Справа № 458/879/15 Головуючий у 1 інстанції: Федитник І.Д.
Провадження № 22-ц/783/4224/16 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Ніткевича А.В., Приколоти Т.І.,

секретар Іванова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відділу освіти Турківської районної державної адміністрації на рішення Турківського районного суду Львівської області від 06 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відділу освіти Турківської районної державної адміністрації про поновлення строку на оскарження, скасування наказу про звільнення і поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено. Поновлено строк звернення до суду. Визнано незаконним та скасовано наказ № 198 від 18.06.2015 року відділу освіти Турківської районної державної адміністрації Львівської області «Про звільнення директора Боринського навчально-виховного комплексу ОСОБА_2 із займаної посади відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 41 КЗпП України, залишивши на посаді вчителя Боринського навчально-виховного комплексу». Поновлено ОСОБА_2 на посаді директора Боринського навчально-виховного комплексу з 20 червня 2015 року. Стягнуто з відділу освіти Турківської районної державної адміністрації Львівської області судовий збір в розмірі 1378 грн. Ухвалено допустити негайне виконання рішення в частині вимог про поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Боринського навчально-виховного комплексу Турківського району Львівської області.

Рішення суду оскаржив відділ освіти Турківської районної державної адміністрації.

В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Стверджує, що підставою для задоволення позову було скасування Апеляційним судом Львівської області ухвали Турківського районного суду Львівської області від 27.03.2015 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню позивачки у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 191 ч. 2, 366 ч. 1 КК України. Зазначає, що кримінальне провадження у справі № 458/249/15-к не закінчене, відтак вважає рішення суду передчасним. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Оскільки в судове засідання не з"явились особи, які беруть участь у справі, колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України слід проводити без участі останніх та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Судом встановлено такі обставини.

Позивачка по справі працювала на посаді директора Боринського навчально-виховного комплексу.

Наказом №198 від 18.06.2015 року начальника відділу освіти Турківської районної державної адміністрації Львівської області ,,Про звільнення директора Боринського навчально-виховного комплексу ОСОБА_3." остання із 19 червня 2015 року звільнена із займаної посади Боринського навчально-виховного комплексу відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 41 КЗпП України, та залишена на посаді вчителя. Підставою звільнення визначено ухвалу Турківського районного суду Львівської області від 27.03.2015 року по кримінальному провадженню про обвинувачення ОСОБА_2 (дівоче прізвище - ОСОБА_2) та ОСОБА_4 за ст.ст. 191 ч. 2 , 366 ч. 1 КК України про застосування акту амністії, яка набрала законної сили 06.04.2015 року. (а.с.5)

Згідно з вказаною ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 27.03.2015 року позивачка по справі, працюючи на посаді директора Боринського навчально-виховного комплексу Турківського району Львівської області, бувши службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, діючи із прямим умислом, використовуючи свої повноваження всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів та із метою одержання неправомірної вигоди для своєї сім'ї, в порушення вимог ч. 2 ст. 30 Закону України "Про оплату праці", видала наказ про призначення свого чоловіка, ОСОБА_5 на посаду сторожа Боринського НВК на 0,5 ставки та щомісячно, в період часу із 01.10.2009 року по 01.06.2011 року затверджувала своїм підписом та мастичною печаткою директора Боринського НВК табелі використання робочого часу техпрацівників Боринського НВК, в яких містилися неправдиві відомості щодо обліку та використання робочого часу ОСОБА_5, а саме: 15 січня, 01,02,03 лютого, 01,02,03 березня, 01,02 квітня, 01,02,03 червня, 01,02 липня, 16,17 вересня, 18,19,20,21,22,25,26,27 жовтня, 01,02,03 грудня 2010 року та 17 січня, 15,16,17 лютого, 17,18 березня, 17,18,19 травня 2011 року, хоча достовірно знала про те, що вказані відомості табелів обліку використання робочого часу є неправдивими, так як у ці дні сторож ОСОБА_5 перебував на основному місці роботи у Прикарпатському управлінні бурових робіт на посаді сторожа, в результаті чого за період часу із 01.10.2009 року по 01.06.2011 року ОСОБА_5 безпідставно нараховано та виплачено заробітну плату на загальну суму 8036 гривень.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18.08.2015 року ухвалу Турківського районного суду Львівської області 27.03.2015 року відносно позивачки по справі скасовано. (а.с.8-10)

Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 09.02.2016 року, яка вступила в законну силу, обвинувальний акт відносно позивачки по справі та ОСОБА_4 за ст.ст. 191 ч. 2, 366 ч. 1 КК України повернуто прокурору, оскільки не відповідає вимогам КПК України. (а.с.85)

Відповідно до п.3 ч.1 ст.41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що звільнення проведено без законних підстав.

Висновки суду достатньо мотивовані та відповідають дослідженим доказам.

Посилання апелянта на те, що кримінальне провадження у справі № 458/249/15-к не закінчене, а відтак рішення суду є передчасним, не може прийматись до уваги, оскільки підставою звільнення позивачки по справі відповідачем по справі визначено саме ухвалу Турківського районного суду Львівської області від 27.03.2015 року по кримінальному провадженню про обвинувачення ОСОБА_2, яка скасована апеляційним судом, а не конкретний аморальний проступок.

Відповідно до п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України ,,Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 року за №9 З підстав вчинення аморального проступку, несумісного з продовженням даної роботи (п.3 ст.41 КЗпП ), можуть бути звільнені

лише ті працівники, які займаються виховною діяльністю, наприклад, вихователі, вчителі, викладачі, практичні психологи, соціальні педагоги, майстри виробничого навчання, методисти, педагогічні працівники позашкільних закладів. Таке звільнення допускається як

за вчинення аморального проступку при виконанні трудових обов'язків, так і не пов'язаного з ними (вчинення такого проступку в громадських місцях або в побуті). Звільнення не може бути визнано правильним, якщо воно проведено лише внаслідок загальної оцінки поведінки працівника, не підтвердженої конкретними фактами.

А відтак, відсутність конкретних фактів на підтвердження аморальної поведінки правильно визнана судом підставою для задоволення позову.

Подане клопотання про зупинення провадження в справі до набрання законної сили рішення у справі № 458/249/15-к є безпідставним, оскільки самим відповідачем по справі визначено підставу звільнення - ухвалу Турківського районного суду Львівської області від 27.03.2015 року, яка скасована, і в справі № 458/249/15-к питання про законність вказаної ухвали не буде вирішуватись.

Доводи апеляційної скарги не свідчать про порушення судом норм матеріального і процесуального права, про неправильність висновків суду, такі не ґрунтуються на матеріалах справи та спростовуються дослідженими доказами.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відділу освіти Турківської районної державної адміністрації відхилити.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 06 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Ніткевич А.В.

Приколота Т.І.