У х в а л а

іменем україни

22 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Леванчука А.О.,Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ», Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради, треті особи: Київська міська державна адміністрація, Приватне підприємство «Галичинабуд», про визнання права власності на квартиру, за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 25 квітня 2005 року між Приватним підприємством «ГаличинаБуд» (далі − ПП «ГаличинаБуд») (сторона 1) та ОСОБА_4 (сторона 2) було укладено договір № 68-п, за умовами якого сторони зобов'язуються укласти договір (основний договір), відповідно до якого сторона 2 сплатить стороні 1 вартість спорудження об'єкту в національній валюті України з урахуванням ПДВ та суми індексу інфляції за час відстрочки платежу, а стороні 2 буде передано у власність окрему квартиру в житловому будинку, яка буде збудована за адресою: АДРЕСА_1.

Вартість спорудження об'єкту на момент укладання договору становила суму в розмірі 182 009 грн 52 коп., яку він сплатив готівкою директору ПП «ГаличинаБуд» ОСОБА_6 в офісі підприємства.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18 березня 2010 року за ним визнано майнове право на отримання в натурі для оформлення у власність об'єкт нерухомості − квартиру № 26 загальною площею 52,8 кв. м на п'ятому поверсі за адресою: АДРЕСА_1.

Оскільки забудовник ПП «ГаличинаБуд» не зміг вчасно виконати взяті на себе зобов'язання, рішенням Київської міської ради № 683/2752 від 26 листопада 2009 року було рекомендовано виконавчому органу Деснянської районної у м. Києві ради здійснити добудову житлових будинків № № 4, 5, 6, 7, 8, 11, 12, 13, 14 у комплексі з інженерними мережами у 26-А мікрорайоні житлового масиву Вигурівщина-Троєщина у Деснянському районі м. Києва за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб по укладених інвестиційних договорах.

Рішенням Київської міської ради від 29 квітня 2010 року № 612/4050 замовником завершення будівництва вказаних житлових будинків визначено Комунальне підприємство з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» ( далі − КП «Житлоінвестбуд-УКБ»).

На неодноразові звернення до КП «Житлоінвестбуд-УКБ» щодо оформлення права власності на новозбудовану однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 він отримував відповідь про необхідність надання платіжних доручень щодо сплати коштів за об'єкт будівництва та необхідність укладення договору про завершення будівництва.

Посилаючись на те, що він виконав свої зобов'язання за інвестиційним договором перед колишнім забудовником ПП «ГаличинаБуд» в повному обсязі, однак КП «Житлоінвестбуд-УКБ» відмовляється оформити та передати йому, як законному власнику, його майно, у відповідності до вимог ст. 392 ЦК України просив позов задовольнити.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на жилу однокімнатну кватиру АДРЕСА_1, загальною площею 52,8 кв. м.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2016 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що визнання в судовому порядку права власності на річ, за загальним правилом, є способом захисту наявного цивільного права, а не підставою його виникнення, за договором від 25 квітня 2005 року № 68-п позивач отримав лише право набуття об'єкта будівництва у власність, а не саме право власності. Доказів того, що саме він є власником спірного нерухомого майна, або доказів втрати документу, який посвідчує його право власності, суду не надано, а тому відсутні підстави передбачені ст. 392 ЦК України для визнання права власності на спірну квартиру за ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

А.О.Леванчук

О.В.Ступак