АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/8892/15-ц 22-ц/774/1069/К/16
Справа № 212/8892/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22-ц/774/1069/К/16 ОСОБА_1
Категорія - 24 (4) Доповідач Михайлів Л.В. РІШЕННЯ
11 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :
головуючого судді: Михайлів Л.В.
суддів: Барильської А.П., Ляховської І.Є.,
секретар: Чубіна А.В.,
за участю: позивача - ОСОБА_2 його представника ОСОБА_3,
представника відповідача державного підприємства Криворізька теплоцентраль» - ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» на рішення та додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» про розірвання договору та зобовязання закриття особових рахунків, -
В С Т А Н О В И Л А:
У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до державного підприємства Криворізька теплоцентраль (надалі - ДП «Криворізька теплоцентраль»), про розірвання договору та зобовязання закриття особових рахунків. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником АДРЕСА_1. У 2006 році позивачем було прийнято рішення про встановлення в належній йому квартирі автономного опалення. 18.10.2006 року позивач отримав на це погодження УЖКГ виконкому Криворізької міської ради. 10.08.2010 року, КП «Криворіжтепломережа» надало позивачу технічні умови за № 6056 для розробки проекту індивідуального опалення та системи гарячого водопостачання приміщення. 27 жовтня 2010 року за участю представника ТОВ «Криворіжгаз» був введений прийом в експлуатацію дворової мережі і внутрішнього газового обладнання і готовності його до пуску газу в квартиру позивача. В подальшому позивач користувався системою автономного опалення і від центральної мережі був відєднаний. Однак, не зважаючи на те, що з 27.10.2010 року позивач почав користуватися в належній йому квартирі системою автономного опалення, КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснило йому нарахування за опалення станом на 01.06.2012 року на суму 725,69 грн., з заявою про скасування якої з підстав встановлення індивідуального опалення він неодноразово звертався до КПТМ «Криворіжтепломережа», а згодом й до ДП «Криворіжтеплоцентраль», якому було передано функції з надання опалення та гарячого водопостачання.
23 вересня 2015 року ДП «Криворіжтеплоцентраль» надало позивачу акт та письмову відповідь про відмову від відключення його квартири від мереж централізованого опалення, оскільки таке відключення на теперішній час проводиться тільки у всьому будинку.
Вважаючи вказані дії відповідача незаконними, в останній редакції позову від 21.03.2016 року, ОСОБА_2 просив суд зобовязати ДП «Криворізька теплоцентраль» скласти акт і затвердити відключення від внутрішньобудинкових мереж центрального опалення та гарячого водопостачання квартиру АДРЕСА_2; зобовязати відповідача скасувати і закрити особовий рахунок з абонентського обліку з центрального опалення та постачання гарячої води у вказаній квартирі, що відкритий на його імя, та не нараховувати плату за опалення та постачання гарячої води.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 березня 2016 року позов задоволено у повному обсязі.

Зобовязано керівництво ДП «Криворізька теплоцентраль» міста ОСОБА_5 скасувати і закрити особовий рахунок з абонентського обліку з центрального опалення та постачання гарячої води квартирі АДРЕСА_3, що відкритий на імя ОСОБА_2

Зобовязано керівництво ДП «Криворізька теплоцентраль» міста ОСОБА_5 не нараховувати плату за опалення та постачання гарячої води у квартирі АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_2

Стягнуто з ДП «Криворізька теплоцентраль» міста ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі - 551,20 грн.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 березня 2016 рокубуло уточнено вищевказане рішення суду та доповнено його резолютивну частину (абзац другий) наступним змістом:

«Зобовязано керівництво Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» міста ОСОБА_5 скласти акт і затвердити відключення від внутрішньо будинкових мереж центрального опалення і гарячого водопостачання у квартирі АДРЕСА_4, яка належить ОСОБА_2В.» Із зазначенням, що відповідно абзац який раніше був другий, третій, четвертий, пятий тепер вважати абзацом третім, четвертим, пятим, шостим.

В апеляційній скарзі ДП «Криворізька теплоцентраль» ставлять питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що відповідно до п.1.3 Порядку відключенням окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово комунального господарства України від 22.11.2005 року, зі змінами від 09.12.2007 року, передбачено, що дія вказаного порядку не поширюється на споживачів, які були відокремлені від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та користуються автономним опаленням до набрання чинності вказаним порядком, а не які лише отримали погодження на відключення від системи теплопостачання.

Суд не звернув уваги на те, що відключення окремого житлового приміщення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання можливе лише у випадку, якщо протокол Міжвідомчої комісії про затвердження відповідного акту було складено до 09.12.2007 року, затвердження відповідного акту з 09.12.2007 року заборонено. Суд не перевірив те, що позивач не здійснив відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання до набрання чинності вказаних змін, а отже у даному випадку необхідно керуватись Порядком, зі змінами 06.11.2007 року. Суд першої інстанції не прийняв до уваги і те, що позивач тільки у 2010 році звернувся до КПТМ «Криворіжтепломережа» за отриманням технічних умов. 01.10.2013 року відбулась передача обєктів теплопостачання від КПТМ «Криворіжтепломережа» до ДП «Криворізька теплоцентраль», в тому числі і будинку позивача, при передачі обєктів інформації щодо облаштування індивідуального опалення за адресою по вул. Ярославська, 7/22 ДП «Криворізька теплоцентраль» не отримувала.

У звязку із чим, з 01.10.2013 року, відповідач правомірно здійснив нарахування за надані позивачу послуги, які він щомісячно сплачує. Апелянт зазначає і те, що чинним законодавством, станом на час розгляду справи передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів, єдиною підставою для цього є затверджений акт про відключення від мереж ЦО та ГВП на міжвідомчій комісії для розгляду вказаних питань, що залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженнях яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення судом норм процесуального права, які є обовязковою підставною для скасування рішення.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення визначені ст.214 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає вимогам ст.ст.213,214 ЦПК України у повній мірі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 та споживачем послуг з централізованого опалення, на його імя відкрито особовий рахунок №.

01 жовтня 2013 року житловий будинок № 7 по вулиці Ярославській в місті Кривому Розі на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради від 12.10.2011 року № 334 передано з обслуговування КПТМ «Криворіжтепломережа» на обслуговування ДП «Криворіжтеплоцентраль» .

Спір між сторонами виник з приводу продовження нарахування відповідачем ДП «Криворізька теплоцентраль»плати за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які ОСОБА_2 не отримуються у звязку з установленням за вищевказаною адресою автономного опалення.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що підключення індивідуального опалення позивачем було здійснено відповідно до Порядку відключення від мереж централізованого опалення, а не самовільно, а отже є підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Колегія суддів не може погодитись із вказаним висновком суду першої інстанції оскільки він не узгоджується з вимогами Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання з огляду на наступне.

Так, питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (зі змінами та доповненнями), відповідно до яких з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Згідно із п.24-26 вказаних Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 22.11.2005р. N4 (зареєстровано в МЮУ 9 грудня 2005р. за N1478/11758) передбачено, що для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї.

Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у 10-денний строк надається заявникові. Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж ЦО і ГВП виконуються у міжопалювальний період . По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.

Дія цього порядку не поширюється на власників, наймачів (орендарів) окремих приміщень, які були відокремлені від мереж централізованого опалення та водопостачання та користуються автономним теплопостачанням до набрання чинності цим порядком, тобто до 06.11.2007р.

Як вказаним порядком, зі змінами так і попереднім встановлено, що відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком процедури.

Датою відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання є дата протоколу Міжвідомчої комісії про затвердження відповідного акта про відключення.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги з приводу того, що матеріали справи не містять відомостей про надання позивачу належно оформленого дозволу на відключення квартири від мережі централізованого теплопостачання та прийняття відповідного рішення міжвідомчою комісією по розгляду питань відключення споживачів від мереж центрального опалення і влаштування індивідуального опалення у квартирах багатоповерхових житлових будинків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 не звертався до міжвідомчої комісії для розгляду питання щодо відключення його помешкання за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ярославська, буд.№ 7АДРЕСА_5 від мережі централізованого опалення.

Звертаючись до суду з позовом, в порушення вказаних норм Закону, позивач не довів, що відключення вищевказаної квартири від мереж централізованого опалення здійснене ним в порядку, який передбачений Правилами, зі змінами від 09.12.2007 року а не самовільно.

Отримання ним дозволу, відповідно до рішення комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконавчого комітету Криворізької міської ради (витяг з протоколу засідання комісії № 36 від 15.10.2009 року а.с. 28) на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання квартири АДРЕСА_6, в даному разі не є належним доказом того, що квартира позивача була відключена від мережі у встановленому законом Порядку, оскільки вказаним рішенням позивачу було надано лише перелік необхідних дій за умови виконання яких ОСОБА_2 отримає право для здійснення такого відключення, в тому числі і виготовлення проектної документації.

Отже вказане рішення є саме по собі умовою, за наявності якої Комісія дозволила відключити приміщення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, а тому підстав для задоволення позову немає, у звязку із чим доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Враховуючи зазначене, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, що позивачем були дотримані вимоги Порядку щодо складання акту про відключення квартири від внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та узгодження його з міжвідомчою комісією, у звязку з чим суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що індивідуальне опалення в квартирі позивача не вважається самовільно встановленим.

З урахуванням положень п. 25 та 26 Правил (у редакції з урахуванням змін) самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Таким чином, висновок суду першої інстанції не відповідає вказаним вище положенням та не узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 26 вересня 2012 року, у справі № 6-95цс12, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ДП «Криворізька теплоцентраль» підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову в задоволені позову у звязку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи. Таким чином, враховуючи, що додаткове рішення ухвалювалось з урахуванням рішення суду та фактично доповнювало оскаржуване рішення суду, яке судом апеляційної інстанції скасовується, то відповідно додаткове рішення по зазначеній справі також підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, 314, 316-317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Державого підприємства «Криворізька теплоцентраль» - задовольнити.

Рішення та додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 березня 2016 року скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Державого підприємства «Криворізька теплоцентраль» про розірвання договору та зобовязання закриття особових рахунків відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Л.В. Михайлів

Судді: А.П. Барильська

ОСОБА_6