РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16190/15-ц

пр. № 2/759/893/16

17 травня 2016 року

Святошинський районний суд міста Києва в складі

головуючого-судді Мазур І.В.

при секретарі Васюрі Я.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, просив суд визнати недійсним шлюб, укладений 17 вересня 2014року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції за №2541 згідно актового запису у Реєстрі №6 між ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. До моменту смерті від постійно проживав за адресою АДРЕСА_2 разом з дідусем ОСОБА_5 та бабусею ОСОБА_6 та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_3. Оскільки він, т.б. позивач після розірвання шлюбу переїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації опікуном сина була призначена бабуся ОСОБА_6 Син також деякий час проживав з ним, але не зміг ужитись в Росії і повернувся до Києва. Після повернення син почав страждати на психічний розлад. На протязі певного часу перебував у Київському психоневрологічному диспансері. Неодноразово проходив лікування у Київській міській психоневрологічній лікарні №1 з діагнозом шизофренія. Підчас перебування на лікуванні познайомився з гр.ОСОБА_3, з якою 17 вересня 20124року зареєстрував шлюб. Про це він нікому не сказав, за життя продовжував проживати з дідусем та бабусею, що свідчить про фіктивність його шлюбу, оскільки у нього з ОСОБА_3 були відсутні відносини притаманні подружжю, вони не мали обов'язків притаманних подружжю. Про укладений сином шлюб він дізнався 13 листопада 2014року,коли в квартирі за адресою АДРЕСА_1 з»явилась відповідачка і назвалась його дружиною.

Відповідач належним чином повідомлена про день слухання справи, про що є відповідна розписка, про причини неявки суд не повідомила. Суд, керуючись вимогами ч.4 ст.169 ЦПК України вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

17 вересня 2014року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції за №2541 згідно актового запису у Реєстрі №6 між ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровано шлюб, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу./а.с.8/

ОСОБА_4 є сином позивача ОСОБА_2/а.с.7/

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер./а.с.27/

Згідно ч.2 ст.3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно ч.1 ст.14 Сімейного Кодексу України сімейні права є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Згідно ч.1 ст.21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч.1 ст.40 Сімейного Кодексу України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка.

Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства.

Як вбачається із виписок медичних карток 10.01.2014р., 7.03.2014р., 24.06.2014р. ОСОБА_4 неодноразово лікувався в Територіальному медичному об»єднанні «Психіатрія», страждав на шизофренію параноїчної форми, безперервний тип перебігу. Встановлено галюцинаторно-параноїдний синдром. Виражений апатико-дісоціативний дефект./а.с.53-55/ Що також підтверджується витребуваною судом медичною картою стаціонарного хворого №5098 , із якої вбачається, що ОСОБА_4 був 12.08.2014р. знов госпіталізований до територіального медичного об»єднання «Психіатрія».

Дані докази дають суду підстави вважати, що згода ОСОБА_4 на шлюб не була вільною, крім того, перебуваючи в стані галюцинаторно-параноїдного синдрому він не міг виявляти бажання створення сім»ї.

Згідно ч.2 ст.40 Сімейного Кодексу України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності.

Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя.

Згідно п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» При розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов'язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним.

За рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо

він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а

також у разі його фіктивності (ст. 40 СК)

Згідно ч.1 ст.43 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу, смерть дружини або чоловіка не є перешкодою для визнання шлюбу недійсним.

Згідно ст.42 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв'язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.

Враховуючи, що померлий ОСОБА_4 заповіту на спадкове майно не залишив, право на спадкування згідно ч.2 ст.1233 ЦК України за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Оскільки позивач є батьком померлого ОСОБА_4 він має право претендувати на спадкове майно після померлого сина.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Оцінивши докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ч.2 ст.3, ч.1 ст.14, ч.1 ст.21, ч.1, 2 ст.40, ст.42, ч.1 ст.43 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним шлюб, укладений 17 вересня 2014року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції за №2541 згідно актового запису у Реєстрі №6 між ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За письмовою заявою відповідача, поданою до суду протягом 10 днів, заочне рішення може бути переглянуте.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя