Провадження № 2/235/59/16
Справа № 235/9070/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2016 року місто Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Карабан І.І.

при секретарі Димитрієвій О.А.

за участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноармійськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна, набутого під час шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна, набутого під час шлюбу , -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2015 року позивачка звернулась з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна, набутого під час шлюбу, а саме автомобіля НОМЕР_1. Просила поділити майно, залишивши автомобіль у власності відповідача і зобовязати його сплатити на її користь 75000 гривень у якості ? частки вартості автомобіля. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 18 грудня 1978 року Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 12 жовтня 2012 року шлюб розірвано. В 2008 році вони придбали автомобіль НОМЕР_2 за 80000 гривень. Автомобіль був придбаний за кредитні кошти, який було погашено за сумісні кошти. На цей час оцінює автомобіль у 150000 гривень. У добровільному порядку відповідач не бажає поділити автомобіль, що змусило її звернутися до суду.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна, набутого під час шлюбу, а саме просив визнати за ним право власності на ? частку квартири, розташованої в багатоквартирному жилому будинку за адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що після розірвання шлюбу між ним та його дружиною існувала усна домовленість щодо відсутності в майбутньому майнового спору з приводу спільного майна, а саме, що зазначена квартира залишиться у власності ОСОБА_1, а автомобіль Шевроле Лачетті в його власності. ОСОБА_1 порушила таку домовленість, звернувшись з позовом в останній день позовної давності, та приховавши факт наявності спільного майна у вигляді квартири. Зазначену квартиру він отримав за місцем своєї роботи, був в ній зареєстрований до 1998 року, потім знявся з реєстрації, а його дружина приватизувала її на себе, будучи зареєстрованою в квартирі. Вважає, що ця квартира є спільним майном, оскільки він її отримав в порядку черговості на підприємстві, а дружина її приватизувала незаконно, без його згоди. Вартість квартири оцінює в 260000 гривень. Крім того, просив поновити пропущений строк звернення до суду, оскільки строк сплинув 12 жовтня 2015 року, а про первісний позов він дізнався з копії позовної заяви, що була вручена в суді, позивачка ж приховала наявність всього спільного майна. Подав також клопотання про застосування строку позовної давності до вимог позивачки, оскільки вона з позовом звернулась 19 жовтня 2015 року, звернення її до поштового відділення не вважається зверненням до суду, оскільки такі дії позивачки перебувають за межами судового провадження, а тому позивачка пропустила строк позовної давності, передбачений ст.ст.20, ч.2 ст.72 СК України.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат ОСОБА_2, що діє на підставі договору, в судовому засіданні вимоги позову підтримали, проти задоволення зустрічного позову заперечували, зазначивши, що зазначена квартира була продана за згодою відповідача в 2012 році, коли вони ще перебували в шлюбі. Спільним майном, що підлягає поділу, є тільки автомобіль.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4, що діє на підставі договору, в судовому засіданні вимоги первісного позову не визнали, оскільки позивачка пропустила строк позовної давності, вимоги зустрічного позову підтримали, зазначаючи, що квартира також підлягає поділу, а тому йому належить ? частина квартири.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідно до них правовідносини.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 1978 року по 23 жовтня 2012 року, рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2012 року, яке набрало чинності 23 жовтня 2012 року, шлюб між сторонами розірвано.(а.с.37) Позивачка змінила прізвище з ОСОБА_3 на Сальникову після укладення шлюбу 14 грудня 2013 року. (а.с.5)

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 10 грудня 2010 року за ОСОБА_3 зареєстровано автомобіль Chevrolet Lacetti NF35B, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 . (а.с.57)

Ринкова вартість автомобіля Chevrolet Lacetti NF35B, державний номер НОМЕР_3, колір автомобіля чорний, рік випуску 2008, ідентифікаційний номер KL1NF35BE9K011383 на момент проведення експертизи становить 150367 грн.14 коп, що підтверджується висновком автотоварознавчої експертизи 53/28

Відповідно до ордеру на житлове приміщення № 1499 серії І, виданого 11 жовтня 1991 року, на підставі рішення Виконавчого комітету міської ради народних депутатів м. Красноармійська № 562 від 02 жовтня 1991 року, ОСОБА_3, який має склад сімї із чотирьох осіб, надано право на заняття 3-кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2. (а.с.52)

З 21 червня 2012 року зазначена квартира на праві приватної власності належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 30 травня 2012 року між позивачкою, якій спірна квартира належала на підставі свідоцтва про право власності на житло № 9961, виданого 18 січня 2005 року згідно з розпорядженням (наказом) від 18 січня 2005 року № 9961, зареєстрованого в КП БТІ м. Красноармійська 24 травня 2012 року. Зазначений договір посвідчений нотаріально 30 травня 2012 року та зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 21 червня 2012 року. Зазначений правочин укладено за згоди ОСОБА_3 чоловіка продавця квартири, що зазначено в п.8 договору купівлі-продажу квартири. (а.с.58, 59, 60).

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до ч.1 ст.60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно до ст.71 Сімейного кодексу України, якщо між подружжям немає домовленості про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом; спільне майно подружжя ділиться між ними в натурі. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Таким чином, автомобіль Chevrolet Lacetti NF35B, 2008 року випуску, який зареєстрований 10 грудня 2010 року на імя відповідача, був придбаний сторонами під час шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя, яке підлягає поділу.

Оскільки автомобіль є неподільною річчю, позивачка просить виділити автомобіль відповідачу, який ним користується, при цьому зобовязавши останнього сплатити на її користь половину вартості автомобіля, при цьому відповідач заперечує проти грошової компенсації позивачці половини вартості автомобіля, попередньо внесено на депозитний рахунок відповідної грошової суми не було, а тому суд приходить до висновку, що спірний автомобіль між подружжям необхідно поділити шляхом визнання права власності за кожним з них на ? його частку без реального поділу і залишити майно в їх спільній частковій власності.

При цьому, суд не може погодитися з позицією відповідача, що зазначений автомобіль належить йому після добровільного поділу майна між ним та позивачкою, оскільки такий поділ заперечує позивачка, і жодних належних та допустимих доказів такого поділу відповідачем не надано.

Що стосується клопотання відповідача про застосування до вимог позивачки позовної давності у три роки, і відповідності їх спливу, на думку відповідача, то така вимога є безпідставною виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Отже, шлюб між сторонами припинився 23 жовтня 2012 року, в день набранням чинності рішенням суду від 12 жовтня 2012 року, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу був задоволений, а не 12 жовтня 2012 року, що зазначає відповідач та його представник.

З позовом позивачка звернулась 12 жовтня 2015 року, що вбачається з поштового штампу на конверті, тобто до спливу позовної давності.

Що стосується вимог зустрічного позову про поділ квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, то суд, дослідивши докази, що надані сторонами в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірною квартирою, сторони, перебуваючи в шлюбі, розпорядилися 30 травня 2012 року, уклавши договір купівлі-продажу квартири, який державно зареєстрований 21 червня 2012 року. При цьому, угода була укладена позивачкою, як власником житла, а відповідачем надана письмова згода, яка нотаріально посвідчена, щодо такого правочину, що узгоджується з вимогами ч.3 ст.65 СК України.

Таким чином, квартира вибула із власності подружжя, а тому не може бути обєктом поділу майна, і відповідно за відповідачем не може бути визнано право власності на 1/2 частку цієї квартири.

Що стосується позиції відповідача, що позивачка, яка приватизувала квартиру на своє імя, скориставшись тією обставиною, що відповідач не був зареєстрований в квартирі, то обставини приватизації не є предметом позовних вимог, і такі обставини не спростовують висновки суду щодо неможливості поділу квартири.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідача на користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору, в сумі 1500 гривень та 1771, 20 гривень, що становлять витрати на проведення експертизи, а всього 3271, 20 гривень.

Керуючись ст.ст. 60,70,71 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд :

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поділити майно подружжя: визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності за кожним на ? частину спільного майна подружжя автомобіль НОМЕР_4, без реального поділу і залишити майно в спільній частковій власності.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на проведення експертизи, в сумі 3271,20 гривень.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна, набутого під час шлюбу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.І.Карабан