Справа № 461/2563/16-ц
Провадження № 2/461/1063/16
У Х В А Л А

25.04.2016 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова

в складі

судді Юрківа О.Р.,

при секретарі Бориславському Р.А.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, з підстав, викладених у фабулі позову.

Позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належний відповідачу автомобіль НОМЕР_1.

Перевіривши матеріали справи, суд прийшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Нормою ч.3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення при задоволенні позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, данні про особу відповідача, а також відповідність заходу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, за змістом ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, однак, суд звертає увагу на те, що на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі суд не має процесуальної можливості пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення при задоволенні позову, як того вимагає п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки суду не наведено відповідних мотивів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача в межах заявленого ним позову, не подано документів та інших доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, не представлено документів, які б підтверджували право власності відповідача на автомобіль, не надано суду доказів співрозмірності накладення арешту, оскільки не зроблено оцінки вартості транспортного засобу та майна на яке видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Крім того, суд вважає за неможливе накласти арешт на майно ОСОБА_3, оскільки із матеріалів справи не вбачається, що він отримав спадщину від позичальника позивача.

Керуючись ст.ст. 60, 151-153, 209-210 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Р.Юрків.