АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Осіяна О.М., Пищиди М.М.

за участю секретаря - Сахарова Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2016 року про визнання неподаною та повернення заяви ОСОБА_2про перегляд заочного рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2016 року заяву ОСОБА_2про перегляд заочного рішення від 20.08.2012 року по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - визнано неподаною та повернено відповідачці на підставі ст. 121 ЦПК України / а. с. 41 /.

З цією ухвалою не погодилася відповідачка ОСОБА_2 і звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу від 12.01.2016 року, посилаючись на те, що вона є незаконною та необґрунтованою, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права. Зокрема, відповідачка посилається на те, що у суду першої інстанції не було жодних законних підстав для повернення заяви з наведених в оскаржуваній ухвалі недоліків, оскільки у суду не було доказів про отримання нею станом на 12.01.2016 року ухвали суду від 25.12.2015 року про залишення її заяви без руху /а. с. 50-51 /.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу - скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 16.12.2015 року (через пошту) ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 20.08.2012 року по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка отримана судом першої інстанції 23.12.2015 року / а. с. 35-37 /.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2015 року вказана заява, як така, що не відповідає вимогам ст. 229 ЦПК України (відповідачкою не сплачено судовий збір), - була залишена без руху та надано відповідачці строк для усунення цього недоліку до 05.01.2016 року / а. с. 39 /.

Статтею 229 ЦПК України - передбачена форма і зміст заяви про перегляд заочного рішення, вимог якої повинні дотримуватися, як відповідачі при поданні заяви про перегляд заочного рішення, так і суди першої інстанції при вирішенні питання щодо відповідності такої заяви вимогам процесуального права.

Згідно ч. 6 ст. 229 ЦПК України - до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

Оскільки, відповідачкою не було додано до заяви документ про сплату судового збору, то ухвалою судді від 25.12. 2015 року ця заява була залишена без руху у відповідності з вимогами ч. 7 ст. 229 ЦПК України та із застосуванням ст. 121 ЦПК України.

Докази того, що ухвала суду від 25.12.2015 року була відправлена ОСОБА_2 та отримана останньою в матеріалах справи відсутні, але не зважаючи на цю обставину ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2016 року визнано неподаною та повернено відповідачці її заяву про перегляд заочного рішення на підставі ст. 121 ЦПК України, оскільки нею не усунені недоліки, які були вказані в ухвалі від 25.12.2015 року / а. с. 41 /.

Отже, відповідачка не з власної вини була позбавлена можливості виконати вимоги суду, що були викладені в ухвалі від 25.12.2015 року.

Крім того, залишаючи позов без руху, з підстав несплати судового збору, суд першої інстанції, у відповідності з вимогами процесуального права та ЗУ «Про судовий збір», повинен визначити розмір судового збору та вказати цю суму в ухвалі з зазначенням всіх реквізитів рахунку на який повинен він бути сплачений, але в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 25.12.2015 року судом першої інстанції не було зазначено ні розмір судового збору, який підлягала сплаті за подання заяви відповідачкою, ні реквізити рахунку.

З огляду на наведене, ухвала суду від 12.01.2016 року не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з поверненням справи до того ж суду для повторного вирішення питання щодо відповідності заяви про перегляд заочного рішення вимогам ст. 229 ЦПК України та можливості її прийняття і розгляду відповідно до вимог ст. ст. 230-231 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303,307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2016 року про визнання неподаною та повернення заяви про перегляд заочного рішення - скасувати, справу повернути до того ж суду для повторного вирішення питання щодо відповідності заяви вимогам ст. 229 ЦПК України та можливості її прийняття і розгляду відповідно до вимог ст. ст. 230-231 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ: