Справа № 464/5880/15 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/783/3350/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і ОСОБА_2

при секретарі Куцик І.Б.

з участю представника позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5, третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 28 березня 2016 року по справі за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_4, треті особи: ЛКП "Хуторівка", ОСОБА_6 про демонтаж,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 28 березня 2016 року в задоволенні позову Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач - Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради. Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу, що ОСОБА_7 на належній земельній ділянці на праві постійного користування самовільно встановив тимчасову споруду без будь-яких погоджень з іншими користувачами даної ділянки. Також апелянт стверджеє, що самочинна споруда порушує права інших осіб, а саме: ОСОБА_6 та членів його сім"ї. В апеляційній скарзі апелянт просить рішення Сихівського районного суду міста Львова від 28 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову Сихівської районної адіміністрації Львівської містьої ради про демонтаж самочинно встановленої споруди.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 "а" в м.Львові.

Як вбачається із акту ЛКП "Хуторівка" від 23.04.2015 року на земельній ділянці спільного користування по вул. Зубрівська, 10 у м.Львові ОСОБА_8 самовільно вставновлено металевий вагончик.

Розпорядженням Сихівської районної адміністрації №159 від 08.04.2015 року відповідача зобов"язано демонтувати встановлену споруду (вагончик).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2015 року вказане розпорядження визнано протиправним та скасовано.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 02.06.2011 року встановлено порядок користування земельною ділянкою по вул. Зубрівській, 10, що в м.Львові, площею 1.054,90 кв.м. між співвласниками, а саме: співвласнику ОСОБА_4 виділено у користування земельну ділянку геометричними розмірами по периметру: 3.30, 34.90, 6.0, 6.67, 15.50, 0.9; по стінах будинку - 6,42 площею 305,92 кв.м.

Розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації № 131 від 26.03.2012 року про присвоєння поштового номера 10 "а" по вул. Зубрівській в м.Львові частині будинку, яка належить відповідачу загальною площею 28,2 кв.м. присвоєно номер 10-"а".

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 24.04.2015 року встановлено, що ОСОБА_4 встановив металевий вагончик для власних потреб на земельній ділянці, яка на законних підставах перебуває в його постійному користуванні та не є обєктом благоустрою.

Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, суд виходив з тих підстав, що влаштована тимчасова конструкція (вагончик) без улаштування фундаменту, яка не є нерухомим майном, розташована на земельній ділянці, що на законних підставах перебуває у постійному користуванні ОСОБА_4, в зв"язку з чим до спірних правовідносин не підлягає застосування вимог ст. 376 ЦК України.

Колегія суддів в з такими висновками суду першої інстанції погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно до Роз'яснень, що містить п.п.2, 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)", положення ст.376 Цивільного кодексу України поширюються на випадки самочинного будівництва нерухомого майна (житлових будинків, будівель, споруд тощо) та не можуть бути застосовані при вирішенні спорів щодо самочинного будівництва тимчасових споруд.

Частиною 1 ст. 181 Цивільного кодексу України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Беззаперечно встановлено, що влаштування тимчасової споруди на земельної ділянці, яка перебуває в користуванні саме відповідача, в зв"язку з чим така ділянка не є в спільному користуванні з мешканцем житлового будинку по вул. Зубрівській, 10 в м.Львові ОСОБА_6, а отже, таке влаштування тимчасової споруди на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні відповідача жодним чином не може порушувати законних прав та інтересів як Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, так і ОСОБА_6.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно та всебічно дослідив та оцінив обставини у справі, подані сторонами докази та правильно визначив характер спірних правовідносин.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 28 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвали законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_2