Справа 331/4892/15-ц
Провадження 4-с/331/20/2016
У Х В А Л А

16 травня 2016 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Жуковій О.Є.

при секретарі: Пакуло В.С.

за участю представника заявника: ОСОБА_1»єва А.А.

представника Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ : ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Запоріжжя справу за скаргою ОСОБА_2 про визнання бездіяльності державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції незаконною,заінтересована особа ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, яку уточнював 12 жовтня 2015 року, про визнання бездіяльності державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції незаконною,скасування постанови від 19 травня 2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 37807935, зобов'язання вчинити певні дії.

Посилався на те, що на підставі виконавчого листа № 2-716/10, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 06 липня 2010 року, державним виконавцем Жовтневого ВДВС Запорізького міського управління юстиції 25 квітня 2012 року було відкрито виконавче провадження по примусовому стягненню з ОСОБА_3 на його користь суми боргу у розмірі 244 000 грн., 3 % річних в сумі 12 668 грн. 29 коп., відсотків від суми позик 45 724 грн. 93 коп., суми індексу інфляції 60 050 грн. 99 коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. Загальна сума боргу становить 362 564 грн. 21 коп.

16 грудня 2013 року він звернувся до виконавчої служби з заявою про проведення

виконавчих дій, в якій просив зробити запит до Державного реєстру про наявність нерухомого майна у боржника, описати і накласти арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 м Запоріжжя, а також призначити суб'єкта оціночної діяльності для проведення оцінки 1/3 квартири для подальшого продажу на прилюдних торгах за для погашення суми боргу за вказаним виконавчим провадженням.

31 січня 2014 року ним повторно було направлено клопотання про проведення виконавчих дій, в якій він просив зробити запит до TOB «БТІ» для отримання технічної документації на 1/3 квартири АДРЕСА_2. Також просив призначити суб'єкта оціночної діяльності для проведення оцінки 1/3 квартири для подальшого продажу на прилюдних торгах за для погашення суми боргу за вказаним виконавчим провадженням.

Оскільки державний виконавець не відреагував на його звернення, аналогічні заяви подавалися 17 березня 2014 року, 19 травня 2015 року, які також залишені державним виконавцем без уваги.

Постановою від 19 травня 2015 року державний виконавець Коломіець С.С. закінчив виконавче провадження по виконавчому листу № 2-716/10 від 06 липня 2010 року, оскільки боржник фактично проживає у м. Дніпропетровську. На теперішній час виконавчий лист знаходиться у провадженні УДВС ГУЮ Дніпропетровської області.

Вважає, що державним виконавцем Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_4 допущені порушення положень статті 20 Закону України «Про виконавче провадження». Просить суд визнати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 19 травня 2015 року незаконною. Визнати бездіяльність державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ незаконною. Зобов'язати державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_4 відновити на підставі статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження за виконавчим листом про стягненням з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу, призначити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ОСОБА_5 для проведення оцінки 1/3 квартири АДРЕСА_2 для подальшого продажу на прилюдних торгах з реалізації нерухомого майна.

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у скарзі.

Стрший держвиконавець Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ заперечував проти задоволення скарги, зазначивши, що дії держвиконавця відповідають вимогам чинного законодавства, постанова про закінчення виконавчого провадження винесена з огляду на встановлення факту не проживання боржника на території Жовтневого району м. Запоріжжя, а суб»єкт оціночної діяльності не призначався через те, що стягувачем не було здійснено авансування витрат на проведення виконавчих дій.

Заінтересована особа ОСОБА_3, належним чином повідомлений судом про час та місце розгляду скарги за місцем реєстрації, в порядку визначеному ч.5 ст. 74 ЦПК України, до судового засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, у зв»язку з чим, на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлені наступні обставини.

На виконанні у Жовтневому відділі державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № : 37807935 по виконанню виконавчого листа № 2-716/10 від 06.07.2010 виданого Жовтневим р/с м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу 362564,21 грн..

30.04.2013 року по вищезазначеному виконавчому документу було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Під час вжитих державним виконавцем заходів встановлено: згідно відповіді адресно-довідкового бюро, боржник зареєстрований за адресою зазначеною у виконавчому документі. Згідно відповіді АІС"Автомобіль", транспортні засоби за боржником не зареєстровані. Згідно відповіді ДПІ України, місце роботи боржника невідомо та відкриті розрахункові рахунки відсутні. Виходом державного виконавця за адресою АДРЕСА_3 встановлено, що боржник за даною адресою не мешкає, зі слів сусідів фактично мешкає за адресою АДРЕСА_4.

19.05.2015 року, на підставі п.10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, та направлено провадження за належністю до УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області. Станом на 01.09.2015 року зазначений виконавчий документ перебуває на виконанні в Бабушкинському ДВС Дніпропетровського МУЮ (№ ЄДРВП 48433355).

Відповідно до п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Вивченням постанови про закінчення виконавчого провадження від 19.05.2015 р. , про існування якої скаржник дізнався 06.10.2015 року (інших доказів суду не надано) , встановлено, що закінчуючи виконавче провадження, державний виконавець Коломієць С.С. послався на слова сусідів, які пояснили, що боржник ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_3 не мешкає, а фактично мешкає за адресою АДРЕСА_4. При цьому, в постанові не вказано коли та які саме сусіди були опитані з приводу місця проживання ОСОБА_3

Згідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ч.4 ст. 20 Закону України про виконавче провадження» у разі необхідності перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна або його місця роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може своєю мотивованою постановою, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби.

Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що державний виконавець Коломієць С.С. без достатніх підстав виніс постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-716/10, не виконавши дій , передбачених ч.4 ст. 20 Закону «Про виконавче провадження» . Пояснення сусідів стосовно місця проживання боржника, не перевірене іншими доказами, не може бути достатньої підставою для направлення виконавчого листа до іншої виконавчої служби, а тому суд погоджується з доводами скаржника ОСОБА_2 про те, що постанова про закінчення спірного виконавчого провадження є незаконною , і згідно вимог ч.1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» , воно підлягає відновленню.

Щодо решти заявлених у скарзі вимог , суд зазначає наступне.

В ході проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні 37807935 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-716/10 , виданого 06.07.2010 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу 362564,21 грн., держвиконавцем 09.01.2014 року було винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_3 та оголошення заборони на його відчуження, а актом опису та арешту майна від 03.04.2014 року держвиконавцем було здійснено опис та арешт 1/3 частини квартири АДРЕСА_5, що належить боржнику ОСОБА_3.

16.12.2013 року, 31.01.14 року, 17.03.2014 року ,19.05.2015 року заявник ОСОБА_2 звертався до держвиконавця із клопотаннями , в яких зокрема просив призначити суб»єкта оціночної діяльності - суб»єкта господарювання для проведення оцінки частини квартири належної боржнику для подальшого продажу на прилюдних торгах.

Доказів того, що держвиконавцем було розглянуте вищезазначене клопотання, суду не надано, доказів отримання ОСОБА_2 відповіді щодо необхідності здійснення авансування витрат на проведення виконавчих дій від 04.04.2014 року (а.с.33), держвиконавець суду не надав.

За змістом ч.1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" .

Згідно ч.1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Згідно ч. ч. 3, 4, 5 ст. 13 Закону «України Про виконавче провадження» експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові державного виконавця, а також надати усні рекомендації щодо дій, які виконуються за його присутності. Експерт, спеціаліст і суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання мають право на винагороду за надані ними послуги. Розмір винагороди визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Винагорода та інші витрати, зумовлені проведенням експертизи, наданням висновку спеціаліста або звіту суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання належать до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. За відмову без поважних причин від надання висновку чи за надання висновку, що містить завідомо неправдиві відомості, експерт несе кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений державним виконавцем. Збитки, завдані сторонам внаслідок видачі такого висновку, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. За недостовірну чи необ'єктивну оцінку майна суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений державним виконавцем.

Отже, встановлені судом обставини справи у сукупності з аналізом положень ст. ст. 13, 58 ,62 Закону України «Про виконавче провадження» , дають суду підстави дійти до висновку, що бездіяльність держвиконавця щодо не залучення суб»єкта оціночної діяльності для оцінки нерухомого майна , належного ОСОБА_3 є незаконною. При цьому посилання держвиконавця на те, що стягувачем не було профінансовано проведення виконавчих дій, суперечить положенням ст, ст. 13, 58 базового Закону.

Разом з тим, вимога скаржника щодо визначення конкретного субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання ОСОБА_5, свідоцтво оцінювача від 13.03.2004 року МФ № 980 та від 15.05.2004 року МФ № 1069, не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки в наданих держвиконавцю клопотаннях , заявник конкретного експерта для здійснення оцінки майна не визначав, за змістом ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» призначення суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання здійснюється саме держвиконавцем з власної ініціативи або за заявою сторін .

Також, згідно ч.4 ст. 58 Закону у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Керуючись ст. ст. 383 - 387 ЦПК України, ст. ст. Закону України «Про виконавче провадження» , суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_6 Анатолійовича про визнання бездіяльності державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції незаконною,заінтересована особа ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати постанову про закінчення виконавчого провадження № 37807935 від 19.05.2015 року , винесену ст. державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 незаконною.

Зобов»язати державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції відповідно до вимог ч.1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» відновити виконавче провадження № 37807935 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-716/10 виданого 06.07.2010 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу 362564,21 грн..

Визнати бездіяльність ст. державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 щодо не залучення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для проведення оцінки 1/3 частини квартири АДРЕСА_6 для подальшої реалізації арештованого майна незаконною.

Зобовязати державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції відповідно до вимог ч.1 ст. 13, ч.1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» призначити субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для проведення оцінки 1/3 частини квартири АДРЕСА_6 для подальшої реалізації арештованого майна шляхом його продажу на прилюдних торгах.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5- денний строк апеляційної скарги.

Суддя: О.Є. Жукова

16.05.2016