Справа № 489/7792/15-ц
Номер провадження 2/489/592/16
РІШЕННЯ

Іменем України

27 квітня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач 1), приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області ОСОБА_3 (далі-відповідач 2), третя особа - Публічне акціонерне товариство ОСОБА_4 "Надра" про звільнення майна з-під арешту,

встановив

У грудні 2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач є спадкоємцем після смерті свого чоловіка. Звернувшись з питанням оформлення своїх спадкових прав, отримав відмову, оскільки на спадкове майно накладено арешт. Зазначає, що відсутні підстави на теперішній час для накладення арешту.

Просила суд зобов'язати відповідача 2 звільнити з-під арешту автомобіль.

05.02.2016 до відкриття провадження у справі від позивача надійшла уточнена позовна заява в якій вона просила звільнити автомобіль з-під арешту.

02.03.2016 до суду від відповідача 2 надійшло заперечення. Зазначає, що нотаріус не є стороною матеріально-правового характеру, а тому не може бути відповідачем.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов.

Відповідач 1 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не відомо.

Відповідач 2 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не відомо.

Третя особа в судове засідання представника не направила.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ФП №411348 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено шлюб.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії 1-ФП №204228 ОСОБА_6 помер 05.08.2014.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до приватного нотаріуса ММНО Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що має право на автомобіль спадкодавця, на який накладено арешт.

Згідно з інформаційною довідкою автомобіль НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6

Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 01.11.2006 та від 18.03.2016 на вище вказаний автомобіль накладено заборону відчуження на підставі договору застави транспортного засобу від 31.10.2006. Обтяжувачем є ВАТ КБ "Надра", боржник ОСОБА_2.

Листом нотаріуса від 24.11.2015 позивачу повідомлено, що не вбачається можливим зняття заборони з автомобілю, що належить спадкодавцю з причин відсутності жодного документу, які необхідні нотаріусу для зняття заборони відчуження.

Відповідно до листа за Вих. № 14/01-16 зняття вище вказаної заборони не вбачається можливим.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.06.2015 в задоволенні вимог ПАТ КБ "Надра" про звернення стягнення на предмет застави (спірний автомобіль) відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 15.06.2015.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Статтею 572 ЦК України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст. ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Такий правовий висновок висловив Верховний суд України в постанові від 03.04.2013 (ц/с №6-7цс13).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні.

У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов'язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п'яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону.

Судом встановлено, що дійсним власником спірного авто на даний момент є ОСОБА_6 Вище вказаним рішенням суду вирішено питання щодо вимог стягувача Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_4 банк"Надра" про звернення стягнення на предмет застави, в задоволенні вимог відмовлено у зв'язку з пропуском строків позовної давності.

Як вбачається з роз'яснення приватного нотаріуса ММНО Миколаївської області від 24.11.2015 нотаріус роз'яснив ОСОБА_1 щодо питання про зняття заборони відчуження майна (спірного автомобілю). В той же час, суд зауважує, що нотаріусом не було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину.

З цього слідує, що позивач не позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права шляхом звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину (спірний автомобіль). Крім того, як вбачається з матеріалів спадкової справи №2/2015 позивачем вже було отримано свідоцтво про право на спадщину після померлого ОСОБА_6 на інше майно.

Нотаріус у листах від 24.11.2015 та 23.02.2016 посилається на Закон України "Про нотаріат" та п. 4.15 та 4.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, в яких вказано, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна; у разі наявності заборони нотаріус письмово повідомляє кредитора про те, що спадкоємцям боржника видано свідоцтво про право на спадщину.

Тобто, порядком не виключено видачу свідоцтва, але зобов'язано нотаріуса повідомити кредитора про факт видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям боржника щодо майна, яке знаходиться під забороною відчуження.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову необхідно відмовити у зв'язку з необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області ОСОБА_3, третя особа - Публічне акціонерне товариство ОСОБА_4 "Надра" про звільнення майна з-під арешту (заборони відчуження) відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв