Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/699/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді А.А.Надопта, при секретарі С.С.Онисько, за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Головного Слідчого Управління СБУ в м.Київ, третя особа- Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про виключення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася у Виноградівський районний суд із позовною заявою до відповідачів, посилаючись на те, що 19.12.2015р. позивачка відповідно до договору купівлі продажу транспортного засобу №2144-2015-192, придбала у ОСОБА_4 транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «GL-350 CDI 4 Matiс», 2013 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєструвала вказаний транспортний засіб та отримала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ №637338, відповідно до якого, власником транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі «GL-350 CDI 4 Matiс», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, є саме позивачка .

Обгрунтовуючи свої вимоги позивачка вказує, що в січні поточного року вона дізналась про те, що на майно підозрюваного ОСОБА_3, а саме на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «GL-350 CDI 4 Matiс», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м.Києва слідчим слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_5 у рамках кримінального провадження накладено арешт. Разом з тим, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ № 637338, власником транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі «GL-350 CDI 4 Matiс», є позивачка, а тому рішення про накладення арешт на майно, а саме на вказаний транспортний засіб винесено незаконно, оскільки вона жодного відношення до кримінального провадження, де ОСОБА_3 оголошено підозру, вона не має, у даному провадженні, вона не підозрюваною ні обвинуваченою. Надалі, 23.12.2015р. за №15640649, реєстратором філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» накладено обтяження «арешт рухомого майна» на автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «GL-350 CDI 4 Matiс», 2013 року випуск, номер кузова WDC1668241А252272, номер державної реєстрації АО 9199 ВВ.

Позивачка далі зазначає, що відповідно до правовстановлюючих документів на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «GL-350 CDI 4 Matiс», підозрюваний ОСОБА_3 станом на 14.12.2015р., не був власником даного транспортного засобу, в тому числі, не був власником і на час подачі клопотання слідчим про арешт майна. Згідно довідки за №27/7/6-6-21 від 13.01.2016р., виданої виконувачем обовязків територіального сервісного центру 2146 встановлено, що відповідно до компютерного обліку ТСЦ 2146, ОСОБА_2, мешканка м.Виноградів, вул.Терека-19, є власником транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі «GL-350 CDI 4 Matiс», 2013 року випуск, номер кузова WDC1668241А252272, номер державної реєстрації АО 9199 ВВ, який нею був придбаний 19.12.2015 від ОСОБА_4 і перереєстрований у Центрі 2144, на підставі договору купівлі продажу № 2144-2015-192.

На підставі наведеного позивачка вважає, що на даний час на належне їй майно безпідставно накладено арешт, чим порушені її майнові права щодо розпорядження власністю, а відтак, посилаючись на вимоги ст.ст.317,319,391 ЦК України просить суд задоволити її позов, а саме: звільнити з-під арешту автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «GL-350 CDI 4 Matiс», 2013 р.в., д.р.н. WDC1668241А252272, номер державної реєстрації АО 9199 ВВ, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва та виключити з Єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна, автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «GL-350 CDI 4 Matiс», 2013 року випуск, номер обєкта WDC1668241А252272, номер державної реєстрації АО 9199 ВВ, що належить ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та просив такі задоволити; відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, проте 10.05.2016р. подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення, а справу просив розглянути у його відсутності; представник відповідача ОСОБА_6 слідче управління СБУ в судове засідання також не з»явився, проте 13.04.2016р. подав до суду заяву, в якій вказав, що вимоги позивачки заявлені до них як до не належного відповідача; представник третьої особи-Державне підприємство «Національні інформаційні системи» в судове засідання також не з»явився, проте 29.04.2016р. подав до суду Пояснення до позову, згідно якого дійсно 23.12.2015р. за №15640649, реєстратором філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» накладено обтяження «арешт рухомого майна» на автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «GL-350 CDI 4 Matiс», 2013 року випуск, номер кузова WDC1668241А252272, номер державної реєстрації АО 9199 ВВ, а відтак посилаючись на приписи ст.ст.38,43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», вказав, що вони діяли в рамках зазначеного Закону та Інструкції про порядок ведення Державного реєстру та заповнення заяв при накладенні даного обтяження.

Отже, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв"язку, суд знаходить позов підставним та обгрунтованим за таких підстав.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків.

Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

При здійсненні правосуддя (ст.4 ЦПК) у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Завданнями цивільного судочинства (ст.1 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що19.12.2015р. позивачка на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №2144-2015-192, придбала у ОСОБА_4 транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «GL-350 CDI 4 Matiс», 2013 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, того-ж дня зареєструвала вказаний транспортний засіб та отримала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ №637338, відповідно до якого, власником транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі «GL-350 CDI 4 Matiс», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, є саме позивачка .

В подальшому на майно підозрюваного ОСОБА_3, а саме на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «GL-350 CDI 4 Matiс», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м.Києва слідчим суддею у рамках кримінального провадження накладено арешт.

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ №637338, власником транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі «GL-350 CDI 4 Matiс», є позивачка, а тому рішення про накладення арешт на майно, а саме на вказаний транспортний засіб порушує її конституційні права, оскільки вона жодного відношення до кримінального провадження, де ОСОБА_3 оголошено підозру, вона не має, у даному провадженні, вона не підозрюваною ні обвинуваченою. На підставі ухвали слідчого судді 23.12.2015р. за №15640649, реєстратором філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» накладено обтяження «арешт рухомого майна» на автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «GL-350 CDI 4 Matiс», 2013 року випуск, номер кузова WDC1668241А252272, номер державної реєстрації АО 9199 ВВ.

Так, відповідно до правовстановлюючих документів на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «GL-350 CDI 4 Matiс», підозрюваний ОСОБА_3 станом на 14.12.2015р., не був власником даного транспортного засобу, в тому числі, не був власником і на час подачі клопотання слідчим про арешт майна.

Згідно довідки за №27/7/6-6-21 від 13.01.2016р., виданої виконувачем обовязків територіального сервісного центру 2146 встановлено, що відповідно до компютерного обліку ТСЦ 2146 позивачка ОСОБА_2, мешканка м.Виноградів, вул.Терека-19, є власником транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі «GL-350 CDI 4 Matiс», 2013 року випуск, номер кузова WDC1668241А252272, номер державної реєстрації АО 9199 ВВ, який нею був придбаний 19.12.2015 від ОСОБА_4 і перереєстрований у Центрі 2144, на підставі договору купівлі продажу № 2144-2015-192.

За вказаних обставин, суд достовірно встановив, що позивачка не була та не є учасником кримінального провадження, фігурантом якої є ОСОБА_3, а відтак у неї відсутній правовий механізм оскарження ухвали слідчого судді про накладення арешту в рамках кримінального провадження.

Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.10,11,59,60,61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на встановлене, суд вважає, що вимоги позивачки ґрунтуються саме на її праві власності на арештоване майно, які мають розглядатися за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Так, відповідно до роз'яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п.4 постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976р. №6 в редакції від 30.06.1978р. №5, в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна, а вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 15.05.2013р. у справі № 6-26цс13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою до застосування судами України.

Між тим, згідно ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Так, за ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, проаналізувавши вище зазначені норми Закону, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити в повному обсязі, звільнити з-під арешту, який був 14.12.2015р. накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Київ в кримінальному провадженні за №0000015. Внесеного до ЄРДР 13.02.2015р. за ознаками кримінального правопорушень за ст.ст.201 ч.2. 28 ч.2- 204 ч.1 КК України щодо ОСОБА_3, автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «GL-350 CDI 4 Matiс», 2013 року випуск, номер кузова WDC1668241А252272, номер державної реєстрації АО 9199 ВВ, який позивачкою був придбаний 19.12.2015, а відтак є її власністю.

На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст.317,319,321,391 ЦК України та керуючись ст.ст.1,3,10,11,60,88,169,212-215 ЦПК України, суд:

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Головного Слідчого Управління СБУ в м.Київ, третя особа- Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про виключення майна з-під арешту- задоволити.

Звільнити з-під арешту автомобіль марки «Mercedes-Benc», моделі «GL-350 CDI 4 Matic», 2013 р.в., номер кузова WDC1668241А252272, д.р.н. АО 9199 ВВ, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківского районного суду м.Київ 14.12.2015р.

Виключити з Єдинного державного реєстру обтяжень рухомого майна автомобіль марки «Mercedes-Benc», моделі «GL-350 CDI 4 Matic», 2013 р.в., номер кузова WDC1668241А252272, р.н. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 10-ти днів з дня його винесення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повне рішення суду виготовлене 11.05.2016р.

ГоловуючийОСОБА_7