Справа №265/2643/16-ц
Провадження №2/265/1220/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Азаровій А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання права власності, посилаючись на те, що їй належить 1/2 частка будинку 5-а по вул. Чкалова в м. Маріуполі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 липня 1976 року. Іншим співвласником цього ж будинку був батько позивачки, після смерті якого вона отримала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 жовтня 1977 року право власності на іншу 1/2 частку вказаного будинку. При цьому первинне свідоцтво про право на спадщину за законом від 14 липня 1976 року залишилось у матеріалах спадкової справи після смерті батька позивачки. На теперішній час ОСОБА_1 позбавлена можливості підтвердити своє право власності на весь будинок 5-а по вул. Чкалова в м. Маріуполі, що їй потрібно для призначення субсидії. Зазначала, що спадкову справу після смерті її батька було передано до обласного архіву в м. Донецьку, який є тимчасово не підконтрольним Україні. Оскільки вона є власником буд. 5-а по вул. Чкалова в м. Маріуполі, право якої було зареєстровано в БТІ м. Маріуполя, то просила суд для відновлення її прав визнати за нею право власності на 1/2 частку такого будинку замість втраченого правовстановлюючого документа.

Позивачка в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала, надавши суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовні заяві.

Представник відповідача, яка діє на підставі довіреності, ОСОБА_2, в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, вказуючи, що вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підтверджуються матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно із свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 жовтня 1977 року, посвідченого нотаріально, реєстр № 3664, ОСОБА_1 успадкувала 1/2 частку будинку 5-а по вул. Чкалова в м. Маріуполі, яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 липня 1976 року, право власності якої було зареєстровано в Маріупольському БТІ 17 жовтня 1977 року, реєстр № 16043 (а. с. 3).

З відповіді Маріупольського БТІ від 27 квітня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 належить будинок 5-а по вул. Чкалова в м. Маріуполі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 жовтня 1977 року, реєстр нотаріусу № 3664, зареєстрованого в БТІ 17 жовтня 1977 року, а також на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 липня 1976 року, реєстр нотаріусу № 8686, зареєстрованого в БТІ 20 липня 1976 року (а. с. 4).

При цьому з вказаної відповіді Маріупольського БТІ вбачається, що за технічною інвентаризацією на земельній ділянці по вул. Чкалова 5-А в м. Маріуполі Донецької області знаходиться житловий будинок літ. А-1 (загальна площа 62,3 кв. м., житлова площа 29,5 кв. м.), до складу якого входять прибудова літ. а-1, прибудова літ. а-1-1, тамбур літ.а-2-1, погріб літ. а/п, літня кухня літ. Б-1, вбиральня літ. Д-1, огорожа № 1, 2, замощення І, що також підтверджується технічним паспортом на вказаний будинок від 6 квітня 2016 року (а. с. 5-7).

З відповіді 4-ї державної нотаріальної контори міста Маріуполя від 2 червня 2016 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 була передана у Донецький обласний державний нотаріальний архів, де на тепер перебуває в м. Донецьку, тому доступ до справи відсутній (а. с. 26).

З відповіді 1-ї державної нотаріальної контори міста Маріуполя від 1 червня 2016 року вбачається, що видати дублікат свідоцтва про право на спадщину від 14 липня 1976 року, реєстр № 8686, неможливо, оскільки усі документи з період 1943-2001 років перебувають у Донецькому обласному державному нотаріальному архіві в м. Донецьку, до яких доступ відсутній (а. с. 27).

При цьому з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 липня 1976 року, посвідченого нотаріусом, реєстр № 8686, з оглянутої інвентарної справи на домоволодіння 5-а по вул. Чкалова в м. Маріуполя, наданої БТІ міста Маріуполя, вбачається, що після смерті ОСОБА_4 успадкували по 1/2 частці кожний, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, право власності на буд. 5-а по вул. Чкалова в м. Маріуполі (житловою площею 29,5 кв. м.) із усіма господарськими спорудами до нього (а. с. 37).

Таким чином суд розглядом справи встановив, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 липня 1976 року, нотаріальний реєстр № 8686, яке було зареєстровано в БТІ 20 липня 1976 року, ОСОБА_1 є фактичним власником 1/2 частки буд. 5-а по вул. Чкалова в м. Маріуполі, не маючи однак оригіналу такого правовстановлюючого документа, який це підтверджує.

За ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки ОСОБА_1 не має документа, що підтверджує її право власності на 1/2 частку будинку 5-а по вул. Чкалова в м. Маріуполі, не маючи можливості отримати дублікат такого документа внаслідок перебування архівної установи на тимчасово не підконтрольній Україні території, то через відсутність правових шляхів отримання такого документа, вимоги заявлені позивачкою ґрунтуються на законі.

При цьому дослідженими у судовому засіданні доказами було належним чином підтверджено набуття права власності ОСОБА_1 на 1/2 частку буд. 5-а по вул. Чкалова в м. Маріуполі у 1976 році на підставі зареєстрованого належним чином свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 липня 1976 року.

Таким чином втрата такого свідоцтва позивачкою не спливає на обсяг набутих свого часу на його підставі прав ОСОБА_1

З урахуванням переліченого, з метою захисту прав позивачки та за відсутності інших правових механізмів встановлення права власності позивачки на спірний обєкт нерухомості, заявлені нею вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку буд. 5-А по вул. Чкалова в м. Маріуполі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 213-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1, право власності на 1/2 частку будинку 5-А по вулиці Чкалова в місті Маріуполі Донецької області (загальна площа 62,3 кв. м, житлова площа 29,5 кв. м.), який складається з житлового будинку літ. А-1, прибудови літ. а-1, прибудови літ. а-1-1, тамбуру літ.а-2-1, погребу літ. а/п, літньої кухні літ. Б-1, вбиральні літ. Д-1, огорожі № 1, 2, замощення І.

Рішення суду може бути оскаржено у апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а учасниками процесу, що не були присутні при проголошенні, - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя