Справа № 285/426/16-ц
провадження № 2/0285/550/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.05.2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Сарган О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кам`яномайданської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, суд -

ВСТАНОВИВ:

11.02.2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до місцевої територіальної громади в особі Кам`яномайданської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок № 9 по вул. Зелений Гай в с. Варварівка, Новоград-Волинський район, Житомирська область.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 21.07.2015 року померла її мати ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина. При звернені до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, у видачі такого свідоцтва позивачу було відмовлено, оскільки на даний житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи.

На цих підставах, враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок.

У судове засідання представник позивач не зявився. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги просив задовольнити.

Відповідач участь представника у судовому засіданні не забезпечив, подали заяву, в якій зазначили, що проти позову не заперечують та просять проводити розгляд справи без участі представника Кам`яномайданської сільської ради.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла 21.07.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть № 1-ТП від 21.07.2015 року. (а.с. 6)

Спадкоємцем померлої за заповітом є її дочка ОСОБА_1 - позивач у справі, яка прийняла спадщину та з метою оформлення спадкових прав подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до заповіту від 19.08.1997 року, посвідчено секретарем виконкому Кам`яномайданської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі № 13, ОСОБА_2 заповіла все своє майно ОСОБА_1 (а.с. 10)

Постановою приватного нотаріуса ОСОБА_3 від 27.01.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 9, що розташований по вулиці Зелений Гай с. Варварівка, Новоград-Волинського району, після смерті ОСОБА_2, померлою 21.07.2015 року, оскільки у позивача відсутній документ, який підтверджує право власності та реєстрацію права власності на житловий будинок за ОСОБА_2 (а.с. 11).

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 14.08.1997 року, ОСОБА_4 успадкувала житловий будинок в с. Варварівка, Новоград-Волинський, після смерті ОСОБА_5, яка померла 12.12.1996 року (а.с. 8).

Свідоцтво не містить точну адресу жилого будинку та прізвище власника відрізняється від прізвища спадкодавця, а саме у свідоцтві прізвище власника зазначено як «Бурковська», а у свідоцтві про смерть спадкодавця прізвище зазначено як «Бурківська». При цьому імя та по батькові зазначених осіб співпадають.

Разом з тим, позивачем надано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого вона є власником земельної ділянки, що розташована на вулиці Зелений Гай, 9 в с. Варварівка Новоград-Волинського району, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 (а.с. 9).

Крім того, відповідно до довідки виконкому Кам`яномайданської сільської ради № 322 від 05.05.2016 року, житловий будинок № 9 по вул. Зелений Гай, с. Варварівка, Новоград-Волинський району, Житомирської області, належить ОСОБА_2, яка померла 21.07.2015 року, відповідно до записів в по господарській книзі за 1997 р.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Отже, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 6 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно положень ЦК України 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, вимоги щодо обовязкової державна реєстрації права власності на спадкове майно не існувало, отже, відсутність такої реєстрації не впливала на чинність свідоцтва про право на спадщину.

Оцінюючи надані докази у сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4, зазначена у якості спадкоємця майна ОСОБА_5 та ОСОБА_2, яка склала заповіт 19.08.1997 року на користь ОСОБА_1 (а.с. 10) та померла 21.07.2015 року, є однією особою, що випливає з адреси проживання, тотожності імені й по батькові, схожості прізвища. У звязку з викладеним, є підстави вважати, що розбіжність у написанні прізвища сталась внаслідок орфографічної помилки.

На підставі наявних доказів, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 за життя набула право власності на спірне домоволодіння в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5

За клопотанням позивача судом витребувано інформацію від нотаріуса щодо кола спадкоємців. Відповідно до листа приватного нотаріуса ОСОБА_3, крім ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, інші спадкоємці не звертались. (а.с. 27)

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відомості про реєстрацію права власності на домоволодіння за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Варварівка, вул. Зелений Гай, б. 9, відсутні. Таким чином, є підстави вважати, що будь-які правочини щодо спадкового майна за життя спадкодавця ним не вчинялись.

Згідно технічного паспорту від 30.09.2015 р., складеного Новоград-Волинським міжміським бюро технічної інвентаризації, домоволодіння за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Варарівка, вул. Зелений Гай, б. 9, складається з житлового будинку, веранди, ганку, літньої кухні, чотирьох сараїв, убиральні, колодязя.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 16, 57-61, 88, 209, 212- 215 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 328, 392, 1216-1218, 1233, 1258, 1261, 1268-1270, 1297 Цивільного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на домоволодіння за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Варварівка, вул. Зелений Гай, будинок 9, яке складається з житлового будинку, веранди, ганку, літньої кухні, чотирьох сараїв, убиральні, колодязя, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 21.07.2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий А.В. Помогаєв