УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 серпня 2016 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Мороз В.О., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 № 2 про скасування заборгованості, визнання недійсними договорів та стягнення моральної шкоди, -

встановила:

16 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 № 2 про скасування заборгованості, визнання недійсними договорів та стягнення моральної шкоди.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5, 6 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги та викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а й мають бути зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зокрема, позовні вимоги не конкретизовані та належним чином не обґрунтовані.

Так, в позовній заяві позивач просить скасувати неіснуючу заборгованість по квартирній платі та водовідведенню холодної та гарячої води. Проте, не зрозуміло, яку саме заборгованість просить скасувати позивач та суму такої заборгованості.

Позивач посилається на те, що дана заборгованість була надуманою, однак позивачем не додано жодного доказу на обґрунтування даного твердження, а саме: не вказано жодного доказу, який би підтверджував вказані обставини.

Позивачем не чітко викладені обставини, якими обґрунтовує свої вимоги. Не зрозуміло, який саме спосіб захисту обраний позивачем.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту субєктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Окрім того, позивач просить визнати недійсним договори, які укладались із нею на погашення заборгованості, проте такі договори до позовної заяви не додані. Не зрозуміло, які саме договори просить визнати недійсними позивач та на підставі чого позивач просить визнати їх недійсними.

Також, позивач просить повернути їй надлишково сплачені кошти, проте позивачем не зазначено та необґрунтовано, що це за залишкові кошти та підставі чого вони виникли.

Не обґрунтованою є вимога позивача про стягнення моральної шкоди з відповідача, а саме з яких міркувань позивач виходила, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Крім того, із позовної заяви не зрозуміло чи відповідач ОСОБА_2 № 2 є балансоутримувачем чи виконавцем чи виробником.

Зміст позовних вимог це певна форма захисту, яку просить позивач. Цей пункт є відображенням прохальної частини позовної заяви. ЦПК України не вимагає від позивача правового обґрунтування позову з посиланням на норму права, однак позивач повинен викласти зміст позовних вимог, обґрунтувавши вимоги позову та зазначити право захисту якого він вимагає вважаючи його порушеним з посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину.

Позивач клопотання про витребування доказів не подавала, не зазначила, в чому полягають складнощі з отриманням доказів.

Отже, згідно ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119,120 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, вказану заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 119, 120, 121 ЦПК, України, суддя -

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 № 2 про скасування заборгованості, визнання недійсними договорів та стягнення моральної шкоди, залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в строк, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Копію ухвали направити позивачу.

Розяснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду, позовна заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя