Справа № 573/703/16-ц
Номер провадження 2/573/289/16
РІШЕННЯ

іменем України

29 квітня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Свердличенко А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, третіх осіб: Приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області, - про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, мотивуючи позовні вимоги в наступний спосіб.

20 жовтня 2010 року померла її рідна бабуся по материнській лінії, ОСОБА_3, на підтвердження чого позивач приєднала копію свідоцтва про смерть бабусі.

Вказала, що після смерті бабусі відкрилася спадщина на її майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 4,70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Павлівської сільської ради, Білопільського району, Сумської області, що належить померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 111-СМ № 005063 від 29 березня 2002 року, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 20 березня 2002 року № 91 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 176.

А так як мама позивачки, ОСОБА_4 ( дівоче прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_5, померла раніше своєї матері (бабусі позивачки), а саме 07 лютого 2008 року, тобто до дня смерті своєї матері, ОСОБА_3, яка померла 20.10.2010 року, тому за правом представлення позивачка має право спадкувати ту частку спадщини, яка належала б за законом матері позивачки, ОСОБА_4

Зазначаючи, що вона постійно проживала разом із своєю рідною бабусею та не подавала заяви про відмову від прийняття спадщини та вважається такою, що прийняла її, позивачка на підтвердження вказаного факту приєднала до позовної заяви довідку ТОВ «Форекс плюс» від 12 лютого 2016 ркоу за № 464.

А так як бабуся позивачки внаслідок невідомих їй обставин за життя втратила державний акт на право приватної власності на землю серії 111-СМ № 005063 від 29 березня 2002 року, а позивачка, маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в усній формі звернулася до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_2, - вона отримала відмову в оформленні спадщини внаслідок відсутності у неї оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме державного акту на право приватної власності на землю серії 111-СМ № 005063 від 29 березня 2002 року, тому дала обяву в газеті «Білопільщина» за № 35-37 від 19 березня 2016 року про втрату державного акту на право приватної власності на землю і була змушена звернутися до суду з вищевказаною позовною заявою, в котрій просила визнати за нею право власності на земельну ділянку (пай) площеею 4.70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Павлівської сільської ради, Білопільського району, Сумської області, право на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії 111-СМ № 005063 від 29 березня 2002 року, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 20 березня 2002 року № 91 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 176,- в порядку спадкування за законом після смерті бабусі, ОСОБА_3, яка померла 20 жовтня 2010 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі та повне задоволення позовних вимог.

Представник відповідача - Павлівської сільської ради, Білопільського району, Сумської області до суду не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради та що з позовною заявою згоден.

Третя особа приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до суду не зявилася, а в довідці від 29.04.2016 року № 58/01-16 «Про надання інформації» просила розглянути справу без її участі, з прийняттям рішення на розсуд суду, та вказала, що нею не заведена спадкова справа після померлої 20 жовтня 2010 року ОСОБА_3, та що ОСОБА_1 зверталася до неї з питань видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3, яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кв.№ 13.

Факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після померлої 20.10.2006 року ОСОБА_3 було підтверджено відповідною довідкою ТОВ «Форекс плюс» № 464 від 12.02.2016 року, в якій зазначено, що станом на 20 жовтня 2010 року, тобто на день смерті спадкодавця, ОСОБА_3, спадкоємець- Алещенко ОСОБА_6, була зареєстрована та проживала в квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Представник третьої особи - Відділу Держземагенства у Білопільському районі Сумської області в заяві, адресованій суду, не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив розглянути справу без участі представника.

Суд розглядає справу на підставі статті 197 ч.2 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України за умови визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачка, ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_6 народилася 17 червня 1966 року в м.Новокузнецьк, Кемеровської області РСФР. Її батьки: ОСОБА_7 та ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 22.08.1966 року Кузнецьким райЗАГС м.Новокузнецьк, актовий запис про народження № 645 ( а.с.12).

25.01.1986 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_8 та взяла його прізвище ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-БП № 496034 (а.с.11).

19.10.1989 року шлюб позивачки з ОСОБА_8 було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-БП № 367366 ( а.с.10).

Повторний шлюб позивачка уклала 21 січня 1993 року з ОСОБА_9 і взяла його прізвище ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії 11-БП № 295110 ( а.с.9).

Мама позивачки, уроджена ОСОБА_10, народилася 13.08.1939 року в с.Кисла Дубина ,Білопільського району,Сумської області. Її батьки : ОСОБА_11 та ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 11-ЯР № 725720, виданого повторно 04.01.1960 року ( а.с.15).

11 червня 1966 року ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_7 та взяла прізвище чоловіка- Зінченко ( а.с.14).

05.02.2008 року мама позивачки, ОСОБА_4, померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 077145, місце смерті : село Кисла Дубина,Білопільського району, Сумської області ( а.с.10).

20 жовтня 2010 року померла бабуся позивачки, ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 162067, місце смерті : м.Суми, Сумської області, актовий запис № 2855 ( а.с.16).

Бабуся позивачки, ОСОБА_3, за життя набула у власність земельну ділянку площею 4,70 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Павлівської сільської ради, право на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії 111-СМ № 005063, виданим за розпорядженням голови Білопільської райдержадміністрації від 20.03.2002 року № 91 ( а.с.18).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на її майно, в тому числі і на вищезазначену земельну ділянку.

Згідно довідки товариства з обмеженою відповідальністю «Форекс Плюс» №464 від 12.02.2016 року вбачається, що станом на 20.10.2010 року за адресою : АДРЕСА_2 були зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 18.05.2013р.; ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_6 Спільно з ними була зареєстрована з 02.03.1977 року по день смерті 20.10.2010 року бабуся- Андрієнко ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_7 ( а.с.17).

У рубриці «Оголошення», що в газеті «Білопільщина» за № 35-37 від 19 березня 2016 року позивачкою дано обяву про втрату державного акту на право приватної власності на землю серії 11-СМ № 005063 від 29 березня 2002 року, виданого на імя ОСОБА_3 ( а.с.20).

Факт належності померлій ОСОБА_3 вищевказаного спадкового майна підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії 111-СМ № 005063; витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки ( а.с.18,19).

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи, що ні відповідач, ні треті особи, не заперечували обставин справи, - суд вважає правомірним визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхній матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до п.1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни- спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом.

Відповідно ст.81 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, в тому числі, прийняття спадщини.

Згідно з п.1 ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Позивач, відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України своєчасно прийняла спадщину за законом після смерті своєї бабусі, ОСОБА_3, так як на час відкриття спадщини постійно проживала з бабусею.

Відповідач та 3-ті особи протягом розгляду судової справи не висловили своїх заперечень з приводу заявленого позову.

Судом встановлено, що майнові права на спадкове майно у звязку зі смертю фізичної особи-спадкодавця, не припиняються, а переходять в порядку правонаступництва /спадкування/. Момент переходу прав в порядку спадкування за законом визначається як час відкриття спадщини. З цього моменту права та обовязки спадкодавця належать спадкоємцеві /ч.5 ст.1268 ЦК/.

Таким чином, судом встановлено, що сукупність прав та обовязків, /спадщина/, після смерті ОСОБА_3 перейшли в порядку спадкування за законом позивачці, згідно своєчасного прийняття нею спадщини, тому вона є спадкоємцем і власником спадкових прав, а саме власником права на спадкове майно на: земельну ділянку площею 4,70 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Павлівської сільської ради, право на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії 111-СМ № 005063, виданим за розпорядженням голови Білопільської райдержадміністрації від 20.03.2002 року № 91.

Таким чином, за вищевказаних обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті бабусі, ОСОБА_3, - на земельну ділянку площею 4,70 га.,- спадщини її померлої 20.10.2010 року бабусі, ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 8, 10, 11, 27, 60,61, 209, 213, 215,294 ЦПК України, ст. ст.3, 182,328, 1216,1261,1268,1269,1270,1278 ЦК України, ст.81 ЗК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, в порядку спадкування за законом після смерті 20.10.2010 року її бабусі, ОСОБА_3, право власності на :

-земельну ділянку площею 4,70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Павлівської сільської ради, Білопільського району, Сумської області, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 111-СМ № 005063 від 29 березня 2002 року, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 20 березня 2002 року № 91 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 176.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: