У Х В А Л А

іменем україни

27 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний Комерційний Банк «Новий» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акціонерний Комерційний Банк «Новий» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Новий» (далі - ПАТ «АКБ «Новий») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 26 квітня 2007 року між акціонерним банком «Таврика» (далі - АБ «Таврика»), правонаступником якого є публічне ПАТ «АКБ «Новий», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 101 540 доларів США на строк до 23 квітня 2027 року зі сплатою 13 % річних. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27 березня 2014 року зі ОСОБА_4 на користь ПАТ «АКБ «Новий» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 630 622 гривні 84 копійки.

Посилаючись на те, що рішення суду не виконано, грошові кошти не повернуті, а також на те, що у зв'язку із зміною курсу долара США змінився і загальний розмір заборгованості, що виражений у гривні, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по нарахованим відсоткам у розмірі 137 555 грн. 21 коп., пеню у розмірі 12 240 грн. 07 коп. та курсову різницю у розмірі 585 368 грн. 93 коп.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року, позов ПАТ «АКБ «Новий» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «АКБ «Новий» заборгованість за процентами у розмірі 8 924,96 доларів США, що станом на 14 листопада 2014 року еквівалентно 137 555 грн. 21 коп., пеню у розмірі 12 240 грн. 02 коп. та судовий збір у розмірі 1 497 грн. 95 коп. В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «АКБ «Новий» просить скасувати судові рішення у частині відмови у задоволенні позову про стягнення 585 368 грн. 93 коп., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Судові рішення в частині задоволення позову ПАТ «АКБ «Новий» не оскаржені, тому в касаційному порядку не переглядаються (ст. 335 ЦПК України).

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у позові в частині стягнення курсової різниці заборгованості, суд першої інстанції виходив із того, що ці позовні вимоги не ґрунтуються на чинному законодавстві і умовах кредитного договору.

Апеляційний суд погодився із висновками районного суду, зазначивши при цьому також про те, що в частині позовної вимоги про стягнення з відповідача курсової різниці заборгованості позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права.

Проте повністю з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судове рішення апеляційної інстанції не відповідає.

Судами встановлено, що 26 квітня 2007 року між АБ «Таврика», правонаступником якого є публічне ПАТ «АКБ «Новий», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 101 540 доларів США на строк до 23 квітня 2027 року зі сплатою 13 % річних.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27 березня 2014 року стягнуто зі ОСОБА_4 на користь ПАТ «АКБ «Новий» заборгованість за кредитним договором у розмірі 630 622 гривні 84 копійки.

Пред'являючи позов, ПАТ «АКБ «Новий» посилалось на те, що у зв'язку із зміною курсу долара США змінився і загальний розмір заборгованості, що виражений у гривні та стягнутий зазначеним вище судовим рішенням.

Апеляційний суд дійшов помилкового висновку про обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові № 6-79цс14 від 02 липня 2014 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Статтею 623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Суд апеляційної інстанції у порушення ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України не перевірив та не дав належної правової оцінки твердженням ПАТ «АКБ «Новий» про те, що позовна вимога про стягнення з відповідача курсової різниці заборгованості обґрунтована тим, що неправомірним діями ОСОБА_4 позивачеві завдано збитки, пов'язані із здорожчанням валюти США, в якій була надана позика.

Крім того, апеляційним судом не враховано, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Отже, суд апеляційної інстанції не встановив фактичних обставин, від яких залежить правильне вирішення справи, та норми права, які регулюють ці правовідносини, не перевірив доводів та наданих сторонами доказів, не перевірив правильності й справедливості рішення суду першої інстанції та фактично ухилився від вирішення спору в частині вимог про стягнення курсової різниці заборгованості по суті.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи в частині стягнення курсової різниці заборгованості, судом апеляційної інстанції не встановлені, ухвала апеляційного суду в цій частині не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерний Комерційний Банк «Новий» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року в частині вирішення позову публічного акціонерного товариства «Акціонерний Комерційний Банк «Новий» про стягнення курсової різниці заборгованості скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська