УХВАЛА
14 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору недійсним, розподіл майна та визнання права власності за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що вона проживала з ОСОБА_5 однією сім'єю з 1 січня 2004 року по 30 червня 2013 року.

За час їхнього проживання ними за спільні кошти в травні 2004 року було придбано нерухоме майно, а саме: напівзруйновану нежитлову будівлю (колишній дитячий садочок), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке ними в період з червня 2004 року по червень 2006 року було реконструйовано під столярний цех з добудовою третього поверху та прибудов.

Згідно з даними Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25854307 від 14 квітня 2010 року за ОСОБА_5 було зареєстроване право власності на 1/2 частину зазначеної будівлі.

Вона звернулася до суду з позовом про поділ майна - 1/2 частини вказаної нежитлової будівлі, як спільної сумісної власності подружжя.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 8 жовтня 2013 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано 1/2 частку нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1, спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину вказаної нежитлової будівлі.

У листопаді 2013 року вона звернулася в реєстраційну службу з питання реєстрації права власності за вказаним рішенням суду, де їй стало відомо, що згідно із свідоцтвом про придбання майна з прилюдних торгів від 28 травня 2004 року ОСОБА_5 було придбано нерухоме майно - нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1, в цілому, і після проведення реконструкції за рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2006 року за ним також було визнано право власності в цілому на вказаний об'єкт нерухомості.

Позивачка зазначала, що спільно набутим майном, яке підлягає розподілу між подружжям, є нежитлова будівля в цілому.

Однак 1 серпня 2006 року ОСОБА_5 уклав із ОСОБА_6 у простій письмовій формі договір купівлі-продажу 1/2 частини спірного нерухомого майна, який в подальшому рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 6 лютого 2007 року визнано дійсним та визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частку нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1.

Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_4 просила визнати вказаний договір купівлі-продажу нерухомості недійсним, оскільки ОСОБА_5 без її згоди самостійно розпорядився частиною майна, яка є спільною сумісною власністю подружжя, та визнати за нею право власності на 1/2 частину спірної нежитлової будівлі.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано об'єкт нерухомості, а саме нежитлову будівлю літ.А-3, літ.А'-І, літ.А"-1, літ.А'"-3, загальною площею 3690,2 м.кв., розташовану за адресою: АДРЕСА_1, в цілому спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Визнано недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини нерухомого майна від 1 серпня 2006 року, а саме: нежитлової будівлі літ.А-3 (столярний цех) площею 3 084,8 м.кв., прибудови літ.А'-І площею 198 м.кв., прибудови літ.А"-1 площею 160,7 м.кв., з урахуванням входу в підвал а, входу в підвал а", пандуса а1; ганка а3; приямка а4, розташованого по АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зареєстрований КП «Дніпропетровське МБТІ» 23 березня 2007 роек на підставі рішення Бабушкінського райсуду м. Дніпропетровська від 6 лютого 2007 роек, витяг про реєстрацію права власності № 13991274, реєстраційний номер 17366437.

Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на Ѕ частину спірних нежитлових приміщень.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину нежитлових приміщень, які знаходяться у нежитловій будівлі, літ.А-3, із прибудовами літ.А'-І, літ.А"-1, літ.А"'- 3, загальною площею 3 690,2 м.кв., за вказаною адресою.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 лютого 2016 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Оскільки наведені у касаційній скарзі доводи дають підстави для висновку, що неправильне застосування норм матеріального права призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору недійсним, розподіл майна та визнання права власності призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.І. Журавель
Судді:О.В. Закропивний
С.П. Штелик