Справа № 462/528/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 травня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Кирилюк А.І.

при секретарі Фрейдун А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача 44091 грн. 91 коп. за договором позики від 08 травня 2014 року, що включає: 27 330 грн. - основного боргу; інфляційні - 17 807 грн; три проценти річних від простроченої суми - 954, 83 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 08.05.2014 р. між сторонами укладено усний договір позики, відповідно до якого позивач позичив ОСОБА_2 36 330 грн., які останній зобов'язувався повернути двома виплатами, а саме 20 000 грн. до 10.05.2014 року та 16 330 грн. до 25.08.2014 року. Як зазначено у розписці, 10.05.2014 року відповідач ОСОБА_2 зобов'язався сплатити позивачу ОСОБА_1 20 000 грн., з яких було сплачено 9 000 грн. Однак залишок боргу, у сумі 27 330 грн. позичальником не було повернуто.. На даний час кошти відповідачем позивачеві не повернуто. Незважаючи на неодноразові звернення позивача до відповідача, останній ухиляється від повернення коштів. У зв'язку із наведеним, просить суд позов задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Суд ухвалив розглядати справу у заочному режимі без відповідача, який в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, однак матеріалів справи достатньо для прийняття рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України:

1. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

2. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 08.05.2014 року позичив у ОСОБА_1 36 330 грн., які зобов'язувався повернути двома виплатами, а саме 20 000 грн. до 10.05.2014 року та 16 330 грн. до 25.08.2014 року /а.с.3/.

20.05.2014 року відповідач повернув позивачу 9 000 грн. /а.с. 4/, проте надалі, відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань, позичені гроші позивачу у визначений строк не повернув.

Також, з відповідача слід стягнути інфляційні витрати, в розмірі 15 807 грн. 08 коп., а також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 954 грн. 83 коп., згідно з розрахунку, наведеного позивачем у позові /а.с. 5-10/, оскільки відповідач не надав ніякого іншого розрахунку на спростування вимог позивача.

Таким чином, суд вважає, що відповідач порушив взяте на себе зобов'язання, а тому позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість з врахуванням індексу інфляції станом на 11.09.2015 р., що становить 44 091 грн. 91 коп., що складається з суми основного боргу у розмірі 27 330 грн., інфляційних витрат у розмірі 15 807 грн. та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 954 грн. 83 коп.

Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 551 грн. 21 коп.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,62,88,209,212-215,218,224-227 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 44 091 (сорок чотири тисячі дев'яносто одну) грн. 91 коп. боргу, що складається з суми основного боргу у розмірі 27 330 грн., інфляційних витрат у розмірі 15 807 грн. та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 954 грн. 83 коп., та 551 гривні 21 коп. судового збору. Всього стягнути 44 (сорок чотири тисячі шістсот сорок три) грн. 12 коп.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя: А.І. Кирилюк

Оригінал рішення.