Справа № 404/2811/16-ц
Номер провадження 2-о/404/157/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року м. Кіровоград

Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Галаган О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа Комунальний заклад «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи» про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_2 з вищевказаною заявою, відповідно до якої просила:

- встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт захворювання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підвивих вродженої катаракти, вторинну глаукому, відшарування сітківки, вторинну еметропію, колобому радужки О до 18 років.

Заявник вказує, що підставою звернення до суду є відмова у перерахунку пенсії.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 14 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою КМ України від 03.12.2009 року №1317, причинний зв'язок інвалідності з хворобами, перенесеними у дитинстві, встановлюється за наявності документів лікувально-профілактичних закладів, що свідчать про початок захворювання або травму, перенесену до 18-річного віку.

Виходячи із вказаної норми, слід зазначити, що рішенням суду можуть бути встановлені події пов'язані із захворюванням, а сам факт захворювання встановлюється виключно висновком лікувально-профілактичних закладів охорони здоров'я.

Також, суддя зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" медико-соціальні експертні комісії визначають, зокрема, групу інвалідності, її причину і час настання.

Згідно до п. 1 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою КМ України від 03.12.2009 року № 1317, метою проведення медико-соціальної експертизи є виявлення, зокрема, причини, часу настання, групи інвалідності, а відповідно до п. 11 цього Положення групу інвалідності, причину і час її настання визначають міські, міжрайонні, районні комісії.

Зважаючи на вищевикладене, питання часу настання інвалідності належить до компетенції медико-соціальних експертних комісій, а тому факт отримання заявником травми у дитинстві, що став наслідком його інвалідності, не може бути встановлений в окремому провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У абз. 3 п. 3 постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Отже, відповідно до вищевикладеного, суд не має можливості розглянути справу в порядку окремого провадження, так як із заяви вбачається спір про право, а тому заявник повинен доводити свої вимоги в позовному порядку.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 210, 235 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа Комунальний заклад «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи» про встановлення факту, що має юридичне значення- відмовити.

Роз'яснити заявнику, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Повернути ОСОБА_2 суму коштів на оплату судового збору в розмірі 275 грн. 61 коп. внесених на розрахунковий рахунок 0003, код банку 823016, отримувач УДКСУ в м. Кіровограді, банк одержувача: ГУ ДКСУ у Кіровоградській області, код 38037409, по квитанції № 0.0.548403806.1 від 10.05.2016 року, при предявленні оригінала квитанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Галаган