АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/1261/16 Головуючий1 інстанції - Єрмак Н.В.
Справа №643/7871/15-ц Доповідач - Кіпенко І.С.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Кіпенка І.С.,

суддів - Кіся П.В., Шаповал Н.М.,

за участі секретаря - Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання,

в с т а н о в и л а :

14 травня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом в якому просила про розірвання договору довічного утримання, який був укладений 17 березня 2015 року з ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1

В обґрунтування вимог позивач посилалась на те, що відповідач ОСОБА_2 не виконує взяті на себе за спірним договором довічного утримання зобов'язання та розірвати вказаний договір у добровільному порядку відмовляється.

31 серпня 2015 року за клопотанням представника позивача суд залучив як співвідповідача по справі ОСОБА_4

Справу розглянуто без участі сторін.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2015 року позов задоволено. Суд розірвав договір довічного утримання від 17 березня 2015 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим номером №372 та визнав за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1

Додатковим рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Додатковим рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2015 року скасувати та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Як вбачається з матеріалів справи сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Проте, в судове засідання сторони не з'явились.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з підстав, передбачених п. п. 3, 4, ч1. ст.309 ЦПК України.

Задовольняючи позов про розірвання договору довічного утримання суд першої існтанції керувався ст. 744 ЦК України, та виходив з того, що відповідач свої зобов'язання за умовами договору довічного утримання (догляду) не виконувала належним чином і у повному обсязі.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом та вбачається з позовної заяви та матеріалів справи, зокрема, копії договору довічного утримання (а.с.4-5), що за договором довічного утримання від 17 березня 2015 року ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_2 належну їй на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_1 В свою чергу ОСОБА_2 зобов'язалась довічно повністю утримувати ОСОБА_3, надаючи їй необхідне харчування, одяг, забезпечувати належними медикаментами та лікарськими засобами, оплачувати за власний рахунок комунальні послуги, інші платежі, що пов'язані з проживання в зазначеній квартирі ОСОБА_3, надавати побутові послуги, вчиняти всі необхідні дії щодо забезпечення ОСОБА_3 всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою тощо, а також, виконувати додаткові доручення, що необхідні для забезпечення ОСОБА_3 належним доглядом.

Вартість матеріального забезпечення визначається сторонами в розмірі не менше 1000 (однієї тисячі) гривень щомісячно та підлягає індексації в порядку, встановленому законом.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що відчужувач має право вимагати розірвання договору у випадку невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків за договором.

Стаття 755 ЦК України визначає підстави для розірвання договору довічного утримання в судовому порядку. Підстава для розірвання договору пов`язана з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором довічного утримання. При цьому, для притягнення набувача до відповідальності необхідними елементами складу цивільного правопорушення є наявність заподіяної відчужувачеві шкоди; протиправність дій набувача, що виявляється у невиконанні чи неналежному виконанні договору; причинний зв`язок між двома вказаними елементами.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_3, в порядку ч.1 ст. 60 ЦПК України, не надала суду доказів, щодо наявності заподіяної їй шкоди.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При зверненні до суду, ОСОБА_3 вказувала, що ОСОБА_3 не виконує свої обов'язки за договором довічного утримання, а саме, не доглядає за нею, не забезпечує її харчуванням, медикаментами, не звертає уваги на її потреби, стан здоров'я та взагалі відмовляється її доглядати. Однак, чим підтверджуються зазначені обставини, крім заяви самої позивачки, не зазначила.

Відповідно до ст.212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами ч.3 ст.10, частин 1, 4 ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження виконання умов договору довічного утримання та доводів апеляційної скарги, ОСОБА_2 надавала до суду копії квитанцій про сплату комунальних послуг квартири АДРЕСА_1 з квітня по листопад 2015 року (а.с.59-66, 157-165).

Також, згідно копій розписок, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_3 не мала претензій до ОСОБА_2, умови договору довічного утримання виконувались в повному обсязі. Вказані розписки в судовому порядку не оспорювались, містять підпис ОСОБА_3 із зазначенням дати складання.

ОСОБА_3 не надано будь яких доказів на підтвердження її особистих доводів щодо не виконання ОСОБА_2 своїх обов'язків за договором довічного утримання. Такими доказами могли б бути довідки про понесені нею витрати, дані про придбання продуктів харчування, квитанції про сплату податків, квитанції лікарняних закладів, про особисту сплату лікування та інше. Не надано таких доказів і в суді апеляційної інстанції.

За встановлених обставин, колегія суддів не вбачає в діях відповідачки невиконання умов договору.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3, 4 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2015 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - І.С. Кіпенко

Судді - П.В. Кісь

Н.М. Шаповал