Справа № 203/4947/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Місюра К.А.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 26.11.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Терра Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір про іпотечний кредит №13-ФЛ:980/08/14, за умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 390000 грн., з кінцевим терміном повернення до 26.11.2033 року, зі сплатою 14,5% річних. В забезпечення виконання за вказаним договором 26.11.2008 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №13-ФЛ:980/08/14.П. 04.12.2008 року між банком та Державною іпотечною установою було укладено договір відступлення права вимоги №2421/08, згідно якого до позивача перейшло право вимоги за договором про іпотечний кредит, іпотечним договором та договором поруки. Посилаючись на те, що позичальником зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувались, в звязку з чим виникла заборгованість, позивач просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за договором про іпотечний кредит. Яка виникла станом на 07.07.2015 року та становить 441270 грн. 25 коп., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 376207 грн. 79 коп., заборгованість по процентам в сумі 49101 грн. 25 коп., пеня в сумі 2782 грн. 48 коп., інфляційні витрати в сумі 13178 грн. 73 коп.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити останній в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що відповідач після зміни кредитора належним чином не повідомлявся позивачем про зміну обслуговуючого банку та реквізитів для здійснення платежів, відповідні зміни до кредитного договору не вносились.

Відповідачка ОСОБА_4 в судові засідання на неодноразові виклики не зявилась, про причини неявки не повідомила.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 26.11.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Терра Банк» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір про іпотечний кредит №13-ФЛ:980/08/14, за умовами якого останньому було надано кредит в розмірі 390000 грн., з кінцевим терміном погашення не пізніше 26.11.2033 року, зі сплатою 14,5% річних за користування кредитом.

В забезпечення виконання за вказаним договором 26.11.2008 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №13-ФЛ:980/08/14.П, згідно якого остання зобовязалась відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання зобовязань боржником усіх його зобовязань за договором про іпотечний кредит №13-ФЛ:980/08/14 від 26.11.2008 року.

04.12.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Терра Банк» та Державною іпотечною установою було укладено договір відступлення права вимоги №2421/08, згідно якого та у відповідності до ст.512 ЦК України до позивача перейшло право вимоги за договором про іпотечний кредит, іпотечним договором та договором поруки, що укладені між банком та відповідачами.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені догово-ром або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

А згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, починаючи з серпня 2014 року відповідач ОСОБА_3 став порушувати взяті на себе зобовязання щодо здійснення чергових щомісячних платежів на погашення кредиту та відсотків.

В звязку з цим, позивач користуючись правом, передбаченим умовами п.5.2.4 кредитного договору та ч.2 ст.1050 ЦК України, звернувся до суду з позовом про дострокове повернення кредиту та заборгованості, що станом на 07.07.2015 року складає 441270 грн. 25 коп., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 376207 грн. 79 коп., заборгованість по процентам в сумі 49101 грн. 25 коп., пеня в сумі 2782 грн. 48 коп., інфляційні витрати в сумі 13178 грн. 73 коп.

Факт порушення відповідачем ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором та наявності заборгованості не заперечувався представником останнього в суді.

Доводи представника ОСОБА_3 про те, що відповідач після зміни кредитора належним чином не повідомлявся позивачем про зміну обслуговуючого банку та реквізитів для здійснення платежів, а також, що відповідні зміни до кредитного договору щодо порядку погашення кредиту шляхом укладення додаткового договору не вносились, не спростовують факту порушення відповідачем, як позичальником, своїх зобовязань за кредитним договором та обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Крім того, суд враховує, що позивачем у відповідності до п.10.8 договору відповідач ОСОБА_3 повідомлявся про зміну обслуговуючого банку та реквізитів для здійснення платежів, шляхом направлення відповідних письмових повідомлень.

Також представник відповідача в судовому засіданні пояснював, що такі повідомлення здійснювались також в телефонному режимі представниками банку.

Про належне повідомлення відповідача в цій частині свідчить також виписка по особовому рахунку, з якої вбачається, що відповідачем здійснювались платежі за рахунками та у банківських установах, зазначених в письмових повідомленнях позивача.

Оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості, яка виникла станом на 07.07.2015 року, суд вважає безпідставними заперечення представника відповідача ОСОБА_3 щодо правильності розрахунку заборгованості з посиланням на те, що 29.07.2015 року відповідачем було здійснено погашення кредиту в сумі 5000 грн., оскільки вказана сплата була здійснена поза межами періоду розрахунку та може бути врахована в подальшому під час виконання рішення.

Враховуючи зазначені вище обставини, встановлені судом, умови укладених між сторонами договорів, а також положення ЦК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідачів на користь позивача слід стягнути в солідарному порядку заборгованість за договором про іпотечний кредит №13-ФЛ:980/08/14 від 26.11.2008 року, що виникла станом на 07.07.2015 року, в сумі 441270 грн. 25 коп., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 376207 грн. 79 коп., заборгованість по процентам в сумі 49101 грн. 25 коп., пеня в сумі 2782 грн. 48 коп., інфляційні витрати в сумі 13178 грн. 73 коп.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також слід стягнути судовий збір в сумі 3654 грн. по 1827 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст.512,526,527,553,554,611,612,625,1050,1054 ЦК України, ст.ст.10,11,58-61,88,169,212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Державної іпотечної установи до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь Державної іпотечної установи заборгованість за договором про іпотечний кредит №13-ФЛ:980/08/14 від 26 листопада 2008 року, що виникла станом на 07 липня 2015 року, в сумі 441270 грн. 25 коп., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 376207 грн. 79 коп., заборгованість по процентам в сумі 49101 грн. 25 коп., пеня в сумі 2782 грн. 48 коп., інфляційні витрати в сумі 13178 грн. 73 коп.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь Державної іпотечної установи судовий збір в сумі 1827 грн.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_4 на користь Державної іпотечної установи судовий збір в сумі 1827 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Ю.Казак