РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого - судді Зосименка О.М.,

за участі секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору

встановив:

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 01.11.2010 року з позичальника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_4 солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором станом на 15.06.2010 року у розмірі 20 070грн. 88 коп.

У зв'язку з тим, що після ухвалення рішення суду кредитний договір та договори поруки не були припинені, позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором станом на 16.03.2015 року у загальному розмірі 66 139 грн.47 коп., яка складається з: простроченої заборгованості за процентами 7 420 грн.52 коп. за період з 07.06.2010 р. по 29..01.2014 р.; простроченої заборгованості по комісії 6 772 грн.50 коп. за період з 01.06.2010 р. по 31.12.2013 року; пені 1 001 грн. 56 коп., пені за несвоєчасне погашення процентів та за несвоєчасне погашення комісії - 51 946 грн.45 коп. за період з 16.03.2014 р. по 16.03.2015 року.

В останнє судове засідання представник позивача та представник відповідача не зявилися, про дату,час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника відповідача надійшли заперечення на позов. Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не зявлявся, про дату,час і місце розгляду справ повідомлявся належним чином.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14 червня 2007 року між ВАТ «Банк « Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», і ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит в сумі 9 000 грн. з оплатою за користування кредитними коштами 0,0001 % річних на строк до 20 червня 2010 року включно.

Крім того, сторони погодились, що ОСОБА_2 щомісяця, в строк з «1» по «10» число кожного місяця, сплачує комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 157 грн. 50 коп. до моменту повного виконання зобовязання по поверненню кредитних коштів (п. 4.7. кредитного договору).

Відповідно до п. 6.1. кредитного договору при порушенні зобовязання по поверненню кредиту, погашенню процентів за користування кредитом, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором, позичальник сплачує позивачу неустойку у вигляді пені в розмірі 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення.

Пунктом 7.3 кредитного договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту першої видачі кредитних коштів (їхньої першої частини) та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань.

З метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 за кредитним договором, ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», укладено договір поруки від 21 червня 2007 року з ОСОБА_3

Розділами 1-2 договору поруки передбачено, що у разі невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором банк має право предявити вимоги безпосередньо до поручителя, які він зобовязаний виконати шляхом сплати суми заборгованості.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 01.11.2010 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стягнуто солідарно на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором в розмірі 20 070 грн. 88 коп.

Як вбачається з листа Богунського ВДВС від 28.10.2014 року рішення суду виконано повністю в жовтні 2014 році, (а.с.61).

Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Так, п. 6.1 договору передбачено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів чи/та сплати відсотків позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення. Пеня нараховується у разі порушення позичальником строків передбачених договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобовязання сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитними ресурсами.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Дану правову позицію висловлено в постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 року у справі №6-1206цс15.

Таким чином, з відповідачів на користь банку підлягають стягненню штрафні санкції, передбачені договором за неналежне виконання його умов, зокрема: прострочена заборгованість за процентами 7 420 грн.52 коп., прострочена заборгованість по комісії 6 772 грн. 50 коп. та пеня.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи те, що відповідачами заборгованість по кредиту сплачена в повному обсязі, а також те, що розмір пені, яку просить стягнути позивач, в значній мірі перевищує розмір сплаченої відповідачами заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення на користь банку пені за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 3 710 грн. 26 коп., та пені за несвоєчасне погашення комісії в розмірі 3 710 грн. 26 коп., що разом дорівнює простроченій заборгованості за процентами.

Оскільки відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, то сума пені підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку.

Також на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме: судовий збір в розмірі 216 грн.30 коп. В решті вимог слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 549, 550, 551, 599, 610, 611, 623, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 58, 59, 60, 88,158, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором у сумі 21 613 грн. 54 коп., яка складається з: простроченої заборгованості за процентами 7 420 грн.52 коп., простроченої заборгованості по комісії 6 772 грн. 50 коп., пені за несвоєчасне погашення процентів 3 710 грн. 26 коп., пені за несвоєчасне погашення комісії 3 710 грн. 26 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних частках на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір в розмірі 216 грн.30 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Зосименко