Ухвала

іменем україни

25 квітня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 29 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що 29 липня 2004 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, який було розірвано рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2012 року. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_2 вказує, що 19 лютого 2008 року, під час перебування у шлюбі, вона з відповідачем ОСОБА_3 придбали автомобіль марки «Шкода Суперб», державний номерний знак НОМЕР_1, 2004 року випуску. Після розлучення позивачу стало відомо, що даний автомобіль переоформлений на іншу особу. Звернувшись до ВОРЕР Управління ДАІ в Черкаській області, позивач дізналась, що згідно облікової кратки № 4691502 від 06 листопада 2012 року, відповідач ОСОБА_3 зняв даний автомобіль з обліку для реалізації.

Вважаючи вказаний автомобіль їх спільним майном, позивач просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію, що становить 55 % вартості автомобіля марки «Шкода Суперб», державний номерний знак НОМЕР_1, у розмірі згідно ринкової вартості, встановленої автотоварознавчою експертизою.

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту проживання його з ОСОБА_2 однією родиною без реєстрації шлюбу з грудня 2012 року до серпня 2013 року, у якому зазначав, що після розірвання шлюбу, він з ОСОБА_2 до кінця серпня 2013 року продовжували проживати однією сім'єю, як родина, у квартирі його матері, в якій були зареєстровані до зазначеної дати, вели спільне господарство, мали спільний бюджет.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 листопада 2015 року вищезазначені позови об'єднані в одне провадження.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Спільне майно подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розподілено таким чином:

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію Ѕ частини вартості автомобіля марки «Шкода Суперб», державний номерний знак НОМЕР_1, в сумі 118 426,65 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 29 березня 2016 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні її позовних вимог та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, 29 липня 2004 року сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2012 року.

Спірний автомобіль був знятий ОСОБА_3 з обліку для реалізації у листопаді 2012 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2, апеляційний суд, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки спірний автомобіль продано в період шлюбу, а ОСОБА_2 не ставилося питання про визнання недійсним договору-купівлі продажу спірного автомобіля, оскільки згоди на продажу автомобіля нею не давалось, а тому у суду відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_3 грошової компенсації частини вартості спірного автомобіля.

Такі висновки суду відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення апеляційного суду. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова