РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/628/16-ц

Провадження № 2/700/288/16

06 жовтня 2016 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої Добриднюк Н.О.

при секретарі Кравець І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до Вотилівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вотилівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2, ОСОБА_3.

В обґрунтування своїх вимог пояснив, що 15 травня 2012 року в с. Вотилівка Лисянського району помер його батько ОСОБА_4.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку в с.Вотилівка по вул..Травнева,51 та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельної ділянки розміром 0.3393 га та грошових вкладів. Будинковолодіння померлий заповідав на його користь, а земельну ділянку для ведення товариства на його користь та на користь своєї доньки ОСОБА_3.

Крім них спадкоємцями першої черги за законом є дружина померлого - ОСОБА_2, які відмовились від прийняття своєї частини спадщини на їхню користь.

25 червня 2016 року ним та ОСОБА_3 було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по 1/2 частині кожному.

Крім того, між ним та ОСОБА_3 було укладено договір про поділ решти спадкового майна, за яким вони домовились, що за ним залишається земельна ділянка (прибудинкова) розміром 0.3393 га, а ОСОБА_3 успадкувала грошові вклади у відділенні Ощадбанку. Та цього ж дня ним було отримано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку (прибудинкову) розміром 0.3393 га.

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок йому було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок.

Він є спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом, фактично прийняв спадщину, оскільки прийняв частину спадщини, отримав свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом та постійно проживав разом із спадкодавцем до його смерті в спадковому будинку та на даний час користується спадковим майном.

Тому він вимушений звернутись до суду та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями в с. Вотилівка, що залишилось після смерті ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просить позов задоволити.

Відповідач представник Вотилівської сільської ради Лисянського району Черкаської області в судовому засіданні пояснив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою в якій відмовилася від прийняття спадщини у вигляді житлового будинку після смерті ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1. Просить справу розглянути без її участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою в якій відмовилася від прийняття спадщини у вигляді житлового будинку після смерті ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1. Просить справу розглянути без її участі.

Вислухавши позивача, представника відповідача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

15 травня 2012 року в с. Вотилівка Лисянського району помер батько позивача ОСОБА_4.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку в с.Вотилівка по вул..Травнева,51, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельної ділянки (прибудинкової) розміром 0.3393 га та грошових вкладів у відділенні Ощадбанку. Будинковолодіння померлий заповідав на користь позивача, а земельну ділянку для ведення товариства на користь позивача та на користь своєї доньки ОСОБА_3, по 1/2 частини кожному.

Крім ОСОБА_3 та позивача спадкоємцями першої черги за законом є дружина померлого - ОСОБА_2, які відмовились від прийняття своєї частини спадщини на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що підтверджується заявою про відмову від спадщини №31 від 29.06.2016 року посвідчену секретарем Вотилівської сільської ради .

25 червня 2016 року позивачем та ОСОБА_3 було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по 1/2 частини кожному, що підтверджується свідоцтвом про право на спадину за заповітом № 1647 від 25.06.2016 року посвідчену держаним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контори.

Крім того, між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір про поділ спадщини за яким вони домовились, що за позивачем залишається земельна ділянка (прибудинкова) розміром 0.3393 га, а ОСОБА_3 успадкувала грошові вклади у відділенні Ощадбанку. Позивачем було отримано свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (прибудинкову) розміром 0.3393 га., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом №1644 від 26.06.2016 року посвідчену державним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контори.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом та фактично прийняв спадщину, оскільки прийняв частину спадщини та постійно проживав разом із спадкодавцем до його смерті в спадковому будинку та на даний час користується спадковим майном.

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок позивачу було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №1026/02-31 від 25.06.2016 року посвідчену державним нотаріусом Лисянської державної контори.

Тому позивач вимушений звернутись до суду та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господами спорудами та будівлями в с. Вотилівка, що залишилось після смерті ОСОБА_4.

Згідно зі с. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З огляду на те, що позивач фактично прийняв частину спадщини, тому за ним необхідно визнати право власності на будинковолодіння, що залишилось після смерті ОСОБА_4, який помер 15.05.2012 року.

Керуючись ст. 392, 1262, 1268,1270 ,1274, 1296 ЦК України, ст. 5, 10, 11, 57, 58, 60,84, 107, 130, 174, 212, 213, 214, 215, 218, 256 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Вотилівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с.Вотилівка по вул..Травнева, 51 Лисянського району Черкаської області, що належав ОСОБА_4, який помер 15.05.2012 року.

Сторонам розяснити, що з повним текстом рішення вони можуть ознайомитись в приміщення Лисянського районного суду Черкаської області 10 жовтня 2016 року.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні в судовому засідання під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча -