Категорія 27Доповідач Рибчинський В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Вінницької області в складі:

головуючого: Рибчинського В.П.,

суддів: Вавшка В.С., Голоти Л.О.

при секретарі: Топольській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 червня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулось з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 05.02.2013 року уклало з відповідачем договір № 46137, відповідно до якого ПАТ «Брокбізнесбанк» видав ОСОБА_2 неперсоніфіковану платіжну картку миттєвого випуску Visa Instant Issue, зі строком дії 2 роки, пін код до картки, а також відкрив спеціальний картковий рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті України, та зобов'язався обслуговувати його. 05.02.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 відповідно до якої банк надав ОСОБА_2 грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом заборгованості в сумі 15000,00 грн., на строк з 05.02.2013 року по 04.02.2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 32,00% річних, на споживчі цілі. Однак, відповідач належним чином не виконував зобовязання відповідно до умов договору, чим утворив заборгованість станом на 15.04.2015 року в розмірі 42891 грн. 50 коп., в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 05.02.2013 року у розмірі 42891 грн. 50 коп.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 червня 2016 року позов задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» - 42891 грн. 50 коп., (сорок дві тисячі вісімсот дев'яносто одна грн. 50 коп.), що становить заборгованість за договором № 46137 від 05.02.2013 року станом на 15.04.2015 року, в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 14497 грн. 52 коп.; заборгованість за процентами в сумі 6686 грн. 90 коп.; заборгованість по пені в сумі 12869 грн. 58 коп.; 3% річних в сумі 603 грн. 26 коп.; інфляційні витрати в сумі 8234 грн. 24 коп.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, попросив заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 червня 2016 року скасувати в частині стягнення з нього на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованості за процентами в сумі 6 686,90 грн., заборгованості по пені в сумі 12 869,58 грн., 3% річних в сумі 603,26 грн., інфляційні витрати в сумі 8 234,24 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні даних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 червня 2016 року відповідає цим вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до Договору № 46137 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску Visa Instant Issue від 05.02.2013 року Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» видав ОСОБА_2 неперсоніфіковану платіжну картку миттєвого випуску Visa Instant Issue, зі строком дії 2 роки, пін код до картки, а також відкрив спеціальний картковий рахунок НОМЕР_1 в національній валюті України, та зобов'язався обслуговувати його (а.с. 58-59).

Зміст Додаткової угоди № 1 до Договору № 46137 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску Visa Instant Issue від 05.02.2013 року, Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» надало ОСОБА_2 грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 15000,00 грн., на строк з 05.02.2013 року по 04.02.2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитною лінією в розмірі 32,00% річних на споживчі цілі (а.с. 60-61).

Згідно розрахунку заборгованості за договором № 46137 від 05.02.2013 року заборгованість ОСОБА_2 перед ПАТ «Брокбізнесбанк» станом на 15.04.2015 року становить 42891 грн. 50 коп., в тому числі: заборгованість по кредиту в сумі 14497 грн. 52 коп.; заборгованість за процентами в сумі 6686 грн. 90 коп.; пеня та неустойка за прострочення сплати кредиту 9848 грн. 94 коп.; пеня та неустойка за прострочення сплати процентів 3020 грн. 64 коп.; сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту в сумі 6664 грн. 30 коп.; сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам в сумі 1569 грн. 94 коп.; 3% річних за прострочення сплати основного зобов'язання (кредиту) в сумі 461 грн. 67 коп.; 3% річних за прострочення сплати по кредиту в сумі 141 грн. 59 коп.; (а. с. 54-57).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів здійснення позивачем переказу кредитних коштів на його ім'я в сумі 15 000 грн. є необґрунтованими, оскільки при розгляді справи в апеляційному суді Вінницької області ОСОБА_2 в судовому засіданні спростував такі доводи, пояснивши, що кредитні кошти він отримував та частково погасив заборгованості, пред'явивши квитанцію на суму 15 000 грн.

Крім того апелянт в апеляційній скарзі зазначає щодо невірного розрахунку заборгованості по відсоткам та пені, однак свого розрахунку не надав, зазначивши в судовому засіданні, що це випливає з елементарного математичного підрахунку.

На зазначені доводи апеляційний суд не звертає увагу, оскільки розрахунок заборгованості на кредитним договором № 46137 від 05.02.2013 року містить всі необхідні дані що стосується розрахунку заборгованості, в тому числі дату та суми сплачених відповідачем платежів на погашення кредитної заборгованості (а.с.54).

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Інших доказів з боку ОСОБА_2, які б поставили під сумнів такий розрахунок заборгованості ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді не надано.

Згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.П. Рибчинський

Судді: В.С. Вавшко

Л.О. Голота