Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/1250/16-ц Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія 05 Доповідач Якухно О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Якухно О.М.

суддів Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю секретаря

судового засідання Добровольської Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення порядку користування автомобілем за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просила встановити порядок користування автомобілем Toyota Camry, 2007 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, встановивши з 01 по 15 число кожного місяця користування автомобілем ОСОБА_2, а з 16 по останній день кожного місяця - ОСОБА_4

В позовній заяві ОСОБА_2 просила забезпечити позов, шляхом передачі на зберігання автомобіля Toyota Camry, 2007 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_6, яка проживає в АДРЕСА_1, з посиланням на можливе пошкодження в процесі користування, знищення або відчуження автомобіля відповідачами, що утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 березня 2016 року заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено. Передано автомобіль Toyota Camry, 2007 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, на зберігання ОСОБА_6, яка проживає в АДРЕСА_1.

Представником відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій остання просить скасувати ухвалу суду. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що вказана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Зокрема, між сторонами існує спір щодо їх часток у праві власності на автомобіль, який розглядається в іншому судовому процесі. Доводи заявника про можливе пошкодження або відчуження автомобіля є лише припущеннями, оскільки відповідач має бажання використовувати ТЗ для власних потреб, а забезпечення позову таким чином не впливає на виконання рішення суду.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 підтримала доводи апеляційної скарги і пояснила, що відповідач свідоцтво про право на спадщину не оформляла, оскільки існує спір щодо спадкового майна.

Заявник ОСОБА_2 та її представник заперечують у задоволенні скарги і пояснили, що заявник неодноразово бачила спірний автомобіль у м.Бердичеві, яким керував батько відповідача ОСОБА_3, хоча право на керування ним ніхто не має. Окрім того, у автомобіля вже пошкоджено скло.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За вимогами ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено : причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.152 ЦПК України).

Позивач, посилаючись на можливе пошкодження автомобіля в процесі користування, знищення або відчуження автомобіля відповідачем, вважає за необхідне передати ТЗ на зберігання іншій особі.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяви про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких

можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є автомобіль Toyota Camry, 2007 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за ОСОБА_7, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно копій свідоцтв про право на спадщину за законом спадкоємцями майна померлого є позивач та відповідачі в рівних частках.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю.

Згідно позовної заяви між співвласниками автомобіля, який перебуває у віданні відповідача, існує спір щодо його використання, а тому використання ТЗ однією із сторін спору призводить до зменшення його вартості та властивостей, що в свою чергу може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи наведене та вимоги ч.3 ст.152 ЦК України, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність збереження предмету спору до вирішення питання про порядок користування ним між співвласниками, що допускається згідно вимог п.7 ч.1 ст.152 ЦПК України.

При цьому, колегія суддів враховує вимоги п.2.1 Правил дорожнього руху України, яким визначено, що керування транспортним засобом можливе при наявності реєстраційного документу на транспортний засіб, який на даний час не переоформлений на спадкоємців, а тому керувати останнім у відповідності до вимог законодавства сторони не мають права.

Доводи відповідача про неможливість передачі предмета спору третій особі, яка не погоджена сторонами, суперечать вимогам ч.2 ст.976 ЦК України, згідно якої зберігачем може бути особа призначена судом, яка висловила свою письмову згоду на зберігання ТЗ.

Така згода третьої особи міститься у матеріалах справи.

Згідно постанови державного виконавця органу виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції від 13.04.2016 автомобіль на час апеляційного розгляду справи передано на зберігання ОСОБА_6

За таких обставин, коли автомобіль передано на зберігання третій особі, дотримано баланс інтересів його співвласників до вирішення спору, а тому ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства і підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 312-315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: