Справа №6/489/122/16
УХВАЛА

02 червня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві подання державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 р. до суду надійшло подання від Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі Ленінський ВДВС) про обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. Підставою слугувало, на думку, автора подання, умисне ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник Ленінського ВДВС просив подання задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення представника ДВС, дослідивши письмові докази, встанови таке.

За рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2010 р. у цивільній справі №2-4135 з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі 350 грн., але не менше мінімуму, ніж встановлений законом, починаючи з 14 червня 2010 р. і до його повноліття , про що цим судом 23 липня 2010 р. видано виконавчого листа. Станом на 01 квітня 2016 р. заборгованість становить послідовно з червня 2010 р. суму 24330,64 грн.

Виконавче провадження відкрите в травні 2014 р., у вересні 2014 р. на майно боржника накладений арешт. Офіційні джерела доходу (пенсія, заробітна плата) в Україні у боржника відсутні. На майно боржника у виконавчому провадженні накладено арешт

Транспортних засобів та нерухомого майна боржник у власності не має.

Співпрацювати з органами ДВС не бажає, оскільки ігнорує вимоги щодо виконання рішення суду.

Із його особистих пояснень даних у серпні 2014 р. видно, що він не виконує рішення суду з тих підстав, що відсутнє постійне місце роботи.

Проте суд виходить з того, що за законом боржник повинен утримувати дитину, через відсутність поважних причин для цього (відсутність постійного місця роботи такою причиною не є) подання слід задовольнити, оскільки із наявних доказів видно, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, а обмеження його у праві виїзду за межі України може примусити до належного виконання рішення суду.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Обмежити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, номер картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 в праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2010 р. у цивільній справі №2-4135 про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі 350 грн., але не менше мінімуму, ніж встановлений законом, починаючи з 14 червня 2010 р. і до його повноліття , про що цим судом 23 липня 2010 р. видано виконавчого листа в частині погашення заборгованості станом на 01 квітня 2016 р. в сумі 24330,64 грн.

Припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за цим рішенням суду покласти на державного виконавця, в провадження якого перебуватиме виконавче провадження з примусового виконання вказаного судового рішення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Д.Г. Губницький