АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3388/16 Справа № 175/1727/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року 26 квітня 2016 р. Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Назаренко А.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини посилаючись на те, що з 2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. У шлюбі з відповідачем народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча працездатний, має мінливий заробіток, та має можливість надавати таку допомогу. Позивач просила суд розглянути справу стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1.500,00 грн. щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, тобто 22 квітня 2014 року і до повноліття тини (а.с.1).

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року позовні вимоги - задоволено (а.с.26-27).

В апеляційній скарзі (а.с.71-72) ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог, оскільки;

- апелянта не було належним чином повідомлено про час та дату слухання справи, про існування оскаржуваного рішення стало відомо вже при відкритті виконавчого провадження;

- в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б були підставою для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі;

- відповідач не одноразово надавав матеріальну допомогу для утримання дитини;

- апелянт проживає в сільській місцевості та не має офіційних і не офіційних доходів, що унеможливлює сплату аліментів;

- він працевлаштувався з 16 вересня 2015 року з посадовим окладом в розмірі 689,00 грн., що є значно меншим розміру аліментів, які було стягнуто оскаржуваним рішенням.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину, на утримання якої матеріальної допомоги відповідач не надає.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у відповідача доходів до його працевлаштування не є підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З матеріалів справи вбачається, що на час ухвалення судового рішення відповідач не працював, працевлаштувався на роботу після ухвалення судового рішення.

Тому доводи апеляційної скарги про стягнення з відповідача аліментів в розмірі більшому його заробітку не можуть бути прийняті до уваги.

Питання невідповідності розміру стягнутих аліментів розміру доходів відповідача може бути вирішено ним в судовому порядку згідно з ч.1 ст.192 СК України.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і постановив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: