Справа № 2-2895/12 Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/1477/16 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 26 11.05.2016
УХВАЛА

Іменем України

11 травня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Приходька К.П., Таргоній Д.О.

за участі секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 січня 2016 року за заявою ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и л а :

В липні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом про стягнення боргу за договором позики.

Просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму заборгованості за договором позики у розмірі 3 400 491,22 грн., що складається з суми основного боргу 3 196 000 грн., 3 % річних 124 775,32 грн., інфляційних витрат 79 715,80 грн., та судові витрати.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2012 року клопотання було задоволено та накладено арешт на ? частину квартири яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18 лютого 2014 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг в розмірі 2015200 грн., 3 % річних в розмірі 78460,65 грн., індекс інфляції 20821,33 грн., а всього 2114481,98 грн., вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2014 року, яка була залишена ухвалою Апеляційного суду Київської області від 01 вересня 2015 року без змін, в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову було відмовлено.

В грудні 2015 року ОСОБА_2 вдруге звернулася до суду першої інстанції із заявою про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що накладення арешту було застосовано вже після укладення договору іпотеки на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, оскільки таке обтяження порушує право іпотекодателя на можливість добровільного виконання основного зобов'язання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 січня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись із такою ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_2 оскаржила її в апеляційному порядку.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що наявність арешту порушує права ОСОБА_2 як іпотекодателя на можливість добровільного виконання основного зобов'язання, яке забезпечено договором іпотеки, шляхом реалізації іпотечного майна за згодою іпотеко держателя та добровільної плати боргу за договором позики.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою скасувати заходи забезпечення позову.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.08.2012 року заяву ОСОБА_3 щодо забезпечення позову по даній цивільній справі задоволено частково.

Накладено арешт на 1/4 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, які належать на праві приватної власності ОСОБА_2, а також заборонено Києво-Святошинській державній нотаріальній конторі, першій Ялтинській державній нотаріальній конторі, Хотівській сільській раді Києво-Святошинського району Київської області, КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області, КП «Бюро технічної інвентаризації Ялтинської міської ради» проводити будь-які дії щодо їх оформлення та відчуження.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.11.2013 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено частково.

Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг в сумі 2 015 200 грн., 3 % річних в сумі 78 460,65 грн., індекс інфляції 20 821,33 грн., а всього 2 114 481,98 грн. (два мільйона сто чотирнадцять тисяч чотириста вісімдесят одну) грн. 98 коп. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 3219,00 грн. В решті позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18.02.2014 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилено. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.11.2013 року залишено без змін.

Враховуючи наведене вище та той факт що існування договору іпотеки укладеного 10.02.2011 р., не є підставою для скасування заходів забезпечення позову суд першої інстанції дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.

Розглядаючи заяви про скасування заходів забезпечення позову суди повинні враховувати роз'яснення Верховного Суду України, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9.

Так відповідно до п. 10 цієї Постанови Пленуму, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 не надала суду першої інстанції докази на підтвердження того, що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 листопада 2013 року виконане.

Існування договору іпотеки укладеного 10 лютого 2011 року, не є підставою для скасування заходів забезпечення позову, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, та відповідно захищають права сторони на користь якої винесено відповідне судове рішення.

Обґрунтовуючи свої вимоги про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_2 посилається на ч. 6 ст.3 Закону України «Про іпотеку» відповідно до якої, у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно

зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Тобто вказана норма прямо передбачає, що інші особи також мають право зареєструвати свої вимоги на передане в іпотеку майно, вже після державної реєстрації іпотеки, однак іпотекодержатель має переважне право перед ними задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки.

Таким чином наведена стаття не виключає наявності інших зареєстрованих обтяжень предмета іпотеки, однак ці обтяження не впливають на пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених вимог за рахунок предмета іпотеки, а відповідно і право іпотекодателя на передачу предмета іпотеки у власність іпотекодержателя.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції. Відповідно ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права та не має підстав визначених ст.312 ЦПК України для її скасування.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з підстав зазначених в ній.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 січня 2016 року про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: