РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/316/16-ц

05 травня 2016 року смт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Мініча Г. Г.

з участю:

секретаря Піонтківської О. О.

позивача не з'явився

третьої особи не з'явився

представника відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, з участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову ОСОБА_2, до Ксаверівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, з участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову ОСОБА_2, до відповідача, мотивуючи його тим, що 11.10.2013 померла його заповідач мати ОСОБА_3, яка заповіла йому земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,3575 га, що розташована на території Ксаверівської сільської ради. Позивач зазначив, що спадщину фактично прийняв, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, мотивуючи своє рішення відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку, який, як зазначив позивач, його мати втратила за життя, а дублікат отримати не встигла. Тому позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті його матері ОСОБА_3

В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву від 14.04.2016 (а. с. 28), в якій просив справу розглядати без його участі, зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.

Третя особа в судове засідання не з'явився, виконком Ксаверівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області подав до суду довідку від 04.05.2016 про те, що ОСОБА_2 не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору у даній справі (а. с. 36).

Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не подав, про слухання справи повідомлявся належним чином, свідченням чого в матеріалах справи наявне поштове повідомлення (а. с. 25) про вручення судової повістки. Крім того, в матеріалах справи наявні довідки, видані виконкомом Ксаверівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, аналізуючи які суд приходить до висновку, що відповідач не заперечує проти задоволення даного позову.

За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_3 померла 11.10.2013 в с. Ксаверівка Черняхівського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 25.02.2014 (а. с. 6).

Відповідно до заповіту, складеного ОСОБА_3 10.04.2008 (далі заповіт) (а. с. 8), ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіла земельну ділянку розміром 2,3575 га, яка розташована на території Ксаверівської сільської ради Черняхівського району, своєму сину ОСОБА_1. В матеріалах справи відсутні докази скасування або зміни заповіту у порядку, визначеному положеннями ст. 1254 ЦК України. Тому, відповідно, спадкування за ОСОБА_3 здійснюється за заповітом.

Позивач 25.02.2014 з дотриманням вимог ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270, ч. 1 ст. 1269 ЦК України подав до Черняхівської ДНК заяву про прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною 25.02.2014 ОСОБА_4, державним нотаріусом Черняхівської ДНК Житомирської області (а. с. 4).

Відділом РАЦС Черняхівського РУЮ Житомирської області (а. с. 30) відомості про дітей, батьків, іншого з подружжя ОСОБА_3 суду не надано.

Відповідно до листа Ксаверівської сільської ради Черняхівського району від 21.04.2016 (а. с. 29) ОСОБА_3, яка померла 11.10.2013, за життя не була опікуном, піклувальником чи усиновлювачем. Оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про осіб, що відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадщині ОСОБА_3, а також докази того, що ОСОБА_3 за життя була усиновлювачем, тому суд не враховує їх право на спадкування, передбачене положеннями ст. 1260 та ч. 1 ст. 1241 ЦК України. З огляду на це суд приходить до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3, який прийняв спадщину.

Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом, який прийняв спадщину, ОСОБА_3 у заповіті розподілила спадщину, заповівши земельну ділянку позивачу, суд, враховуючи положення ст. 1273 ЦК України, приходить до висновку, що позивач має право на спадщину ОСОБА_3, визначену у заповіті.

Як зазначено позивачем у позові та підтверджується матеріалами справи, до складу спадщини ОСОБА_3 за заповітом входить земельна ділянка загальною площею 2,3575 га, кадастровий № :02:000:0105 (далі земельна ділянка), що розташована на території Ксаверівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Належність земельної ділянки ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами, що наявні в матеріалах справи:

-витягом з проектно-технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) по реформованому КСП "КОМУНАР" від 17.04.2014 (а. с. 5);

-витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу: НВ-014, дата формування: 14.04.2014 (а. с. 11, 12);

-копією Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЖТ № 029334 (а. с. 10).

Станом на момент розгляду справи право власності на земельну ділянку кадастровий № :02:000:0105 за будь-якими особами не зареєстроване, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 05.05.2016 (а. с. 31) та інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо субєкта від 05.05.2016 (а. с. 32).

Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом, який прийняв спадщину, суд згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України приходить до висновку, що земельна ділянка належить позивачу з часу відкриття спадщини з 11.10.2013.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З аналізу постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 25.02.2014 ОСОБА_4, державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області (а. с. 4), та оголошення у виданні "НОВЕ ЖИТТЯ" (а. с. 13) суд приходить до висновку про втрату правовстановлюючого документа на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_3 та неможливість з огляду на це отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом згідно зі ст. ст. 1296-1298 ЦК України.

Земельна ділянка є нерухомою річчю у розумінні ч. 1 ст. 181 ЦК України. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" свідоцтво про право на спадщину є одним із документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно. А тому, з огляду на неможливість реєстрації позивачем права власності на земельну ділянку, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 З огляду на це суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Вимоги про розподіл судових витрат позивачем у позові не заявлено. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. А тому відсутні підстави для прийняття судом рішення про розподіл судових витрат між сторонами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, 15.11.1955 р. н., РНОКПП: НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 2,3575 га, розташовану на території Ксаверівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0105, як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла 11.10.2013 в с. Ксаверівка Черняхівського району Житомирської області.

Згідно зі ст. 223 ЦПК України рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 294 ЦПК України до апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: Г. Г. Мініч