Справа № 175/218/16-ц
Провадження № 2/175/73/16
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Воздвиженського О.Л.,

при секретарі Перепелиці Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до Дніпропетровського районного суду з позовом про визнання права власності, та просили визнати та зареєструвати за ним, ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_3; визнати та зареєструвати за ним, ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_4; визнати та зареєструвати за ним, ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_5; скасувати арешти № 8964449, 11532592, 13406288 накладені Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ та арешт № 3454867 накладений постановою Ленінського ВДВС Дніпропетровського РУЮ ВП №40604018, та внести відомості про виключення вказаного майна із Державного реєстру обтяжень нерухомого майна та скасувати Акт опису й арешту майна від 19 серпня 2011 року та Акт опису й арешту майна від 14 серпня 2009 року, а також визнати недійсними договори іпотеки № 0/1 укладений 19 листопада 2007 року та № 11661 від 02 жовтня 2007 року, скасувати заборони та внести відповідні відомості до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна.

Позивачі у судове засідання не з'явилися, відповідно до письмової заяви просили суд слухати справу за їх відсутності та винести рішення, яким позовні вимоги задовольнити, а в разі неявки відповідача проти заочного рішення не заперечували.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази та наведені доводи, суд дійшов наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути визнання права (ст. 15-16 ЦК України).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що 27 червня 2013 року ОСОБА_1 діючий від імені ОСОБА_4 уклав з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу нежитлового приміщення АДРЕСА_4 та квартиру АДРЕСА_5. ОСОБА_1 в повному обсязі розрахувався з ОСОБА_5 за вищевказаним договором, та сам займався оформленням правовстановлюючих документів. В березні 2014 року ОСОБА_1 продав квартиру АДРЕСА_5 позивачу по справі ОСОБА_2. Але правовстановлюючі документи на своє ім'я позивачі не встигли переоформити, оскільки з приводу вищевказаного майна виник спір між сторонами в порядку до ст. 1217, 1222 ЦК України, однак в подальшому ОСОБА_3 відмовився від позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування.

У відповідності ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належать права, володіння, користування та розпоряджання своїм майном; за зміст права власності не впливають місце проживання, власника та місцезнаходження майна.

У ст. 319 ЦК України, вказано, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав; держава не втручається у здійснення власником права власності.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бугри позбавлена права, власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених, законом.

У відповідності зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном.

У ст. 182 ЦК України вказано, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації; державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом; відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 203 ЦК України, правочин не може суперечить цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України передбачено, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно до вимог п. 8 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року, зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК України, не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.

Статтею 210 ЦК України, встановлено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Статтею 640 ЦК України, визначено момент укладення договору. Так, Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Згідно до вимог ч. 4 ст. 334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

ОСОБА_1 з ОСОБА_5 домовили про всі істотні умови договору купівлі-продажу, ОСОБА_5 передав позивачу майно, а ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 фактично користується майном, слідкують за його благоустроєм, роблять поточні косметичні ремонти, слідкують за благоустроєм земельних ділянок.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом.

Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Що стосується позовних вимог щодо визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_3, то вони задоволенню не підлягають на підставі наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В порушення ст. 60 ЦПК України позивачем ОСОБА_1 не додано достатніх доказів на підтвердження позовних вимог щодо житлового будинку АДРЕСА_3, що є підставою для відмови у задоволенні позову у цій частині.

Таким чином, позовні вимоги позивачів знайшли своє часткове підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 7, 10, 11, 60, 61, 212, 215, 214, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 182, 203, 215, 216, 321, 328, 611, 652 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити частково.

Визнати недійсним Договір іпотеки № 0/1 укладений 19 листопада 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л., та зареєстрований в реєстрі за №3841.

Скасувати заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45,1 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м., накладену та зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 6057716 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. 19 листопада 2007 року на підставі Договору іпотеки № 0/1 укладеним 19 листопада 2007 року (зареєстрованим в реєстрі за № 3841) та зареєстровану в реєстрі заборон за реєстраційним № 3842.

Внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про виключення запису з реєстру щодо обтяжень нерухомого майна іпотекою згідно Договору іпотеки № 0/1 укладений 19 листопада 2007 року.

Внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про виключення з реєстру щодо накладення заборон відчуження нерухомого майна за Договором іпотеки № 0/1 укладений 19.11.2007 року.

Скасувати відомості про іпотеку № 0/1 (зареєстрований в реєстрі за № 3841) за реєстраційним № 6057842 в Державному реєстрі іпотек, внесену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. 19 листопада 2007 року.

Визнати недійсним Договір іпотеки № 7091 укладений 03 липня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. (номер РПВН:18881862) та Договір про відступлення прав вимоги № 5732 від 27.09.2012 року посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М.

Скасувати заборону на відчуження квартири АДРЕСА_2, накладену та зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 5233590 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 03.07.2007 року на підставі Договору іпотеки № 7091 укладеним 03.07.2007 року (номер РПВН:18881862).

Внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про виключення запису з реєстру щодо обтяжень нерухомого майна іпотекою згідно Договору іпотеки № 7091 укладеним 03.07.2007 року та Договору про відступлення прав вимоги № 5732 від 27.09.2012 року посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М.

Внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про виключення з реєстру щодо накладення заборон відчуження нерухомого майна за Договором іпотеки № 7091 укладеним 03.07.2007 року та Договором про відступлення прав вимоги № 5732 від 27.09.2012 року посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М.

Скасувати відомості про іпотеку № 7091 укладеним 03.07.2007 року в Державному реєстрі іпотек, внесену приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Бондар І.М. 03.07.2007 року за реєстраційним №5233655 та Договір про відступлення прав вимоги № 5732 від 27.09.2012 року посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М.

Визнати та зареєструвати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3 виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 20 червня 2000 року, право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_4 (опис об'єкта: в житловому будинку літ. В-3 в підвалі нежитлове приміщення № 5 поз.1-15), в відповідному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, шляхом внесення відповідних даних.

Визнати та зареєструвати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_4 виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 27 січня 2000 року, право власності на квартиру АДРЕСА_5, загальною площею 39,9 кв.м., житловою площею 17,0 кв.м., допоміжною площею 20,9 кв.м., що складається з: 1 - коридор площею 8,9 кв.м., 2 - житлова кімната площею 17,0 кв.м., 3 - кухня площею 8,1 кв.м., 4 - туалет площею 1,3 кв.м., 5 - ванна площею 2,6 кв.м., І - балкон 2,0 кв.м.

Скасувати арешти № 8964449, 11532592, 13406288 накладені Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ, та арешт № 3454867 накладений постановою Ленінського ВДВС Дніпропетровського РУЮ ВП №40604018, та внести відомості про виключення арештованого майна із Державного реєстру обтяжень нерухомого майна та скасувати Акт опису й арешту майна Дніпропетровського міського управління юстиції від 14.08.2009 року та Акт опису й арешту майна Дніпропетровського міського управління юстиції від 19.08.2011 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Л. Воздвиженський