Справа № 275/700/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

11 травня 2016 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Руденка В.О.

при секретарі Довгаленко О.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 4 червня 2014 року він уклав шлюб з відповідачкою. На той час вони вже жили разом і мали спільну дитину доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що шлюб виявився невдалим, оскільки вони рідко знаходять порозуміння з дружиною, мають різні погляди на життя та протилежні характери, відповідачка зраджує йому з іншими чоловіками. На момент подання позову сторони припинили фактичні шлюбні стосунки та мешкають окремо один від одного. Його спроби налагодити стосунки були марні.

У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягав, додатково пояснив, що після укладення шлюбу з відповідачкою, вона почала зраджувати йому з іншими чоловіками, через що сімейне життя не склалося. Врешті, у вересні 2015 року вона переїхала до іншого чоловіка, з яким проживає дотепер однією сімєю в іншому селі. В теперішній час відповідачка вагітна і він вважає що не є батьком цієї дитини. Позивач не бажає збереження шлюбу з відповідачкою, оскільки не вірить у можливість відновлення сімейних стосунків з відповідачкою. Крім того, він зустрічається з іншою дівчиною.

Відповідачка проти позову заперечувала. Одночасно визнавши той факт, що з вересня 2015 року вона мешкає однією сімєю з іншим чоловіком, з яким вона має сімейні стосунки, відповідачка наполягала на тому, що батьком дитини, якою вона вагітна, є позивач. Пояснила, що зберігає почуття любові до позивача та не бажає розірвання шлюбу з ним. Водночас пояснила, що шлюб між ними був оформлений неналежним чином, оскільки реєстрація шлюбу відбувалась вдома у службовця сільради без будь-якої церемонії, внаслідок чого вона навіть не одразу довідалась про те, що шлюб між ними зареєстровано. У подальшому з цього приводу не заперечувала, бо кохала позивача.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши подані по справі докази, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 4 червня 2014 року, що підтверджується поданим позивачем свідоцтвом про шлюб серії І-ТН №130894 від 06.11.2015 року, згідно якому Виконавчим комітетом Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області 04.06.2014 р. зроблено актовий запис №1 про реєстрацію шлюбу.

Сторони мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується поданим позивачем свідоцтвом про народження серії І-ТН №220208 виданим 04.06.2014 р. Соболівською сільською радою Брусилівського району Житомирської області.

Згідно довідки Соловіївської сільської ради від 04.05.2016 р. №447, ОСОБА_2 з вересня 2015 року проживає без реєстрації за адресою: вулиця Горького, 41 в с. Соловіївка Брусилівського району.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов, складеному депутатською комісією Соболівської сільської ради, ОСОБА_4 з вересня 2015 року не проживає за адресою реєстрації: с. Долинівка, вул. Т.Москалика, 33А.

10.05.2016 р. відповідачкою подано до суду довідку Брусилівської центральної районної лікарні від 10.05.2016 р. №24, згідно якої ОСОБА_2 є вагітна строком 30 тижнів.

Незважаючи на неодноразові, протягом періоду розгляду цивільної справи, розяснення судом сторонам справи їх процесуальних прав та обовязків, заяв, клопотань про виклик свідків чи витребування інших, окрім вищенаведених, доказів від позивача та відповідачки не надійшло.

Розглядаючи справу відповідно до засад змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, в межах заявлених позовних вимог, встановивши вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про неможливість задоволення позову, виходячи з наступних положень чинного законодавства.

Частинами 2, 3 статті 110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу не може бути предявлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини , якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою.

З пояснень сторін та поданих ними письмових доказів слідує, що позивач та відповідачка не мешкають однією сімєю з вересня 2015 року. Відповідачка весь цей час мешкає з іншим чоловіком і є вагітною строком 30 місяців.

Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21.12.2007 N 11, згідно з ч. 2 ст. 110 СК ( 2947-14 ) позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлено протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину щодо другого з подружжя або дитини. Вказане обмеження стосується як чоловіка, так і дружини, включаючи випадки, коли дитина народилася мертвою або померла до досягнення нею одного року. Встановивши зазначені обставини, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, а якщо воно було відкрито, - припиняє провадження у справі. Ухвали такого роду не є перепоною для повторного звернення до суду з тих самих підстав у зв'язку зі зміною обставин, згаданих у вказаній нормі. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнано іншою особою, а також до досягнення дитиною одного року за умови, якщо батьківство щодо неї визнано іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини (частини 3, 4 ст. 110 СК)

( 2947-14 ).

В цій цивільній справі суд не вирішує питання батьківства зачатої дитини. Суд також не вирішує питання майнових чи аліментних обовязків подружжя. Суду також не заявлено позовні вимоги про визнання шлюбу недійсним. Отже пояснення сторін та викладені ними доводи на користь цих обставин, мають розглядатись в межах окремих позовних вимог, що можуть буди подані сторонами до суду в порядку цивільного судочинства.

Доказів визнання батьківства дитини, якою вагітна відповідачка, іншою особою - не позивачем, суду не надано. Отже діє встановлена законодавством презумпція брачного батьківства.

Тому за умови відсутності визнання батьківства іншою особою чи доказів злочинної поведінки одного з подружжя відносно іншого, факт вагітності дружини, незалежно від

фактичного стану сімейних стосунків, позбавляє суд права розірвати шлюб.

Керуючись ст. 10, 11, 15, 212-215 ЦПК України, на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.О. Руденко

В. О.