Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пєронкова М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобов'язання відповідачів вжити заходів щодо знесення огорожі та встановлення хвіртки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником АДРЕСА_1. Дане домоволодіння складається з двох квартир, в другій квартирі будинку АДРЕСА_1 проживають відповідачі які в 2012 році встановили огорожу, яка повністю перекриває доступ до її квартири, тому позивач просила суд зобов*язати відповідачів вжити заходів щодо знесення 1,5 м. огорожі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідачів замість частини знесеної огорожі встановити хвіртку.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали свої позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 заперечували проти задоволення позовних вимог пославшись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з*явилися про день, час та місце слухання справи були повідомленні належним чином причин неявки суду не повідомили.

Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши та перевіривши надані та добуті матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є не обґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є власником 45/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.6/ інші 55/100 частин даного домоволодіння належали ОСОБА_7, який ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті якого відкрилася спадщина, однак відповідачі через відсутність документів не оформили спадкові права /а.с. 95, 102,103/. Відповідачі по справі ОСОБА_2 - є дружиною померлого, ОСОБА_3 - є син ОСОБА_8, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є синами померлого та ОСОБА_2 /а.с.98-101/.

На підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 2478 від 17 грудня 1998 року ОСОБА_7 передано у приватну власність земельна ділянка площею 0 0631 га. та по вул. Яснополянській в м. Дніпропетровську та складено 22 березня 1999 року державний акт на право приватної власності на землю.

В 2012 році відповідачами по справі було збудовано огорожу на межі між їхньої земельною ділянкою та позивача.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: " 1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…".

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельної ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Згідно з ч. 7 ст. 41 Конституції України використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію й природні якості землі. Тому якщо власник або співвласник будинку зведенням будівель і споруд погіршує права решти учасників спільної власності чи інших осіб, у тому числі погіршує для них екологічну ситуацію, то вони відповідно до ст. ст. 55, 124 Основного Закону та інших актів законодавства мають право заявляти в суді вимоги до знесення цих будівель і споруд (незалежно від того, зводились вони з відповідного дозволу чи без нього) або усунення допущених порушень іншим шляхом.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Так, позивачем ні при подачі позовної заяви, ні в судовому засіданні не надано жодного належного доказу того, що відповідачі дійсно перешкоджають їй в доступі до її власності, не надано доказів того, що дана огорожа зведене не на земельній ділянці відповідачів в порушення норм діючого законодавства.

У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може прийняти до уваги позицію позивача стосовно наполягання на своїх позовних вимогах, оскільки вони спростовується вищенаведеним і нічим об'єктивно не підтверджується. Враховуючи вищевикладене суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог позивача про зобов'язання відповідачів вжити заходів щодо знесення огорожі та встановлення хвіртки

Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.О. Демидова