У х в а л а

12 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, вселення, визначення порядку користування квартирою та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про припинення права власності, визнання права власності,

в с т а н о в и л а :

Корольовський районний суд м. Житомира рішенням від 21 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2015 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовив.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнив; припинив право приватної власності ОСОБА_5 на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1; стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 56 тис. 680 грн грошової компенсації вартості зазначеної частини, внесених на депозитний рахунок суду; визнав за ОСОБА_4 право приватної власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою від 21 січня 2015 року Корольовський районний суд м. Житомира залишив без розгляду зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 у частині усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття відповідачів з реєстраційного обліку.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 27 січня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнила частково: рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 21 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2015 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю, вселення та зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 в частині припинення права власності та визнання права власності передала на новий розгляд до суду першої інстанції; в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_5 про визначення порядку користування квартирою судові рішення судів першої та апеляційної інстанції залишила без змін.

26 квітня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав: неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 358, 365 Цивільного кодексу України; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

На обґрунтування підстави перегляду вказаного судового рішення суду касаційної інстанції, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 липня 2014 року та 13 квітня 2016 року, в яких, на її думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному судовому рішенні, застосовано зазначені норми матеріального права.

На підтвердження підстави перегляду вказаного судового рішення, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на постанову Верховного Суду України від 2 липня 2014 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є: неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 27 січня 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявниця, касаційний суд, направивши справу в частині вирішення первісного позову щодо усунення перешкод у користуванні власністю, вселення та зустрічного позову щодо припинення права власності та визнання права власності на новий розгляд до суду першої інстанції, указав на необхідність перевірити доводи сторін щодо наявності правових підстав, передбачених статтею 365 ЦК України, для припинення права на частку у спільному майні за вимогою співвласників з огляду на завдання істотної шкоди інтересам одного із співвласників та членам його сім'ї.

Разом з тим в ухвалах від 16 липня 2014 року та 13 квітня 2016 року, наданих заявницею для порівняння, касаційний суд погодився з висновками судів про наявність правових підстав для припинення права осіб на частку у спільному майні, оскільки таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам цих осіб та членам їх сімей.

Правові висновки суду касаційної інстанції, викладені в наведених судових рішеннях та в судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, ґрунтуються на різних фактичних обставинах, що позбавляє Верховний Суд України можливості установити неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Крім того, відсутні й підстави для перегляду ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року у зв'язку з її невідповідністю висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року, оскільки судове рішення, про перегляд якого подано заяву, не суперечить цьому висновку.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, вселення, визначення порядку користування квартирою та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про припинення права власності, визнання права власності за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

А.Г. Ярема