Справа № 536/463/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 травня 2016 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі : головуючого судді Кузнецова А.В.

при секретарі Талько І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської Ради Кременчуцького району Полтавської області , треті особи реєстраційна служба Кременчуцького районного управління юстиції, третя Кременчуцька державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Кременчуцького районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 сільської Ради Кременчуцького району Полтавської області , треті особи реєстраційна служба Кременчуцького районного управління юстиції, третя Кременчуцька державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування , уточнивши у ході розгляду справи свої позовні вимоги, посилаючись на те, що 5 жовтня 1996 року помер її дідусь, ОСОБА_5. 18 червня 1997 року померла бабуся - ОСОБА_6. Після їх смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані в селі Миловидівка, Кременчуцького району Полтавської області, по провулку Садовому, 14. Після померлого ОСОБА_5 спадщину прийняли його дружина, ОСОБА_6 ( 1/3 частка), син - ОСОБА_7 ( 1/3 частка), син- Величко ОСОБА_8 ( 1/3 частка) житлового будинку з господарськими будівлями за вищевказаною адресою. Після померлої ОСОБА_6, спадщину прийняли : син, ОСОБА_3 ( 1/6 частка), син ОСОБА_9 ( 1/6 частка) житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані в селі Миловидівка, Кременчуцького району, по пров. Садовому, буд. № 14.

14 липня 2013 року помер ОСОБА_9 ( батько позивача). Його доля у спадщині складає ? частка житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані в селі Миловидівка, Кременчуцького району Полтавської області, по пров. Садовому, 14.

25 лютого 2008 року помер ОСОБА_7, після якого спадщину прийняла, але не оформила, його дружина, ОСОБА_4 ( 1/3 частка у спадщині). Відповідно до заяви ОСОБА_4, посвідченої нотаріально 15.04.2016р ( зареєстровано в реєстрі за № 197) вона відмовилася від своєї долі у спадщині на користь ОСОБА_1 Спадкоємець ОСОБА_3 ( 1/6 частка у спадщині) також відмовився від своєї долі у спадщині після померлої матері, 18.06.1997 р. ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1, про що склав заяву, нотаріально посвідчену 18.04.2016 року( зареєстровано в реєстрі за № 206).

При зверненні до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_1 було відмовлено з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок , тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду.

В судове засідання представник позивача адвокат ОСОБА_10 надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, просила їх задовольнити на підставі викладених у позовній заяві обставин. Представники відповідача та третіх осіб- Реєстраційної служби Кременчуцького районного управління юстиції , Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

3-і особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, надали письмові заяви про можливість розгляду справи у їх відсутність. Не заперечували проти визнання права власності в порядку спадкування на весь спадковий будинок по пров. Садовому, 14 в селі Миловидівка, Кременчуцького району за позивачем ОСОБА_1

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані та надані докази у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 05 жовтня 1996 року помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 025867 від 10.10.1996 року, актовий запис за № 21..

18 червня 1997 року померла ОСОБА_6 ( дружина ОСОБА_5Ф.), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 052705 від 23.06.1997 року, актовий запис за № 15.

Після їх смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями , що розташований в селі Миловидівка, Кременчуцького району Полтавської області, по провулку Садовому, буд. № 14. Відповідно довідки ОСОБА_2 сільської Ради № 119 від 24.03.2014 року, житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Миловидівка Кременчуцького району Полтавської області, пров. Садовий, 14, числиться за спадкодавцем ОСОБА_5.

Після померлого 05.10.1996 року ОСОБА_5 спадщину прийняли : дружина, ОСОБА_6, син, ОСОБА_7 та син, ОСОБА_9 ( кожний по 1/3 частки спадкового будинку). Після померлої

18 червня 1997 року ОСОБА_6 спадщину прийняли : син, ОСОБА_3 ( 1/6 частка житлового будинку з господарськими будівлями), син ОСОБА_9 ( 1/6 частка), який помер 14.07.2013 року.

Після померлого 14 липня 2013 року ОСОБА_9 спадщину прийняла його дочка, ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_9 ) ОСОБА_11, що підтверджується її свідоцтвом про народження серії ІІІ-КЕ № 320607 від 12.02.1990року, свідоцтвом про шлюб, серії І-КЕ № 076680 від 05.11.2010 року, відповідно до якого дівоче прізвище «Величко» змінено на « Кузенко».

Постановою № 243/02-31 від 05.02.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 14.07.2013 року ОСОБА_9, на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Миловидівка, Кременчуцького району Полтавської області, по провулку Садовому, 14, оскільки нею

не надано правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

Згідно до ч. 1 ст. 49 Закону України « Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості ( інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України, встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України ( в ред. 1963р) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 548 ЦК України ( в ред.. 1963р) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту її відкриття. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до листа Полтавського обласного державного нотаріального архіву від 23.02.2016р ( вих.№ 362/01-21), вбачається, що померлий 25.02.2008 року ОСОБА_7 прийняв спадщину після померлого 05.10.1996 року, ОСОБА_5, але не оформив її. Спадкоємиця за законом, дружина померлого, ОСОБА_4, відмовилася від своєї долі у спадщині ( 1/ 3 частка) спадкового будинку на користь ОСОБА_1, про що нею посвідчена нотаріально заява від 15.04.2016 року, зареєстровано в реєстрі за № 197.

Спадкоємець за законом, на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями , що розташований в с. Миловидівка, Кременчуцького району, Полтавської області по пров. Садовому, 14, ОСОБА_3, який прийняв спадщину після померлої 18.06.1997 року ОСОБА_6, але не оформив її, також відмовився від своєї долі ( 1/6 частки) у спадщині на користь ОСОБА_1, про що свідчить його нотаріально посвідчена заява від 18.04.2016 року, реєстровий № 206.

Відповідно до ст.ст. 1222, 1261, 1268 ЦК України, ОСОБА_1 являється єдиною спадкоємицею за законом після померлого батька, 14.07.2013 року ОСОБА_9.

Відповідно до ст. 1273, 1274, 1275 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Оскільки спадкоємці ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відмовилися від своїх часток у спадщині на користь ОСОБА_1, вона має право успадкувати повністю житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в с. Миловидівка, Кременчуцького району, Полтавської області, по пров. Садовому,14.

Відповідно довідки ОСОБА_2 сільської Ради Кременчуцького району від 09.11.2015р за № 568, 570, вбачається, що згідно запису по господарській книзі за 1996р, за ОСОБА_5 лічиться житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Миловидівка, Кременчуцького району по пров. Садовому, 14. На день його смерті, 05.10.1996р , разом з ним були зареєстровані: дружина, ОСОБА_6, син, ОСОБА_9. А на день смерті ОСОБА_6, померлої 18.06.1997р, був зареєстрований ОСОБА_9.

Відповідно довідки ОСОБА_2 сільської Ради Кременчуцького району від 09.11.2015 року за № 569 вбачається, що на день смерті ОСОБА_9, який помер 14.07.2013 року, в спадковому будинку була зареєстрована його донька, ОСОБА_1.

Згідно довідки КП « Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної Ради» від 23.11.2015 року за № 61/4471, вбачається, що за даними архівного обліку право власності на нерухоме майно за адресою : с. Миловидівка, Кременчуцького району Полтавської області, пров. Садовий, 14 не зареєстровано.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена ОСОБА_12 комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995р № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом ОСОБА_12 юстиції України від 07.02.2002р № 7/5 і зареєстроване ОСОБА_12 юстиції 18.02.2002р. за № 157/6445. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинку, споруди

не залежало від державної реєстрації до часу часу набрання чинності ЦК та закону України від 01.07.2004р « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Виходячи із змісту наведених нормативних актів, громадяни які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. А тому, враховуючи надані позивачем докази, суд може визнати за нею право власності в порядку спадкування на будинок, який збудований до 05.08.1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Відповідно технічного паспорту, виготовленого ТОВ « Бюро технічної інвентаризації Міжрегіональне» від 06.11.2015 року, вбачається, що спадковий будинок по провулку Садовому, 14 в селі Миловидівка, Кременчуцького району Полтавської області збудований в 1960 році.

Відповідно до ОСОБА_12 юстиції України від 21.02.2005р за № 19-32/319 , у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника ( спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Відповідно до ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином , зібрані по справі докази, в сукупності та їх належна оцінка дають підстави для визнання права власності в порядку спадкування за ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по провулку Садовому, 14 в селі Миловидівка, Кременчуцького району Полтавської області.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 15, 57, 58, 60,212, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 548, 549 ЦК України ( в ред.1963р), ст.ст. 392, 328, п.11 ч.1 ст. 346, 1216, 1217, 1222, 1261, 1268, 1297 1273-1275 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в селі Миловидівка Кременчуцького району Полтавської області по провулку Садовому, 14, який складається з : житлового будинку літ « А,а», сараю літ « Б», вбиральні літ « В», колодязя літ К», в порядку спадкування після померлого 14.07.2013 року ОСОБА_9.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. В. Кузнецов