Справа № 494/798/16-ц
УХВАЛА

04.07.2016 м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Березівського УЕГГ про зобовязання скасувати акт №3 від 10.06.2015 року, зобовязання вчинити певні дії, змінити договір №3454 від 10.09.2007 року та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2016 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Березівського УЕГГ про зобовязання скасувати акт №3 від 10.06.2015 року, зобовязання вчинити певні дії, змінити договір №3454 від 10.09.2007 року та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду від 30 червня 2016 року суддя Курта Л.С. по вказаній справі задовольнила самовідвід та передала справу до канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку автоматичного розподілу справ.

Відповідно до протоколу про повторний автоматичний розподіл справ між суддями від 04.07.2016 року, вказана позовна заява передана канцелярією суду до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Римарю І.А. 04.07.2016 року.

Ознайомившись зі справою, судом встановлено, що питання про відкриття провадження суддею Куртою Л.С. не вирішувалось, а тому суддя Римар І.А. вважає за необхідне перевірити виконання вимог Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) при поданні ОСОБА_1 вищевказаної позовної заяви.

Вивчивши зміст позовної заяви та додатки до неї, суд доходить висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до частини 5 статті 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

До позовної заяви долучено квитанцію №190 про сплату судового збору від 23.06.2016 року на суму 82 грн. 68 коп. Окрім цього, разом з позовною заявою подано клопотання про зменшення розміру сплати судового збору.

Однак, згідно програми Д-3 вбачається, що ОСОБА_1 23.06.2016 року звернувся до Березівського районного суду з адміністративним позовом до Березівського управління експлуатації газового господарства про визнання рішення протиправним, зобовязання вчинити певні дії, змінити договір та стягнення моральної шкоди. На підтвердження сплати судового збору надав вищевказану квитанцію про сплату судового збору. Проте, ухвалою суду від 24.06.2016 року по справі № 494/788/16-а відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Березівського управління експлуатації газового господарства про визнання рішення протиправним, зобовязання вчинити певні дії, змінити договір та стягнення моральної шкоди, оскільки заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Адміністративний позов з додатками повернуто позивачу.

Разом з цим, ОСОБА_1 подавши позовну заяву від 29.06.2016 року залучає квитанцію №190 про сплату судового збору від 23.06.2016 року, яка була оплачена за розгляд адміністративного позову по справі №494/788/16-а.

Таким чином, ОСОБА_1 взагалі не сплатив судовий збір за цим цивільним позовом.

Водночас, суд вважає зазначити, що позивач у позовній заяві заявляє чотири вимоги, а саме: 1) зобовязати Березівське УЕГГ скасувати Акт№3 від 10.06.2015 року про відключення від газопостачання опалювального котла АОГВ по вул. Червоноармійській, 69 м. Березівка Одеська область; 2) Зобовязати Березівське УЕГГ провести ПТО ВБСГ мого будинку, а саме: провести очистку теплообмінного апарату АОГВ від сажі та окалини; 3)змінити договір №3454 від 10.09.2007 року, а саме : пункт 3 доповнити пунктом 3.4.9. очистка теплообмінних апаратів від сажі та окалини; 4) стягнути моральну шкоду у розмірі 8000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв немайнового характеру, які подаються до суду фізичною особою - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому, згідно з вимогами ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі, коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Крім того, згідно роз'яснень, які містяться в п.п. 12, 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру…При цьому, судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

З 01.01.2016 року, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата становить 1 378,00 грн.

Відтак, враховуючи положення ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір» та роз'яснення, які містяться в п.п. 12, 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, позивачу необхідно надати до суду підтвердження щодо сплати судового збору за подання до суду кожної самостійної вимоги немайнового характеру, тобто, по 551 грн. 20 коп. за кожну.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про зменшення сплати судового збору, то суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні, виходячи з наступного.

В клопотанні заявник просить зменшити розмір судового збору на підставі того, що він є пенсіонером, отримує лише пенсію у розмірі 1502 грн. та ніде не працює.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, згідно ч.3 ст.82 ЦПК України підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй Постанові Пленуму № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" зазначив, що судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у звязку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у звязку з вирішенням конкретної справи. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя№ R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У звязку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, повязані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України , Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Постановою, Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК України, п. 29 Постанови передбачено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Вказаний принцип рівності розповсюджується, в тому числі, на осіб пенсійного віку та пенсіонерів.

Пенсіонери не віднесені Законом України «Про судовий збір» до категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору. Більш того, регулярне отримування пенсійних виплат позивачем свідчить про можливість сплати ним судового збору у встановленому Законом розмірі.

Застосування іншого підходу, за якого факт досягнення позивачем пенсійного віку та отримання позивачем пенсії є достатньою підставою для звільнення особи від сплати судового збору, призведе до необхідності звільнення від сплати судового збору всіх осіб, які досягли пенсійного віку та отримують пенсію.

Оскільки заявником не надано доказів на підтвердження незадовільного майнового стану, а посилання на те, що він отримує лише пенсію- не може вважатися достатньою підставою для зменшення, звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, а тому у задоволенні даного клопотання необхідно відмовити.

Відповідно до ст.121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119-120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.82, 121 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Березівського УЕГГ про зобовязаня Березівське УЕГГ скасувати Акт №3 від 10.06.2015 року про відключення від газопостачання опалювального котла АОГВ по вул. Червоноармійській, 69 м. Березівка Одеська область,; зобовязання Березівське УЕГГ провести ПТО ВБСГ будинку позивача, а саме: провести очистку теплообмінного апарату АОГВ від сажі та окалини; змінити договір №3454 від 10.09.2007 року, а саме: пункт 3 доповнити пунктом 3.4.9. очистка теплообмінних апаратів від сажі та окалини та стягнення моральну шкоду у розмірі 8000 грн. - залишити без руху, надавши пятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Розяснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Римар