Справа № 459/3723/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини,

В С Т А Н О В И В :

17.11.2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягувати з ОСОБА_4 кошти на її утримання в розмірі ? частини від його заробітку (доходу), а також стягнути з відповідача кошти на її утримання за минулий час, тобто за останній рік. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з останнім у зареєстрованому шлюбі з 25.09.2004 року. Від спільного проживання дітей у них немає. З 2011 року відповідач проживає окремо, оскільки виїхав на роботу в Росію, де залишився проживати та знайшов іншу жінку. З 2014 року відповідач матеріально їй не допомагає, хоча знає, що вона тяжко хворіє та потребує фінансової підтримки. Вказує, що постійно лікується, потребує хірургічного втручання, коштів на що у неї немає.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пославшись на обставини вказані в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала подала відповідне письмове заперечення, у якому зазначила, що на даний час ОСОБА_4 ніде не працює, єдиним доходом у нього є пенсія, окрім цього змушений нести витрати на оренду житла та відповідно оплати комунальних послуг, а тому утримувати колишню дружину у нього немає змоги. Окрім цього ОСОБА_4 також хворіє, йому потрібна операція на очі, також у нього такі діагнози як гіпертонія та радикуліт. Звертає увагу на те, що у позивача є двоє дітей від попереднього шлюбу та мати, кожен з яких забезпечений житлом, тому вони можуть надавати позивачу потрібну допомогу.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, оцінивши представлені документи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі який було розірвано рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 22.12.2015 року, яке набрало законної сили 11.01.2016 року (а.с.82).

Від спільного проживання у сторін дітей немає.

При цьому також встановлено, що з 2011 року позивач та відповідач проживають окремо, оскільки останній переїхав на постійне місце проживання у Російську Федерацію.

Згідно з довідкою КП «Комінтех» № 8897 від 19.10.2015 року позивач ОСОБА_5 -ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 і склад її сімї такий: ОСОБА_5 син, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.15).

Як видно з матеріалів справи, позивач є непрацездатною за віком, оскільки така на час розгляду справи має повних 59 роки.

Із довідки Управління Пенсійного фонду України в м.Червонограді Львівської області № 5518 від 21.10.2015 року вбачається, що позивач перебуває на обліку як одержувач пенсії за віком при повному стажі, розмір її пенсії становить 949,00 грн.(а.с.16).

Із наявних у матеріалах справи копій медичних документів встановлено, що ОСОБА_5 ОСОБА_6 протягом 2015-2016р.р. неодноразово перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні з приводу диветикульозу сигмо видної та нисхідної кишки, ускладненого кровотечею (а.с.11-14)

Відповідно до ч.2 ст.76 СК України право на утримання після розірвання шлюбу має особа, яка стала непрацездатною до розірвання шлюбу, або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги, якщо її колишній чоловік може надавати матеріальну допомогу.

В силу приписів ст.80 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Як на підставу своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач працює, має високий регулярний дохід та спроможний надавати матеріальну допомогу. На підтвердження остання надала довідку ТзОВ «Дюна-Веста» про те, що ОСОБА_4 працював у даному підприємстві з 01.03.2005 р. по 01.09.2006р., довідку видану ТзОВ «Престиж Захід» про дохід відповідача за період з серпня 2007р. по квітень 2011 р. та довідки про доходи ОСОБА_4 за 2011-2012 рр., видані ООО «СГМК-Ферросплави». Однак зазначені документи жодним чином не підтверджують спроможність відповідача на даний час надавати позивачу матеріальну допомогу.

Згідно з частиною 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Натомість представником відповідача у судовому засідання представлено копію трудової книжки відповідача, довідку ООО «ЗСЄМЗ» №13-2016 від 21.06.2016 року із яких видно, що 08.06.2016 року ОСОБА_4 звільнений з роботи по власному бажанню у звязку із виходом на пенсію.

Довідка УПФР в центральному районі м.Новокузнецка Кемеровської області свідчить про те, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в УПФР в Завадському районі м.Новокузнецка.

До матеріалів справи долучено виписку з медичної амбулаторної карти ОСОБА_4, яка підтверджує, що останній хворіє, у звязку із чим звертався до спеціалістів лікувальних установ із численними скаргами.

В той же час встановлено, що відповідач також є непрацездатним в розумінні ст. 37 Закону України Про пенсійне забезпечення, оскільки на момент розгляду справи досяг 60 років.

Згідно зі змістом заперечення відповідач не забезпечений житлом, тому змушений орендувати житло, що також вимагає від нього додаткових витрат.

Враховуючи встановлені обставини, зокрема те, що відповідач є непрацездатним, отримує тільки пенсію, має ряд захворювань, потребує лікування, винаймає квартиру та оплачує комунальні послуги у звязку з утриманням будинку, суд вважає, що останній не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання позивача.

Ураховуючи, що позивачем не доведено можливості надання відповідачем їй матеріальної допомоги, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цілому.

Водночас, суд вважає за необхідне зауважити, що ОСОБА_7 має право на отримання грошової допомоги від дітей та може ставити питання про стягнення з них аліментів.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів за минулий час, суд також вважає за необхідне зазначити, що СК України не передбачено стягнення коштів на утримання за минулий час.

Керуючись: ст.ст. 10, 30, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. І. Рудаков