Номер провадження: 22-ц/785/4189/16
Головуючий у першій інстанції Вінська Н. В. Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А. суддів: Варикаші О.Д., Станкевича В.А.

при секретарі - Желєзнові В.В.

розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 представника за довіреністю ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу ДВС Комінтернівського районного управління юстиції Стоніса Юрія Вікторовича про визнання постанови про повернення виконавчого документу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 представника за довіреністю ОСОБА_3 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.01.2016 року,-

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_3 із скаргою на дії державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції в якому просив визнати дії державного виконавця незаконними та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилалася на те, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 21.02.2013 року за ОСОБА_3 визнано право власності на 7/12 частини будинку розташованого в АДРЕСА_1. За вказаним рішенням ОСОБА_3 повинна була бути вселеною, а ОСОБА_5.а виселеною із спірного будинку.

10.02.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Комінтернівського районного управління юстиції Стоніс Ю.В. були відкриті виконавчі провадження про вселення ОСОБА_3 та виселення ОСОБА_5 Однак 16 січня 2014 року ОСОБА_3 стало відомо, що 19 грудня 2014 року державним виконавцем був складений акт, де вказано, що ОСОБА_5 виселилася з будинку, а також ОСОБА_3 було вручено постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві.

Вважаючи, що дії державного виконавця не законні, так як висновки про її небажання вселятися у спірний будинок не відповідають дійсності, актом державного виконавця та матеріалами виконавчого провадження, оскільки ОСОБА_5 не виселена.

В зв'язку з чим ОСОБА_3 просила визнати дії державного виконавця відділу ДВС Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області Стоніс Ю.В. від 19 грудня 2014 року про добровільне виселення ОСОБА_5 - неправомірними та визнати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стонів Ю.В. від 10 жовтня 2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві ОСОБА_3 неправомірною.

В подальшому представником ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_2 було уточнено заяву, якою просив суд поновити строк на оскарження дій державного виконавця відділу ДВС Стоніс Ю.В. при виконанні рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 21 лютого 2013 року; визнати акт державного виконавця відділу ДВС Стоніс Ю.В. від 19 грудня 2014 року про добровільне виселення ОСОБА_5 неправомірними; визнати постанову відділу ДВС від 10 жовтня 2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві ОСОБА_3 неправомірною; визнати акти від 25.02.2014 року, від 12.03.2014 року про проживання не проживання неповнолітніх дітей в будинку за АДРЕСА_1 неправомірними; - визнати акт від 14.08.2014 року складений головним державним виконавцем Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області неправомірним; - визнати постанову від 20.01.2015 року про закриття виконавчого провадження про виселення ОСОБА_5 неправомірною.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.01.2016 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням суду ОСОБА_2 - представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду в зв'язку з тим, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи з постановленням нової ухвали про задоволення скарги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції посилався на те, що за виконавчим провадженням № 797/8 (номер ЄДРВП 41951311) 10.02.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Комінтернівського районного управління юстиції Стоніс Ю.В. на підставі виконавчого листа № 2-56/11 виданого 17.12.2013 року Комінтернівським районним судом Одеської області про виселення ОСОБА_3 з житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано 15 денний термін для добровільного виконання рішення суду.

Постановами державного виконавця від 28.07.2014 року, від 08.08.2014 року, від 01.10.2014 року до участі у проведенні виконавчих дій 31.07.2014 та 14.08.2014 р. були залучені працівники Комінтернівського РВ ГУМВС України в Одеській області.

31.07.2014 року, 14.08.2014 року, 06.10.2014 року державним виконавцем складено акти про неможливість виконання рішення суду в частині вселення стягувачки ОСОБА_3 в зв'язку з її відсутністю при проведенні виконавчих дій, щодо її вселення до будинку.

10.10.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, в зв'язку з перешкоджанням стягувача проведенню виконавчих дій.

За виконавчим провадженням 796/8 (номер перереєстрації 124 номер ЄДРВП 41951177) 10.02.2014 року державним виконавцем 10.02.2014 року відкрито провадження за виконавчим листом виданим Комінтернівським районним судом Одеської області про виселення ОСОБА_5 з житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до актів державного виконавця від 25.02.2014 року, 12.03.2014 року, 19 грудня 2014 року в житловому будинку розташований за адресою АДРЕСА_1 проживають неповнолітні діти-онуки ОСОБА_6 Відповідно до акту державного виконавця від 19.12.2014 року ОСОБА_5 виселилась із спірного будинку.

Суд першої інстанції зазначив, що висновки державного виконавця, щодо перешкод стягувача у здійснені виконавчих дії є правильними та такими, що відповідають обставинам виконавчого провадження, так як стягувач ОСОБА_3 не з'являлась за викликом державного виконавця, в зв'язку з чим він був фактично позбавлений фізичної можливості у виконанні рішення суду в частині вселення її до спірного домоволодіння. Суд першої інстанції не прийняв до уваги, ту обставину, що при здійснені виконавчих дій був присутній представник стягувачки, оскільки вселення має відбуватися безпосередньо за участю особи, щодо якої здійснюється виконавча дія, відповідно до рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні скарги в частині визнання акту державного виконавця від 19.12.2014 року про добровільне виселення ОСОБА_5 із спірного будинку суд першої інстанції зазначив, що не приймає до уваги посилання зазначені заявником, як підстави для скасування акта, а саме те, що акт не підписаний і у ньому зазначено, що стягувач не з'явився, оскільки з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що акт складено та підписано пойнятими ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Стягувач ОСОБА_3 була присутня під час здійснення виконавчих дій, щодо виселення ОСОБА_5

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішення покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу»,

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Суд першої інстанції зазначив, що повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» не позбавляє права на повторне пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ч.3 ст.312 ЦПК України.

ОСОБА_2 у скарзі ставила питання про визнання постанови від 20.01.2015 року про закриття виконавчого провадження про виселення ОСОБА_5 неправомірною, проте в матеріалах справи відсутня зазначена постанова, суд першої інстанції в мотивувальній частині ухвали не зазначав будь яких підстав для відмови в задоволенні вимог скарги про скасування зазначеної постанови. Обґрунтування в мотивувальній частині ухвали суду першої інстанції, стосуються лише відсутності підстав для скасування постанови державного виконавця від 10.04.2014 року про повернення виконавчого документа ОСОБА_3 про виселення ОСОБА_5

Таким чином судом першої інстанції не визначено, на підставі якої постанови державного виконавця від 10.04.2014 року чи від 20.01.2015 року, закінчено виконавче провадження про виселення ОСОБА_5

Крім того, постановляючи ухвалу, суд першої не з'ясував, чи є акт державного виконавця відділу ДВС Стоніс Ю.В. від 19 грудня 2014 року про добровільне виселення ОСОБА_5 неправомірним; акти від 25.02.2014 року, від 12.03.2014 року про проживання не проживання неповнолітніх дітей в будинку за АДРЕСА_1 неправомірними; акт 14.08.2014 року складений головним державним виконавцем Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області - актами нормативної дії які можуть бути оскаржені.

На підставі наведеного, колегія вважає, що ухвала Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.01.2016 року підлягає скасуванню, з направленням справи до того ж суду на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника за довіреністю ОСОБА_3 задовольнити частково. Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.01.2016 року скасувати.

Справу направити до того ж суду на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О.А. Ступаков

О.Д. Варикаша

В.А. Станкевич