, які вважає нововиявленими, просила скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 30 липня 2013 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року, у задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що обставини, на які посилається ОСОБА_4 не є нововиявлені в розумінні ч. 2 ст. 361 ЦПК України, а тому дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Києва від 30 липня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Так, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 вересня 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_4до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - Департамент земельних ресурсів, про визнання права власності на земельну ділянку відмовлено.

Підставою ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову була відсутність доказів на підтвердження виділення спірної земельної ділянки батькам позивача після переселення з м. Прип'ять.

Листом від 94 серпня 2015 року № 196 архівний сектор Броварської РДА Київської області на запит ОСОБА_4 повідомив, що надати архівний витяг з наказу радгоспу ім. Кірова в 1989 році про виділення земельної ділянки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1, не мають можливості, оскільки наказу про виділення земельної ділянки не виявлено та архівні документи основної діяльності радгоспу ім. Кірова за період 1960-1994 років було частково викрадено 09 січня 2008 року з приміщення архіву відповідно до акта про нестачу справи від 14 січня 2008 року № 1.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, фактично зводяться до позовних вимог, оцінку яким було надано при ухваленні рішення Деснянським районним судом м. Києва від 30 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 вересня 2013 року, та не спростовують висновків судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для перегляду рішення суду першої інстанції у зв'язку з нововиявленими обставинами.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко О.І. Євтушенко О.М. Ситнік