У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/7161/15

№ 2/183/440/16

28 квітня 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Юр'євої Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Борух Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської Міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 05.жовтня 1971 року помер її батько ОСОБА_3, який залишив заповіт від 15.01.1971 року, в якому заповідав їй житловий будинок-А і службові будівлі, що знаходиться у м. Новомосковську, вул. Новоселівська, буд.№54. Житловий будинок № 53 по вул. Новоселівська у м. Новомосковську належав ОСОБА_3 на підставі карти денаціоналізації нерухомого майна, зареєстрованого міськкомунгоспі за № 3074 від 09.09.1953 року, яка була втрачена.

Відповідно до відповіді архівного відділу Новомосковської міської ради вказано, що у Книзі реєстрів для реєстрації нотаріальних дій за вересень 1953 року є запис № 328 виданого ОСОБА_3, про засвідчення однієї копії зі свідоцтва виданого Новомосковським міськкомунгоспом за №11( дата нерозбірливо), по якому ОСОБА_3 є володарем вищевказаного будинку, але копія даного документа в архіві відсутня.

Тому вона вимушена звернутися до суду.

На підставі заповіту від 15.01.1971 року, вона успадкувала житловий будинок А, і службові будівлі, що знаходяться у м. Новомосковську, вул. Новоселівська, 54 після смерті батька ОСОБА_3, померлого 05.10.1971 року.

З 1971 року вона та відповідач ОСОБА_4 проживали однією сімєю за адресою м. Новомосковськ, вул. Новоселівська, 54,.

У 1971 році вони почали будівництво житлового будинку з господарськими спорудами за вищевказаною адресою. 07.02.1973 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.10.2004 року визнано за ОСОБА_2 право власності на 14/25 частині домоволодіння №54 по вул. Новоселівська, у м. Новомосковську, Дніпропетровської області, що складається з житлового будинку - Б, добудови б, тамбуру б-1, літньої кухні-В, гаражу З, сарая Г, навісу - М., навісу - Л, туалету Д, літнього душу - Е.

21.09.2005 року шлюб з відповідачем розірваний.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України -- майно набуте подружжя за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Згідно із ч.1 ст. 71 Сімейного кодексу у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Позивачка просить розподілити майно, що є спільною з відповідачем сумісною власністю, виділивши їй 7/25 частин спірного домоволодіння.

До початку розгляду справи позивачка подала письмову заяву, в якої просить залишити її позов про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя між нею та відповідачем ОСОБА_2, про розподіл спільного майна подружжя без розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що письмова заява позивача про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню.

Згідно зі ч.1 п.5 ст. 207 ЦПК України, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦПК України позивач має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного та керуючись ст. 207 ч.1 п.5 ЦПК України, суд , -

у х в а л и в :

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, - без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня отримання цієї копії.

Суддя: Т.І. Юр'єва