У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

ЗакропивногоО.В., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Державної казначейської служби України, Головного територіального управління юстиції в Черкаській області, Реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, Черкаського міського управління юстиції про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Черкаського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Черкаській області на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 12 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що він за договором купівлі-продажу квартири від 9 вересня 2004 року є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1. У 2007 році ОСОБА_4, використовуючи підроблену довіреність від 25 жовтня 2006 року, отримав у приватного нотаріуса дублікат договору купівлі-продажу квартири та продав її 27 лютого 2007 року ОСОБА_5, який 7 березня 2007 року продав квартиру ОСОБА_6 Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2011 року визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 27 лютого 2007 року, укладений між ОСОБА_4 за довіреністю та ОСОБА_5

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 23 березня 2012 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2011 року скасовано в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Позов ОСОБА_3 задоволено. Витребувано квартиру АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_6

З вказаними рішеннями суду позивач звернувся до Реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції із заявою про здійснення державної реєстрації на квартиру, але в прийнятті заяви було відмовлено з посиланням на те, що рішення апеляційного суду Черкаської області від 23 березня 2012 року незрозуміло як виконувати.

За зверненням позивача апеляційним судом Черкаської області 13 грудня 2012 року була постановлена ухвала, в мотивувальній частині якої зазначено, що витребування майна є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно за власником, а також скасування попередньої державної реєстрації.

При повторному зверненні до реєстраційної служби було з'ясовано, що між акціонерним комерційним банком «Укрсоцбанк» (далі - АКБ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_6 укладено договір іпотеки відповідно до якого останній передав в іпотеку спірну квартиру, що стало перешкодою для здійснення державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на квартиру.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 вересня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 4 грудня 2013 року, визнано недійсним договір іпотеки від 7 березня 2007 року укладений між ОСОБА_6 та АКБ «Укрсоцбанк», скасовано заборону відчуження об'єкта нерухомого майна від 7 березня 2007 року на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1.

Вказане рішення суду зареєстроване в реєстраційній службі і 13 грудня 2013 року позивачу видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження про припинення обтяження.

Вказані рішення судів та всі необхідні документи були подані до реєстраційної служби. Однак державний реєстратор не здійснила реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру, мотивуючи ненаданням дубліката договору купівлі-продажу квартири та наявністю запису про іпотеку.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року, визнано бездіяльність Реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, яка полягає у нездійсненні державної реєстрації права власності за ОСОБА_3 на спірну квартиру, незаконною. Зобов'язано Реєстраційну службу Черкаського міського управління юстиції Черкаської області здійснити державну реєстрацію права власності ОСОБА_3

Вказану постанову суду надано реєстраційній службі, однак державна реєстрація не виконана з підстав ненадання дубліката договору купівлі-продажу та наявності запису про іпотеку, тобто з підстав, визнаних судом незаконними.

19 січня 2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, проте після накладення на боржника штрафів рішення суду не було виконане.

Зазначає, що такою незаконною бездіяльністю посадових осіб реєстраційної служби йому завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні права власності позивача, неможливості отримання, користування та розпорядження на власний розсуд належним йому майном, в зв'язку з чим він тривалий час перебуває в напруженому, нервовому, пригніченому стані, що змушує докладати додаткових зусиль для захисту своїх прав.

Таким чином, просив стягнути з відповідача 50 тис. грн завданої моральної шкоди.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 12 жовтня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з Черкаського міського управління юстиції на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 5 тис. грн.

У поданій касаційній скарзі Черкаське міське управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Черкаській області просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив із того, що внаслідок незаконної бездіяльності посадових осіб реєстраційної служби ОСОБА_3 було завдано моральну шкоду, розмір якої становить 5 тис. грн, оскільки незаконно не проводячи державну реєстрацію права власності, відповідачем фактично порушено право власності позивача.

Колегія суддів вважає, що такі висновки судів є правильними, ґрунтуються на нормах матеріального права та узгоджуються з нормами процесуального права.

Судами установлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 9 вересня 2004 року ОСОБА_3 придбав квартиру АДРЕСА_1. 27 лютого 2007 року на підставі договору купівлі-продажу право власності на спірну квартиру перейшло до ОСОБА_5 та на підставі договору купівлі-продажу від 7 березня 2007 року до ОСОБА_6

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2011 року визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 27 лютого 2007 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 У решті позовних вимог відмовлено. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 23 березня 2012 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2011 року скасовано в частині відмови в задоволенні позову про витребування майна з чужого незаконного володіння. Позов ОСОБА_3 задоволено. Витребувано квартиру АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_6

Посадовими особами КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» було відмовлено у реєстрації права власності ОСОБА_3, тому представником позивача - ОСОБА_7 22 листопада 2012 року була подана заява про роз'яснення резолютивної частини рішення апеляційного суду Черкаської області від 23 березня 2012 року. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 13 грудня 2012 року у задоволенні заяви про роз'яснення рішення відмовлено. У мотивувальній частині ухвали судом зазначено, що витребування майна є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно за власником, а також скасування попередньої державної реєстрації.

Рішенням державного реєстратора від 1 лютого 2013 року ОСОБА_3 відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, з тих підстав, що не надано договору купівлі-продажу від 9 вересня 2004 року та на спірну квартиру зареєстровано обтяження на підставі іпотечного договору від 7 березня 2007 року.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 4 грудня 2013 року, визнано недійсним договір іпотеки від 7 березня 2007 року, укладений між ОСОБА_6 та акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк». Скасовано заборону відчуження об'єкта нерухомого майна від 7 березня 2007 року на нерухоме майно і вказані документи подані до реєстраційної служби.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року, визнано бездіяльність реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, яка полягає у нездійсненні державної реєстрації права власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 незаконною. Зобов'язано Реєстраційну службу Черкаського міського управління юстиції Черкаської області здійснити державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на спірну квартиру.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, преюдиційно встановлено незаконність бездіяльності посадових осіб Реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції. Проте реєстраційною службою своєчасно не проведено реєстрацію права власності, а тому суди дійшли правильного висновку про спричинення ОСОБА_3 моральної шкоди.

Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушеним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, правильно визначив розмір моральної шкоди у 5 тис. грн.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законні й обґрунтовані рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Черкаського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Черкаській області відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 12 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

В.А.Черненко

С.П.Штелик