Справа № 357/1649/15 Головуючий у І інстанції Цуранова А.Ю.
Провадження № 22-ц/780/2071/16 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 22 27.04.2016
УХВАЛА

Іменем України

27 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого - Мережко М.В.

Суддів - Данілова О.М., Коцюрби О.П.

Секретар - Бобко О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2015 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову від 02 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держземагенства у Київській області , ОСОБА_3 , 3-я особа Реєстраційна служба Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області , Товариство з обмеженою відповідальністю « Фастівка» про скасування наказу та договору оренди землі .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року позивач звернулася в суд із зазначеним позовом .

Разом із позовною заявою, у грудні 2014 року , позивач подала заяву про забезпечення позову , в якій просила накласти арешт на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлових будинків загальної площею 0,1479 га за адресою ; Київська область , Обухівський район, смт. Козин, на території Товариства індивідуальних забудовників « Обрій -К» , кадастровий номер НОМЕР_1, яка є предметом спору.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18 грудня 2014 року , з метою забезпечення позову, були вжиті заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлових будинків загальної площею 0,1479 га за адресою ; Київська область , Обухівський район, смт. Козин, на території Товариства індивідуальних забудовників « Обрій -К» , кадастровий номер НОМЕР_1,

Не погоджуючись з ухвалою суду , ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права . В апеляційній скарзі зазначав , що накладений арешт порушує його права власника та обмежує право вільного користування та розпорядження майном.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.152 ЦПК України позови забезпечуються накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб, забороною вчиняти певні дії, встановлення обов"язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов"язання, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як видно з матеріалів справи, позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку , видані на ім.»я ОСОБА_5, ОСОБА_4, визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку , витребувати земельну ділянку із незаконного володіння ОСОБА_4, крім того просила вжити заходи забезпечення позову і накласти арешт на земельну ділянку .

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року „ Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову „ розглядаючи заяву про забезпечення позову , суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться , зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати , що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв"язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи наведені вимоги закону та клопотання позивача про забезпечення позову, суд відповідно до вимог ст. 152 ЦК України, встановивши ,що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вжив заходів для його забезпечення шляхом накладення арешту на земельну ділянку , яка є предметом спору у даній справі.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції , апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312,313 - 315, 317,319 ЦПК України , колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2015 року - скасувати , питання передати на новий розгляд дол. суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і відповідно до п.2 ч.1 ст. 324 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді