Справа № 570/1786/15-ц
Номер провадження 2/570/76/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2016 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.

при секретарі судового засідання Бардабуш В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області ( м.Рівне вул.П.Могили 24 ) в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

чоловік позивача як первісний позивач у поданій до суду 08 травня 2015 року позовній заяві просив визнати за ним як спадкоємцем за заповітом після смерті 01 листопада 2014 року своєї матері ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями №17 по вул.Аеродромній в с.Глинки Рівненського району Рівненської області, оскільки отримати відповідне свідоцтво не може у зв»язку з відсутністю належним чином оформлених правовстановлюючих документів на спадкове майно.

08 липня 2015 року позивач помер і в судовому процесі пройшла заміна позивача на його спадкоємця-дружину ОСОБА_3.

Всіх учасників судового процесу відповідно до ст.ст.74-76 ЦПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи. У поданій до суду заяві позивач просить справу слухати у її відсутність, позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Крім того, суд вважає, що позов про визнання права власності є речово - правовим, вимоги якого звернені не до відповідача, а до суду, який має підтвердити наявність у позивача права власності на відповідне майно. У даному випадку, коли факти оспорювання чи невизнання права власності на майно з боку інших осіб відсутні, але відсутність документа, що засвідчує право власності на майно, заважає власнику володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, відповідач у позові про визнання права власності може бути взагалі відсутній. Зважаючи, що явку сторін не було визнано обов'язковою, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, дійшов висновку про можливість розглянути справу у відсутність сторін у заочному порядку та у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, зясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявленого позову на підставі представлених доказів, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.214 ЦПК Кодексу зобов»язують суд під час ухвалення рішення вирішити такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст.16 цього кодексу звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши спосіб захисту позивач в силу ст.ст.10, 60 ЦПК України, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Сторони у справі скористались правовою допомогою.

Як встановлено судом, позивач є дружиною первісного позивача, який був сином ОСОБА_2, дані про його батька в свідоцтві про його народження відсутні.

Згідно довідки №2564 від 29 квітня 2015 року, виданої КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації Рівненської обласної ради», згідно реєстрових право власності на житловий будинок по вул.Аеродромній 17 в с.Глинки Рівненського району Рівненської області загальною площею 91,4 кв.м., житловою 60,4 кв.м. зареєстровано за ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 05 травня 1993 року, виданого на підставі рішення виконкому Рівненської районної ради народних депутатів № 14 від 11 січня 1987 року та записано в реєстрову книгу с.Глинки том 1 сторінка 70 позиція 70. Інвентаризаційна вартість майна визначена у 101 011 грн. 00 коп.

У технічному паспорті на домоволодіння вказаний 1977 рік побудови.

11 травня 1998 року ОСОБА_2 заповіла все своє майно своєму сину-первісному позивачу по справі.

Згідно копії свідоцтва про смерть 01 листопада 2014 року в с.Глинки Рівненського району Рівненської області мати первісного позивача померла.

Первісний позивач своєчасно звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

05 травня 2015 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна-земельну ділянку площею 0.1010 га для ведення садівництва.

Оскільки свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 05 травня 1993 року не затверджене підписом голови виконкому Рівненської районної ради народних депутатів та не посвідчено відповідною печаткою, 25 грудня 2015 року винесена постанова державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житло, так як відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує належність вказаного спадкового майна спадкодавцю.

08 липня 2016 року ОСОБА_1 помер.

23 липня 2015 року його дружина звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Їх діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у поданих до нотаріальної контори заявах відмовилися від спадщини на користь матері.

З аналогічної підстави - відсутності підпису голови виконкому Рівненської районної ради народних депутатів та відповідної печатки, 04 березня 2015 року винесена постанова державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житло, так як відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує належність вказаного спадкового майна спадкодавцю.

Ст.41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно її позбавлений, право приватної власності є непорушним. Аналогічний висновок викладений і в ч.1 ст.321 ЦК України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Ст.328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, що втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов»язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, зокрема і на підставі записів у погосподарських книгах.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що спадщина, яка відкрилася після смерті спадкодавців, їх спадкоємцями, які подали відповідні заяви, прийнята відповідно до ст.1269 ЦК України.

Ст.328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У суду не виникло сумніву, що померлій ОСОБА_2 правомірно одноосібно належав житловий будинок з надвірними будівлями №17 по вул.Аеродромній в с.Глинки Рівненського району Рівненської області. Її право на нього ніким не оспорюється, але в зв'язку з відсутністю належним чином оформленого правовстановлюючого документу на нього, як її син спадкоємець за заповітом після її смерті, так і його дружина спадкоємиця за законом після його смерті позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на це майно в нотаріальній конторі. Первісний позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. При цьому відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 р. № 4 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" прийняття протягом зазначеного строку частини спадкового майна свідчить про прийняття спадщини в цілому. Оскільки позивач є єдиною спадкоємицею за законом після смерті чоловіка, то вона має успадковувати все майно, що належало спадкодавцю на день його смерті.

За таких обставин суд вважає, що в наявності є порушене право позивача, за захистом якого спрямоване її звернення до суду, тому позов підлягає до задоволення.

Позивач не сплачував судовий збір у зв»язку з наявністю для цього правових підстав, це питання не було предметом судового розгляду, враховуючи принципи цивільного процесу.

З огляду на викладене, на підставі ст.ст.328, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 213-215 ЦПК суд

в и р і ш и в :

задоволити повністю цивільний позов ОСОБА_1 до Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування.

Визнати за ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія СР номер 522805, виданий 04 січня 1999 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, ІНПП НОМЕР_1) як спадкоємицею за законом після смерті 08 липня 2015 року свого чоловіка ОСОБА_1, який успадкував вказане майно в порядку спадкування за заповітом після смерті 01 листопада 2014 року своєї матері ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями №17 по вул.Аеродромній в с.Глинки Рівненського району Рівненської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кушнір Н.В.