РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року м. Кремінна

Справа № 414/292/16-ц

Провадження № 2/414/136/2016

Кремінський районний суд Луганської області у складі головуючого

судді Акулова Є.М

секретаря Дегтяренко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кремінна цивільну справу за позовом Державного підприємства «Кремінське лісомисливське господарство» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач посилається на те, що з 19 листопада 1990 року по 17 листопада 2014 року ОСОБА_1 працював на посаді водія в Державному підприємству «Кремінського лісомисливського господарства».

На підставі акту приймання передачі транспортного засобу від 17.08.2013 року ОСОБА_1 прийняв транспортний засіб УАЗ 374194 реєстраційний номер НОМЕР_1 та відповідно до наказу № 234 від 19 грудня 2013 року транспортний засіб УАЗ 374194 реєстраційний номер НОМЕР_1 був закріплений за останнім.

02.08.2014 року приблизно о 18 годині 00 хвилин під керування ОСОБА_1 на автомобілі НОМЕР_2, який належить Державному підприємству «Кремінського лісомисливського господарства» відбулося ДТП в наслідок чого був пошкоджений вищевказаний автомобіль.

Винним у ДТП визнано водія, відповідача у справі, та притягнуто його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 286 КК України. Вирок є чинним та не оскаржувався відповідачем у справі.

Відповідно до висновку № 190 експертного авто товарознавчого дослідження по оцінці шкоди, нанесеного власнику транспортного засобу від 29 листопада 2014 року розмір шкоди нанесеного власнику автомобіля НОМЕР_2 станом на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди складав 103 183,47 грн. Тому позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Кремінського лісомисливського господарства» шкоду у розмірі 103 183,47 грн. та стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на рахунок держави.

В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав, вказав, що відповідач повинен нести повну матеріальну відповідальність за завдану шкоду підприємству.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що відповідач дійсно працював водієм в ДП «Кремінське лісомисливське господарство». В ДТП дійсно пошкодив авто підприємства, але так як відповідач договір про повну матеріальну відповідальність з позивачем не укладав, відшкодувати завдану матеріальну шкоду згоден лише в розмірі 1971,52 грн, яка дорівнює місячній заробітній платі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 130 КЗпП працівники несуть матеріальну відповідальність за пряму дійсну шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, що така шкода заподіяна винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КЗпП зазначено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 р.№14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" роз"яснено, що при матеріальній відповідальності в межах середнього місячного заробітку, він визначається відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 Порядку обчислення середньої заробітної плати, а саме виходячи з виплат за останні два календарних місяці роботи, що передують вирішенню судом справи про відшкодування шкоди, а якщо справа вирішується після його звільнення - виходячи з виплат за попередні два місяці роботи на даному підприємстві ( в установі, організації).

Судом встановлено, що сторони є роботодавцем та працівником відповідно.

З 19 листопада 1990 року по 17 листопада 2014 року ОСОБА_1 працював на посаді водія в Державному підприємству «Кремінського лісомисливського господарства» (а.с.29).

На підставі акту приймання передачі транспортного засобу від 17.08.2013 року ОСОБА_1 прийняв транспортний засіб УАЗ 374194 реєстраційний номер НОМЕР_1 та відповідно до наказу № 234 від 19 грудня 2013 року транспортний засіб УАЗ 374194 реєстраційний номер НОМЕР_1 був закріплений за останнім (а.с.21,22,23,24-28).

02.08.2014 року приблизно о 18 годині 00 хвилин під керування ОСОБА_1 на автомобілі НОМЕР_2, який належить Державному підприємству «Кремінського лісомисливського господарства» (а.с.18) відбулося ДТП в наслідок чого був пошкоджений вищевказаний автомобіль (а.с.7-16).

Винним у ДТП визнано водія, відповідача у справі, та притягнуто його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 286 КК України (а.с.30-31). Вирок є чинним та не оскаржувався відповідачем у справі.

Вартість відновлювального ремонту авта, згідно висновків судово-автотоварознавчої експертизи становить 103183,47 грн (а.с.2-6).

Таким чином, судом встановлено наявність завдання винними діями працівника-водія ОСОБА_1, шкоди підприємству, яка полягає в пошкодженні майна підприємства, саме його працівником, а розмір шкоди підтверджується відповідним висновком експертизи.

Оскільки судом встановлено саме трудові правовідносини сторін, тому відповідач, повинен нести відповідальність за пряму дійсну шкоду, заподіяну підприємству внаслідок порушення покладених на нього трудових обов'язків, лише в межах і порядку, передбачених законодавством про працю, відповідно до приписів наведених у рішенні норм КЗпП України.

Враховуючи вимоги законодавства про працю та відсутність договору між сторонами про повну матеріальну відповідальність відповідача, він, на переконання суду, повинен нести матеріальну відповідальність у розмірі не більше свого середнього місячного заробітку, а саме 1971,52 грн. (а.с.50). Ця сума й підлягає відшкодуванню відповідачем.

Відповідно до вимог ст. 88 частини 3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ч.1,2 ст. 130, ч.2 ст. 132 КЗпП України, ст.10,60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства «Кремінське лісомисливське господарство» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, мешкає вул. Ватутіна,7 м. Кремінна Луганської області на користь Державного підприємства «Кремінського лісомисливського господарства», 92900, м. Кремінна, Луганська область, вул. Хвойна, 1, код 00993604 - 1971,52 грн. завданої шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, мешкає вул. Ватутіна,7 м. Кремінна Луганської області на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Є.М. Акулов