Номер провадження 2/754/304/16
У Х В А Л А

Іменем України

24 березня 2016 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Петріщевої І.В., при секретарі судового засідання Самойловій М.Н., розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна та відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить: стягнути на користь ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 завдану їй моральну (немайнову) шкоду, вчиненням незаконного відчуження автомобіля у розмірі 20000,00 грн.; зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 повернути їй автомобіль HONDA CR-V 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить в якості забезпечення позову зобов'язати відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передати автомобіль марки HONDA CR-V, 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2, а також свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_5, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Полтавським РВ УМВС України в Полтавській області 05 травня 2000 року, уточнивши зміст заяви про забезпечення позову, просить передати вищезазначений автомобіль також і йому разом із ОСОБА_5, зазначивши, що згода відповідачів на передачу автомобіля третій особі отримана бути не може, оскільки вони не визнають позовні вимоги та не мають бажання віддавати неправомірно придбаний ними автомобіль будь-якій особі, приймаючи до уваги ту обставину, що за інформацією, отриманою раніше від одного з представників ОСОБА_3, останній може пошкодити автомобіль або неофіційно його реалізувати для використання в зоні антитерористичної операції в Луганській та Донецькій областях, якщо виникне реальна загроза того, що автомобіль буде повернуто попередньому власнику, додатково зазначивши, що ОСОБА_3 неодноразово звертався до правоохоронних органів та прокуратури з метою виключення автомобіля з бази даних Державтоінспекції МВС України, як такого, що знаходиться в розшуку з метою подальшої реалізації автомобіля, вважаючи, що є значний ризик того, що автомобіль буде виключений з бази даних як такий, що знаходиться в розшуку, так як офіційно відомо нового власника автомобіля та його місцезнаходження, та/або буде пошкоджений, та/або неофіційно реалізований для використанні в зоні антитерористичної операції, тому просить суд вжити заходи для забезпечення позову передачею автомобіля, який є предметом спору, на іншій особі, а саме: ОСОБА_5, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Полтавським РВ УМВС України в Полтавській області 05 травня 2000 року, пояснивши, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі № 754/10166/15-ц у майбутньому.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення заяви про забезпечення позову заперечував, не вважаючи його обґрунтованим та співмірним, пояснивши, що забезпечення позову вищезазначеним чином буде порушувати право власності відповідачів, зазначивши, що протягом розгляду даної справи у відповідачів наміру відчужувати спірний автомобіль не було.

Перевіривши вищезазначену заяву про забезпечення позову, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у її задоволенні, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, обґрунтування, наведене заявником, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення, суд не вважає доведеним, за відсутністю будь-яких доказів цього.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Судом встановлено, що рішенням Машківського районного суду Полтавської області від 22 травня 2015 року, яке набрало законної сили, автомобіль HONDA CR-V, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2, визнано об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4, визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 право спільної часткової власності на зазначений автомобіль з визначенням ідеальної частки кожного у розмірі 1/2.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, з метою захисту прав, свобод та інтересів власників автомобіля, щодо якого заявник просить вжити заходів забезпечення позову, суд також приймає до уваги несприятливі насідки, які можуть настати, та вважає, що обмеження права власності, яке є непорушним, зокрема користування та розпорядження своїм майном може завдати шкоди.

При вирішенні питання про забезпечення позову шляхом передачі автомобіля суд, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття даного заходу з урахуванням розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо цього виду забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між даним конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги заявника, зокрема, чи спроможний таких захід, як передача автомобіля забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення її позову; імовірність утруднення виконання рішення суду або не виконання рішення суду в разі невжиття такого заходу; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям такого заходу прав та охоронюваних законом інтересів осіб, як беруть участь у справі, вважає вимоги заявника необґрунтованими.

Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 153 ЦПК України суд, допускаючи забезпечення позову, може вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою, достатньою для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову, яка вноситься на депозитний рахунок суду. Розмір застави визначається судом з урахуванням обставин справи, але не повинен бути більшим за розмір ціни позову.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом передачі автомобіля ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки заявником не доведено, що невжиття даного заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та суд не вважає що, саме передача автомобіля іншим особам, як вид забезпечення позову, є співмірним із заявленими позовними вимогами, та застосування іншого виду забезпечення позову - заборони вчиняти певні дії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представник позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зобов'язання відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передати автомобіль марки HONDA CR-V, 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2, а також свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відмовити.

Застосувати у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна та відшкодування шкоди забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії щодо відчуження автомобіля марки HONDA CR-V, 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2, до набрання судовим рішенням законної сили.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Петріщева І.В.