Справа № 323/1282/16-ц
№ провадження 2/323/386/16
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

17.05.2016 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі головуючого: судді Щербань Л.С., при секретарі Щербині Л.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від10.11.2005 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 6000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір.

Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит у розмірі, передбаченому умовами договору.

Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У зв'язку з чим станом на 29.02.2016 року має заборгованість в сумі 22325,01 гривень, яка складається з: 10566,56 гривень - заборгованість за кредитом; 10119,16 гривень .-заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень .-штраф (фіксована частина); 1039,29 .-штраф (процентна складова).

Просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 22325,01 гривень та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з'явився. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. На позовних вимогах наполягає.

В першому судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала і просить у задоволенні позову відмовити. В наступне судове засідання до матеріалів справи надала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутність , застосувавши термін позовної давності.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши у сукупності докази , надані сторонами в якості як обґрунтування позовних вимог , так і заперечення проти них вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані і задоволенню не підлягають з наступних підстав :

В судовому засіданні встановлено, що не 10.11.2005 року , як вказує в позовній заяві позивач, а саме 21.11.2005 року ОСОБА_1 подала до ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» заяву на отримання кредиту у розмірі не 6000,00 гривень , як вказано в позовній заяві, а 4120 гривень , у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до вищевказаної заяви, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві.

В судовому засіданні встановлено, що банк свої зобов'язання по кредитному договору виконав.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.11.2005 року, станом на 29.02.2016 року ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 22325,01 гривень, яка складається з: 10566,56 гривень - заборгованість за кредитом; 10119,16 гривень .-заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень .-штраф (фіксована частина); 1039,29 .-штраф (процентна складова).

Відповідно до вимог ст. 207, 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі , якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, де відображена воля сторін.

Відповідно до вимог ст 10,11 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів , їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається в якості обґрунтування позовних вимог і заперечення проти них.

За змістом ст. 60 ЦПК України , доказуванню підлягають ті обставини , які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наявних у справі документів , на які посилається позивач , встановлено , що на підставі заяви , поданої до банку та підписаної відповідачем 21.11.2005 року , на її ім'я було видано кредитну карту з картрахунком № НОМЕР_1 та встановлено кредитний ліміт в сумі 4120 гривень.

Позивачем не вказано кінцевий термін повернення відповідачем кредиту, який відповідає строку дії картки.

Відповідно до умов та правил надання банківських послуг , на які посилається позивач в якості обґрунтування своїх позовних вимог, визначена форма договору, яка укладається між банком та утримувачем платіжної картки. Договір складається з заяви, пам'ятки клієнта , умов та правил надання банківських послуг, тарифів.

Відповідно до заяви , на яку посилається позивач , як на укладений з відповідачем договір без номеру про отримання кредитного ліміту, вказано , що термін дії картки № НОМЕР_1 визначено до листопада 2008 року включно, термін дії вказаної картки не продовжено.

Відповідач просить суд застосувати до позовних вимог позовну давність.

Відповідно до п. 7 ч.11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється вимагати повернення кредиту, строк давності якого минув і стосується позасудового порядку повернення кредиту та спрямований на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача, як слабшої сторони договору споживчого кредиту.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогами про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якого заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ч 4 ст. 267 ЦК України ). Загальна позовна давність , як передбачено вимогами ст. 257 ЦК України , встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою, граничний строк дії картки ( місяць і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення відсотків за кредитом визначено щомісячними платежами , а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (після MONTH).

Як встановлено судом і підтверджено наявними у справі документами, термін дії кредитного договору , який відповідає терміну дії кредитної картки сплинув 30 листопада 2008 року, а ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом про захист свого порушено права лише 21 березня 2016 року , тобто з пропуском установленого вимогами статті 257 ЦК України трирічного строку.

Керуючись ст.ст. . 10, 57-60,192,196, 208-209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 260, 267, 526, 527, 530 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити в повному обсязі.

На рішення суду , протягом десяти днів може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області

Суддя: Л.С.Щербань