Справа № 450/1802/15 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/783/623/16 Доповідач в 2-й інстанції: Кабаль І. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Шандри М.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.

з участю: апелянта ОСОБА_2,

її представника - ОСОБА_3, представника

Пустомитівської районної адміністрації - Моту В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третьої особи Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5, третьої особи Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, в якому просила позбавити батьківський прав відповідача, змінити прізвище дитини з «ОСОБА_4» на «ІНФОРМАЦІЯ_4», змінити по-батькові дитини з «ОСОБА_4» на «ІНФОРМАЦІЯ_4», внести зміни в актовий запис № 58 від 23.07.2013 року, відділу реєстрації актів цивільного стану Пустомитівського РУЮ Львівської області, а саме змінити прізвище та по-батькові дитини з «ОСОБА_7» на «ІНФОРМАЦІЯ_4».

Свої вимоги мотивувала тим, що 03.08.2012 року між позивачем та відповідачем, укладено шлюб. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області, шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного шлюбу у сторін народилася дитина-син, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який від народження проживає разом із позивачкою. Відповідач повністю ухилився від виконання своїх батьківський обов'язків, взагалі не спілкується з дитиною, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться станом здоров'я сина, не бере участі у його виховані та фінансово не допомагає. За заявою батьків, дитині, яка не досягла 14 років та якій при реєстрації народження присвоєно прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. Оскільки дитина проживає разом із матір'ю, а батько окремо, то є підстави вважати, що мати одноособово виховує та забезпечує дитину. Окрім того, зміна прізвища та по - батькові дитини буде на користь інтересам дитини, адже таке прізвище відповідає національним звичаям тієї місцевості, де проживає дитина.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третьої особи Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, про позбавлення батьківських прав відмовлено.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_2. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, при неповно з'ясованих обставинах справи. Вказує, що судом безпідставно не було враховано висновок органу опіки та піклування Пустомитівської РДА Львівської області, адже саме він досліджував доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, та згідно даного висновку відповідач повністю ухилився від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться розвитком дитини, станом здоров'я, фінансово не допомагає. Не враховано судом й довідку Зимноводівської сільської ради, оскільки саме дана довідка підтверджує той факт, що відповідач разом з сім'єю не проживав як до так і після народження сина. Всі ці факти в сукупності свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться та не проявляє інтересу до її виховання, а відтак просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи через оголошення в газету «Урядовий кур'єр» від 3 лютого 2016 року(а.с.75).

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3, представника Пустомитівської районної адміністрації - Моту В.І. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам не відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові про позбавлення батьківських прав, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведений факт ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, те що висновок орган опіки та піклування має рекомендаційний характер та такий прийнятий передчасно без врахування та перевірки всіх обставин виконання ОСОБА_5, батьківських обов'язків щодо його дитини.

Проте з такими висновками суду повністю погодитися не можна з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.02.2013 року шлюб між сторонами розірваний.

Від шлюбу у сторін є малолітня дитина, а саме син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.12.2013 року.

Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, при цьому, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 150 СК України, яка закріплює обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, а також зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до положень ст. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно із ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5 ст.19 СК України).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням комісії з питань захисту прав дитини Пустомитівської районної державної адміністрації №98 від 27 травня 2015 року рекомендовано Пустомитівській районній державній адміністрації, як органу опіки та піклування надати ОСОБА_2 висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 (а.с.102).

У матеріалах справи наявний висновок Пустомитівської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з якого вбачається, що орган опіки та піклування прийшов до висновку про те, що ОСОБА_5 свідомо повністю ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться розвитком дитини, станом здоров'я, не бере участі у його вихованні, з сином не спілкується та не проживає, фінансово та матеріально не допомагає (а.с.9).

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд не взяв до уваги вищезазначений висновок та не обґрунтував з яких мотивів не погодився з висновком органу опіки та піклування, розглянув справу без участі представника органу опіки та піклування, участь якого при розгляді даної категорії справ є обов'язковою.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник органу опіки та піклування підтримав письмовий висновок про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5, який свідомо повністю ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться розвитком дитини, станом здоров'я, не бере участі у його вихованні, з сином не спілкується та не проживає, фінансово та матеріально не допомагає.

Факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків стверджується показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач не виконує без поважних причин своїх обов'язків по вихованню сина та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться розвитком дитини, станом здоров'я, не бере участі у його вихованні, з сином не спілкується та не проживає, фінансово та матеріально не допомагає, тому є правові підстави для задоволення позову.

Враховуючи наведене, рішення районного суду як таке, що не відповідає вимогам матеріального права в силу вимог п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України залишатися в законній силі не може і підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позову про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав.

Що стосується позовних вимог щодо зміни прізвища, імені, по-батькові дитини та внесення зміни в актовий запис, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 148 СК України, за заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

Оскільки апелянтом не наведено обставин, які засвідчують відповідність інтересам дитини зміни прізвища, імені, по-батькові дитини, з такою заявою до органу опіки та піклування позивач не зверталася, а відтак суд першої інстанції підставно відмовив в задоволенні цих позовних вимог, а тому рішення суду в цій частині слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 листопада 2015 року в частині відмови у задоволенні позову про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третьої особи: Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_Шандра М.М.