Справа № 263/3667/16-ц
Провадження № 2/263/1221/2016
05 травня 2016 року Жовтневий районний суд міста Марiуполя Донецької областi у складi головуючого суддi ОСОБА_1, при секретарi ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Марiуполi цивiльну справу за позовом ОСОБА_3, яка діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_4, до ОСОБА_5 міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,
ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулась до суду із вказаним позовом до ОСОБА_5 міської ради про визнання за осатнньою права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла 27.07.2013 року, на квартиру № 119 в будинку № 262 по бул. Шевченка в місті Маріуполі Донецької області.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 27 липня 2013 року померла дочка ОСОБА_4 ОСОБА_6, яка постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті залишилось спадкове майно у виді квартири № 119 в будинку № 262 по бул. Шевченка в місті Маріуполі Донецької області, яка належала останній на підставі договору дарування від 13.11.2007 року. Після смерті дочки ОСОБА_4 спадщину прийняла, однак у видачі свідоцтва на спадщину їй було відмовлено через відсутність реєстрації права власності, про що було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Крім ОСОБА_4 спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 є її син ОСОБА_7, з яким 03.03.2016 року було укладено договір про розділ спадкового майна, за умовами якого він отримав у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_4 двокімнатну квартиру № 119 в будинку № 262 по бул. Шевченка в місті Маріуполі Донецької області. Просить визнати за ОСОБА_4 право власності на квартиру № 119 в будинку № 262 по бул. Шевченка в місті Маріуполі Донецької області в порядку спадкування за законом після смерті дочки ОСОБА_6
Позивач ОСОБА_3, яка діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_4 надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.
Представник відповідача ОСОБА_5 міської ради ОСОБА_8 надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.
Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.
Дослiдивши матерiали справи, суд вважає, що позов пiдлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.ст. 355, 356, 357, 392 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Судом встановлено, що згідно з договором дарування, укладеного 30.11.2007 року та посвідченого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, ОСОБА_7 передав у дар ОСОБА_6 двокімнатну квартиру № 119 в будинку № 262 по бул. Шевченка в місті Маріуполі Донецької області.
Згідно зі свідоцтвом про народження ЯЕ № 719874, виданого Орджонікідзевським райвідділом ЗАЦС м. Жданова, 30.06.1952 року народилась ОСОБА_10. Батьки: ОСОБА_11 та ОСОБА_4
Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу ІI-НО № 284796, виданого Палацом одруження міста Жданова Донецької області, 15.02.1975 року ОСОБА_12 та ОСОБА_10 уклали шлюб. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині «Рафієнко».
27.07.2013 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 716635, виданим 29.07.2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_5 МУЮ у Донецькій області, актовий запис № 1335.
Відповідно до договору про поділ спадкового майна, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 03.03.2016 року та посвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_13, ОСОБА_7 отримав у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_4 двокімнатну квартиру № 119 в будинку № 262 по бул. Шевченка в місті Маріуполі Донецької області.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_14 є матірю померлої ОСОБА_6, та на підставі ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем за законом першої черги.
У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.
Як вбачається з ОСОБА_12 про реєстрацію в Спадковому реєстрі Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори від 08.04.2016 року № 43531577, після смерті ОСОБА_6, померлої 27.07.2013 року, заведена спадкова справа № 20/2014, зареєстрована в реєстрі за № 55648529.
Зі спадкової справи № 20/2014 року вбачається, що 09.01.2014 року ОСОБА_4 звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_15 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла 27.07.2013 року.
Відповідно до постанови державного нотаріуса Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 від 24.03.2016 року № 417/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру № 119 в будинку № 262 по бул. Шевченка в місті Маріуполі Донецької області на імя ОСОБА_4 після смерті її дочки ОСОБА_6 відмовлено у звязку з відсутністю витягу про державну реєстрацію за померлою ОСОБА_6 цієї квартири.
Отже за даними наведених вище витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_4 є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_6, та у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено, оскільки відсутній витяг про державну реєстрацію за померлою ОСОБА_6 квартири.
Згідно із технічним паспортом на квартиру № 119 в будинку № 262 по бул. Шевченка в місті Маріуполі Донецької області, загальна площа вказаної квартири складає 45,2 кв.м, житлова 28,2 кв.м. Квартира складається з двох кімнат, у тому числі: першої кімнати площею 10,0 кв.м., другої кімнати площею 18,2 кв.м., кухні площею 5,9 кв.м, вбиральні площею 1,0 кв.м.; ванної кімнати площею 2,0 кв.м., коридору площею 6,8 кв.м, комори площею 0,5 кв.м.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України передбачено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Згідно із ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частина 2 статті 3 цього Закону визначає, що державна реєстрація гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Згідно з ч. 4 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
Тобто такі права мають підтверджуватися відповідними правовстановлюючими документами, а право власності бути зареєстрованим належним чином, відповідно до закону, оскільки такою реєстрацією держава визнає наявність цих прав і гарантує їх достовірність.
Разом з тим видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).
Враховуючи той факт, що на теперішній час позивач позбавлена можливості зареєструвати своє право на спадщину, суд вважає необхідним захистити права позивача та визнати за нею в судовому порядку право власності на квартиру № 119 в будинку № 262 по бул. Шевченка в місті Маріуполі Донецької області.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. ст. 182, 328, 331, 355, 356, 357, 392, 1217, 1268, 1261 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_3, яка діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_4, до ОСОБА_5 міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 27 липня 2013 року, на квартиру № 119, загальною площею 45,2 кв.м, житловою площею 28,2 кв.м, в будинку № 262 по бульвару Шевченка в місті Маріуполі Донецької області.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.М. Томілін