Cправа № 127/9909/16-ц
Провадження № 2/127/3835/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 травня 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши позовну заяву Міського комунального підприємства «Вінницязеленбуд» до ОСОБА_1 про стягнення 738,00 грн. матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Міське комунальне підприємство «Вінницязеленбуд» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення 738,00 грн. матеріальної шкоди.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на таке.

Статтею 119 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту позовних заяв, зокрема відповідно до ч. 5 вказаної статті до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як доказ сплати судового збору позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення №62 від 22.03.2016р. про сплату 1378,00 грн.

Однак, вказане платіжне доручення не може бути належним доказом сплати судового збору, враховуючи наступне.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку.

Відповідно до абзацу другого пункту 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Однак, з вищевказаного платіжного доручення неможливо встановити за яку саме позовну заяву сплачено судовий збір, оскільки в графі «призначення платежу» платіжного доручення зазначено лише «судовий збір за позовом МКП «Вінницязеленбуд» та не міститься жодних посилань про те, що судовий збір сплачений саме з позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення шкоди.

Крім того, позовна заява про стягнення з відповідача 738,00 грн. матеріальної шкоди надійшла до суду 12 травня 2016 року, тоді як платіжне доручення про сплату судового збору датовано 23 березня 2016 року, тобто майже за два місяці до звернення позивача до суду з позовною заявою.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи з наведеного вище, позовна заява Міського комунального підприємства «Вінницязеленбуд» до ОСОБА_1 про стягнення 738,00 грн. матеріальної шкоди, підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Міського комунального підприємства «Вінницязеленбуд» до ОСОБА_1 про стягнення 738,00 грн. матеріальної шкоди, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати 5 (пяти) днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: