ухвала

іменем україни

28 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Іваненко Ю.Г., Висоцької В.С., Умнової О.В., Гримич М.К., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», третя особа - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк», про стягнення страхового відшкодування, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 23 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з указаним позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що між ним та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (далі - ПрАТ «СК «ВУСО», відповідач, страхова компанія) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1-01, предметом якого є автомобіль марки Daewoo Nexia, державний номерний знак НОМЕР_1.

03 січня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої вказаний автомобіль отримав механічні пошкодження. На місце дорожньо-транспортної пригоди були викликані працівники Дорожньої автомобільної інспекції, представник страхової компанії, аварійний комісар, якому було написано заяву на виплату страхового відшкодування.

За період із 03 січня 2015 року по травень 2015 року позивач надав відповідачу всі необхідні документи.

Страховою компанією відмовлено у виплаті страхового відшкодування з підстав ненадання ОСОБА_6 усіх необхідних документів, а саме: документа, що підтверджує проходження медичного огляду для встановлення вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння, засвідчений у встановленому порядку. Посилаючись на незаконність такої відмови, позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23 грудня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_6 страхове відшкодування в розмірі 46 000 грн, інфляційні втрати - 184 грн, пеню за прострочення виконання зобов'язання - 2 грн 50 коп., 3 % річних - 98 грн 30 коп., а всього на загальну суму 46 284 грн 80 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» судовий збір на користь держави в сумі 462 грн 85 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПрАТ «СК «ВУСО», просить судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 324 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суди попередніх інстанцій виходили з того, що вимога відповідача щодо надання протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння була зазначена страховиком у листі від 18 червня 2015 року, тобто після спливу визначених договором 30 календарних днів з моменту настання страхового випадку, коли ненадання витребуваного протоколу не залежало від можливості страхувальника.

Відповідач ПрАТ «СК «ВУСО» прострочив виконання грошового зобов'язання щодо виплати належного позивачу розміру страхового відшкодування, а тому вимоги позивача щодо стягнення суми заборгованості з урахуванням інфляції та щодо стягнення трьох відсотків річних є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню за період червень-липень 2015 року

Як установлено судами попередніх інстанцій, 24 листопада 2014 року між відповідачем ПрАТ СК «ВУСО» та позивачем ОСОБА_6 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 1-01, згідно з умовами якого було застраховано автомобіль Daewoo Nexia, державний номерний знак НОМЕР_1.

З наданого позивачем свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 21 листопада 2012 року встановлено, що автомобіль Daewoo Nexia, державний номерний знак НОМЕР_1, належить позивачу.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2015 року громадянина ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Справу відносно ОСОБА_6 закрито за пропуском строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно із довідкою, виданою Відділенням державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Бориспіль та Бориспільського району, що підпорядковане Управлінню державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Daewoo Nexia, державний номерний знак НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження: деформовано ліві передні та задні двері, лівий поріг, дах автомобіля, ліва центральна стійка, переднє ліве крило, арка лівого заднього колеса; розбито скло лівих передніх та задніх дверцят, декоративні накладки лівих дверцят.

У матеріалах страхової справи також містяться документи компетентних органів: довідка з переліком пошкоджень від 03 січня 2015 року, довідка № 9484147 із зазначенням інформації про учасників дорожньо-транспортної пригоди від 08 січня 2015 року.

Згідно із довідкою від 08 січня 2015 року № 9484147 про дорожньо-транспортну пригоду за результатами перевірки на стан сп'яніння, яка здійснювалась працівниками міліції, перевіркою водія ОСОБА_6 встановлено стан - тверезий.

Відповідно до копій рахунків від 09 квітня 2015 року № 46, від 22 травня 2015 року № 47 фізичної особи-підприємця ОСОБА_8, акта здачі-прийому виконаних робіт від 25 травня 2015 року, які були надані позивачем до страхової компанії, вартість проведеного ремонту пошкодженого автомобіля позивача становить 46 000 грн, що були сплачені ним згідно з квитанцією від 25 травня 2015 року № 634661, яка також була надана відповідачу, що підтверджується листом відповідача від 15 вересня 2015 року № 3900.

Листом від 18 червня 2015 року № 2720/628840 ПрАТ «СК «ВУСО» повідомила позивачу про те, що виплата суми страхового відшкодування за подією за участю автомобіля Daewoo Nexia, державний номерний знак НОМЕР_1., яка відбулася 03 січня 2015 року за адресою: вул. Дзержинського, 203, м. Бориспіль, Київська область, у результаті якого застрахований транспортний засіб було пошкоджено, не здійснюється, у зв'язку з ненаданням ОСОБА_6 усіх необхідних документів компетентних органів, визначених п.п. 15.7.1, 15.8 договору добровільного страхування наземного транспорту від 24 листопада 2014 року № 1-01, а саме: документа, який підтверджує проходження медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння, засвідчений у встановленому порядку.

Згідно із пп. 17.1.5 договору добровільного страхування наземного транспорту від 24 листопада 2014 року №1-01 страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо страхувальник своєчасно не надав страховику всі документи, необхідні для виплати страхового відшкодування (у т.ч. заяву на виплату страхового відшкодування) у строк та у порядку, передбаченому цим договором.

Відповідно до пп. 15.7.1, п. 15.8 договору для підтвердження факту настання страхового випадку і визначення розміру заподіяних збитків страхувальник зобов'язаний надати страховику наступні документи «дорожньо-транспортна пригода»:

- копію посвідчення водія особи, що керувала транспортним засобом (окрім випадків, якщо застрахований транспортний засіб було пошкоджено в результаті дорожньо-транспортної пригоди під час його стоянки);

- довідку державної автомобільної інспекції або за згодою страховика, іншого компетентного органу про дорожньо-транспортну пригоду (обов'язково має бути вказано прізвище, ім'я та по батькові власника застрахованого транспортного засобу, номер і серія посвідчення водія, водіїв-учасників дорожньо-транспортної пригоди, реєстраційні номери транспортного засобу, що брали участь в дорожньо-транспортній пригоді, учасники дорожньо-транспортної пригоди), винуватці дорожньо-транспортної пригоди, пункти правил дорожнього руху, порушені учасниками дорожньо-транспортної пригоди);

- копію проколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (за можливістю);

- копію протоколу огляду і перевірки технічного стану транспортного засобу (за можливістю);

копію схеми дорожньо-транспортної пригоди (за можливістю);

протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння (за вимогою страховика) (пп. 15.7.1 п. 15).

Страховик має право вимагати від страхувальника надання інших документів про причини і обставини страхового випадку (за умови, що ці документи перебувають у страхувальника або у останнього є можливість їх одержати), якщо відсутність цих документів у страховика робить для нього неможливим (або вкрай складним) визначення факту настання страхового випадку або розміру заподіяних збитків (пп. 15.8 п. 15).

Відповідно до пп. 9.5 п. 9 договору страховик має право, у разі ненадання, або надання не в повному обсязі документів, вказаних в розділі Перелік документів, що підтверджують факт настання страхового випадку протягом 30 календарних днів (з урахуванням інших умов цього договору) з моменту настання страхового випадку, відмовити страхувальнику у виплаті страхового відшкодування як в цілому, так і частині збитку, непідтвердженого такими документами. Дія цього пункту не розповсюджується на ситуації, коли не надання, або надання документів не в повному обсязі не залежало від можливості страхувальника їх одержати з поважних причин.

Згідно із пп. 14.3 п.14 укладеного сторонами договору, у разі настання страхового випадку страхувальник зобов'язаний до зміни обстановки (картини) події (місцезнаходження учасників дорожньо-транспортної пригоди, слідів настання страхового випадку і т. ін.), що сталася, але не пізніше ніж через 2 години, повідомити про настання страхового випадку страховика (представника страховика) за телефоном і виконувати його інструкції, а також до державних органів, в компетенцію яких входить підтвердження факту настання страхового випадку (державної автомобільної інспекції, Міністерства внутрішніх справ України, Гідрометеоцентр, пожежна охорона та інші компетентні органи) та протягом 2-х годин з моменту дорожньо-транспортної пригоди пройти медичний огляд на предмет алкогольного, наркотичного або токсичного сп'яніння в закладах охорони здоров'я, на вимогу аварійного комісара або компетентних органів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, на виконання вищенаведених вимог пп. 14.3, укладеного сторонами договору, позивачем було надано відповідачу копію чека про проходження перевірки на стан сп'яніння на алкотестері Драгер від 03 січня 2015 року, довідку № 9484147 із зазначенням інформації про учасників дорожньо-транспортної пригоди від 08 січня 2015 року, з яких видно, що позивач як учасник дорожньо-транспортної пригоди на вимогу компетентних органів Міністерства внутрішніх справ України пройшов перевірку на стан сп'яніння.

Також в акті виїзду на місце події значиться запис про те, що водій ОСОБА_6 був направлений в наркодиспансер, проте підпис позивач на цьому аркуші акта відсутній.

Крім того, в акті виїзду на місце події від 03 січня 2015 року будь-які сумніви щодо тверезого стану водія ОСОБА_6 представником ПрАТ «СК «ВУСО» не зазначено, а також не встановлено обставин керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, судом, який розглянув справу щодо водія за наслідками скоєного ним адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі фактично сплачених ним на ремонт пошкодженого застрахованого транспортного засобу коштів у сумі 46 000 грн та розмір якого ніким не оспорюється.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Касаційна скарга не містить доводів на спростування вказаних висновків судів попередніх інстанцій, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судами не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 23 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Г. Іваненко
Судді: В.С. Висоцька М.К. Гримич О.В. Умнова І.М. Фаловська