Ухвала

іменем україни

13 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Попович О.В., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, товариство з обмеженою відповідальністю «Стара Фортеця Трейдінг» (далі - ТОВ «Стара Фортеця Трейдінг»), про звернення стягнення на предмет застави, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк») на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ПАТ «Фідобанк» звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07 квітня 2005 року між ним та ТОВ «Стара Фортеця Трейдінг» укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальнику було відкрито відновлювальну мультивалютну кредитну лінію з лімітом еквівалентним 660 000 доларів США для ведення статутної діяльності. На забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору між банком та ОСОБА_4 укладено договір застави належного останньому автомобіля Toyota Сamry 2002 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Посилаючись на неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, просив суд в рахунок погашення заборгованості у розмірі 21 971 681 грн звернути стягнення предмет застави з укладенням від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ, а також наданням банку усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2015 року ОСОБА_4 замінено на належного відповідача - ОСОБА_3

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 24 червня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Фідобанк» просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами установлено, що 07 квітня 2005 року між ТОВ «Стара Фортеця Трейдінг» та банком укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальнику було відкрито відновлювальну мультивалютну кредитну лінію з лімітом еквівалентним 660 000 доларів США для ведення статутної діяльності строком до 27 січня 2009 року.

На забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору між банком та ОСОБА_4 укладено договір застави належного останньому автомобіля Toyota Сamry 2002 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Ухвалою суду Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2015 року ОСОБА_4 замінено на належного відповідача - ОСОБА_3, оскільки автомобіль було продано та остання є його новим власником.

Відповідно до положень ст.ст. 256, 257 ЦК Українипозовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Нормою ч. 3 ст. 267 ЦК Українивстановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Судами установлено, що початком перебігу позовної давності є 28 січня 2009 року, а з позовом до суду банк звернувся лише у серпні 2013 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, встановивши обставини справи, правильно виходив із того, що позивачем пропущена позовна давність, про застосування наслідків якої заявлено стороною у справі. При цьому суди врахували, що неналежний відповідач у справі, яким зроблено заяву про застосування позовної давності та якого було замінено на належного відповідача, продовжував брати участь у справі в якості третьої особи.

Статтею 337 ЦПК Українивизначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваних судових рішень.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Фідобанк» відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.П. Касьян Головуючий
Судді:В.І. Амелін Т.П. Дербенцева О.В. Попович В.О. СавченкоСудді: В.І. Амелін