Провадження № 2/734/468/16 Справа № 734/1242/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 червня 2016 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Анохіна А.М.

при секретарі Музиченко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козелець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування в особі Козелецької районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, -

В С Т А Н О В И В :

31 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобовязати відповідача усунути перешкоди у його спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити способи його участі у спілкуванні та вихованні з дитиною, посилаючись на те, що в цивільному шлюбі з відповідачем 30.10.2013 народився син ОСОБА_3. Спільне життя у сторін не склалось, позивач змушений проживати окремо, відповідач чинить йому перешкоди в спілкуванні з дитиною.

Протягом розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просить визначити йому способи участі у спілкуванні та вихованні дитини в такі дні щотижня: понеділок, четверг, неділю в проміжок часу з 14 години до 20 години.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, просили суд його задовольнити, наполягаючи на тому, що відповідач продовжує чинити перешкоди у спілкуванні батька з дитиною, і встановлення регламенту є необхідним для вирішення спору.

Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, просили скоротити час зустрічей позивача із сином перші півроку по дві години з 15 години до 17 години, в присутності відповідача.

Представник органу опіки і піклування в особі Козелецької районної державної адміністрації позовні вимоги підтримала, оскільки позивач повинен і має право брати участь у вихованні дитини, просила визначити йому способи участі у спілкуванні та вихованні дитини в такі дні щотижня: понеділок, четверг, неділю в проміжок часу з 14 години до 19 години.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд встановив наступні обставини справи та правовідносини, які склалися між сторонами.

Судовим розглядом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Дитина проживає разом з матірю ОСОБА_2

Згідно розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 25.02.2016 за № 80 визначено участь батька позивача ОСОБА_1М у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3М у формі спілкування з малолітнім сином два вихідні дні на тиждень згідно з графіком роботи батька забирати дитину за місцем свого проживання з 10-00 год. до 14-00 години за попередньою домовленістю з матірю дитини ОСОБА_2, з урахуванням стану здоровя дитини (а.с.12).

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Діти мають рівні права та обовязки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою (ст.142 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

Згідно п. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися є дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Таким чином, питання виховання дитини батьки вирішують спільно, позивач ОСОБА_1 зобов'язаний брати участь у вихованні його дитини і має право на особисте спілкування з сином, а відповідач ОСОБА_2 не має права перешкоджати позивачу спілкуватися з дитиною та брати участь у його вихованні.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Також відповідно до ст. ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, з урахуванням частково визнання позову відповідачем, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є законні та обґрунтовані. В судовому засіданні не доведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Отже, суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивач має гарантоване законом, рівне з матір'ю дитини, право на спілкування зі своїм сином та право на його виховання, а відповідач не вправі перешкоджати йому в цьому. Тому відповідача належить зобов'язати не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з їх малолітнім сином та визначити режим спілкування згідно до встановленого в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551,20 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.157,159 СК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування в особі Козелецької районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначивши такі способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні з сином систематичні побачення з ним в такі дні щотижня: понеділок, четверг, неділю в проміжок часу з 14 години до 20 години з урахуванням стану здоровя дитини та за попередньою домовленістю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд до Апеляційного суду Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати Апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_4