13.05.2016 Справа № 363/1115/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Управління пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив:

заявник звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що у в його трудовій книжці міститься виправлення в даті його народження, а саме остання цифра року народження заявника наведена жирним шрифтом. З цих підстав просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документа, оскільки вказане перешкоджає оформленню пенсії.

ОСОБА_1 в суді заяву підтримав з викладених у ній підстав та просив про її задоволення.

Ствердив, що до 1982 року навчався в Маслівському радгосп-технікумі Київської області за спеціальністю зоотехнік, після закінчення якого йому видано трудову книжку серії БТ-І НОМЕР_1. З того часу постійно, офіційно працював на різних підприємствах до 2007 року. В березні 2016 року звернувся до Управління пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області для призначення пенсії, однак у цьому йому відмовлено. Підставою для відмови стало виправлення року народження заявника в трудовій книжці. У зв'язку з тим, що Маслівського радгосп-технікуму Київської області вже тривалий час не існує він позбавлений можливості внести виправлення в трудову книжку, що є підставою для звернення до суду.

Представник заінтересованої особи Управління пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області в суді проти заяви заперечила, посилаючись на те, що у разі ліквідації установи, яка видала правовстановлюючий документ заявник не позбавлений можливості звернутися до облархіву та держархіву для внесення виправлення в трудову книжку.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 до 28 лютого 1982 року навчався Маслівському радгосп-технікумі Київської області по спеціальності зоотехнік, після закінчення якого заявнику видано трудову книжку серії БТ-І НОМЕР_1.

У вказаній трудовій книжці на титульній сторінці зазначено дату народження заявника - ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Остання цифра року народження ОСОБА_1 наведена жирним шрифтом.

Зазначене перешкоджає заявнику оформити пенсію у встановленому Законом порядку.

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 та паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 виданого 06 березня 1997 року Вишгородським РВ ГУ МВС України Київській області на ім'я ОСОБА_1, дата народження останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

При вирішенні цієї справи суд зазначає, що інколи трапляються випадки, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права.

Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них.

Зі справи встановлено, що організація, яка в 1982 року видала заявнику трудову книжку не може внести до неї виправлення, коли з того часу минуло 34 роки.

При цьому одного тільки цього факту достатньо для виникнення в особи права на звернення до суду для підтвердження відповідного юридичного факту.

За змістом вказаних вимог законодавства, посилання на певний існуючий порядок внесення виправлень у документи іншими організаціями не може бути підставою для відмови у встановленні юридичного факту, що має значення для виникнення в особи юридичного права на оформлення пенсії.

З досліджених у суді доказів встановлено, що трудова книжка серії БТ-І НОМЕР_1 дійсно належить ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) і ці обставини сумнівів у суду не викликають.

За таких обставин, суд вважає доведеним юридичний факт належності заявнику згаданого правовстановлюючого документа, що має значення для здійснення ним своїх прав, а тому заява про його встановлення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись 209-215, 259 ЦПК України,

вирішив:

заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) правовстановлюючого документу - трудової книжки серії БТ-І НОМЕР_1 від 28 лютого 1982 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Суддя