Ухвала

іменем україни

13 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П., Попович О.В., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Державної акціонерної компанії «Хліб України», третя особа - дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Павлоградський комбінат хлібопродуктів», про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Державної акціонерної компанії «Хліб України» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної акціонерної компанії «Хліб України» (далі - ДАК «Хліб Україна») про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на незаконність свого звільнення з посади директора дочірнього підприємства ДАК «Хліб Україна» «Павлоградський комбінат хлібопродуктів» (далі - ДП ДАК «Хліб Україна» «Павлоградський комбінат хлібопродуктів») на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України, чим заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 50 000 грн.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року, позов задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора ДП ДАК «Хліб Україна» «Павлоградський комбінат хлібопродуктів» з 23 липня 2015 року. Стягнуто з ДАК «Хліб Україна» на користь ОСОБА_1 1 000 грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ДАК «Хліб Україна» просить ухвалені у справі судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що наказом голови правління ДАК «Хліб Україна» № 24-К від 10 квітня 2014 року ОСОБА_1 призначено на посаду директора ДП ДАК «Хліб Україна» «Павлоградський комбінат хлібопродуктів» за трудовим контрактом № 04-10/14 від 10 квітня 2014 року, який згідно п. 1.2 є строковим договором.

Розділом 6 трудового контракту передбачені умови дострокового припинення його дії.

Пунктом 7.10 трудового контракту передбачено порядок його продовження.

Як вбачається з матеріалів справи, строк дії контракту № 04-10/14 від 10 квітня 2014 року визначено , по закінченню цього строку ОСОБА_1 продовжував виконувати свої трудові обов'язки.

Наказом в.о. голови правліня ДАК «Хліб Україна» № 44-к від 09 липня 2015 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади з 23 липня 2015 року на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

За правилами п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Отже, при укладенні контракту закон надає право сторонам установлювати підвищену відповідальність особи й додаткові підстави для розірвання трудового договору - контракту.

Із роз'яснень, викладених у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», вбачається, що вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за п. 8 ст. 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання.

Відповідно до п. 6.2 трудового контракту керівник підприємства може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний за ініціативою власника до закінчення строку його дії, у випадку систематичного невиконання керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього Статутом та цим контрактом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, оскільки звільнення позивача було проведено з порушенням як умов контракту, так і норм діючого трудового законодавства. Відповідачем не доведено систематичного невиконання позивачем без поважних причин обов'язків, покладених на нього Статутом та контрактом, не дотримані у повному обсязі вимоги трудового законодавства при його звільненні.

Також судами належним чином вмотивовано висновок щодо розміру морального відшкодування.

Зазначені висновки судів відповідають обставинам справи й узгоджуються з нормами матеріального права.

Судами, як першої так і апеляційної інстанцій дотримані вимоги цивільного процесуального закону, всебічно, повно й об'єктивно з'ясовані обставини справи та надана їм належна оцінка.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ДАК «Хліб Україна» не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

За таких обставин, підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, оскільки висновки судів щодо часткового задоволення позову зроблені вірно.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргуДержавної акціонерної компанії «Хліб України» відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2015 року та хвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П.Дербенцева

О.В.Попович

В.О.Савченко