справа № 197/257/16-ц
провадження № 2/197/197/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Охнач О.В.,

за участі секретаря судового засідання: Гетьманенко О.І.,

розглянувши у приміщенні суду в смт. Широке цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Розилюксембурзької сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, Відділ Держгеокадастру у Широківському районі Дніпропетровської області про визнання прав та обовязків в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідачів та просить суд про визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після померлої 13.09.2014 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 усі права та обовязки, які належали останній на день її смерті на підставі рішення сесії Розилюксембурзької сільської ради Широківського району Дніпропетровської області № 55-VII/ХХIII від 22.11.1999 року «Про видачу громадянам державних актів на право приватної власності на землю, які виходять зі складу КСП зі своїми земельними паями».

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 13.09.2014 року померла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на день її смерті не оформила на своє імя спадщину на підставі рішення сесії Розилюксембурзької сільської ради Широківського району Дніпропетровської області № 55-VII/ХХIII від 22.11.1999 року «Про видачу громадянам державних актів на право приватної власності на землю, які виходять зі складу КСП зі своїми земельними паями». Постановою нотаріуса позивачеві відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки у державному акті на право приватної власності на спадкову земельну ділянку містяться виправлення, що суперечить чинному законодавству. Судові витрати позивач просив не відшкодовувати.

Позивач, представники сторін в судове засідання не зявилися. В своїх заявах просили суд розглянути справу за їх відсутності. Відповідач визнав позов.

Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд дослідивши матеріали справи у сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав:

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За життя ОСОБА_2 (далі спадкодавець) рішення сесії Розилюксембурзької сільської ради Широківського району Дніпропетровської області № 55-VII/ХХIII від 22.11.1999 року «Про видачу громадянам державних актів на право приватної власності на землю, які виходять зі складу КСП зі своїми земельними паями» було передано у приватну власність, як члену КСП «Калинівський» земельну частку (пай) та видано держанвий акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 4,8892 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 390/2524 (а.с.17, 21). Проте у Державному акті на право приватної власності на землю допущені виправлення у прізвищі спадкодавця замість «Євсікової» помилково зазначена «Евсікова».

Суд, поділяє думку Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справах № 6-83цс13 та № 6-93цс13 від 23.10.2013 року, що державний акт на право власності на земельну ділянку видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статтями 116, 118 ЗК України.

Відповідно до п.2.9 Інструкції № 43 про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею та договорів оренди землі, затверджена наказом Держзему України від 04.05.1999 року, що при заповненні держанвих актів на право власності на земельну ділянку та право постійного користування земельною ділянкою усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються.

Померла ОСОБА_2, 13 вересня 2014 року в с. Рози Люксембург Широківського району Дніпропетровської області. (а.с. 13).

Заява про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 подана позивачем, що підтверджується заявою позивача про це та відповіддю нотаріуса.

Постановою державного нотаріуса від 17.06.2015 року (а.с.25) позивачеві було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_2 (на земельну ділянку), оскільки у державному акті на право приватної власності на спадкову земельну ділянку містяться виправлення, що суперечить чинному законодавству.

Відповідно до листа державного нотаріуса, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, заяву про прийняття спадщини за законом подав лише позивач, проте заяви про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори надіслали: чоловік померлої ОСОБА_3 та діти померлої ОСОБА_4, ОСОБА_5. Спадкова справа після смерті спадкодавця відкрита (а.с.54-58).

Суд погоджується з правовою позицією ВССУ, викладеною в листі останнього за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року і вважає, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Судові витрати відшкодуванню позивачеві не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1218 ЦК України, ст. 125 ЗК України, ст.ст. 88, 197, 212, 213 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після померлої 13.09.2014 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 усі права та обовязки, які належали останній на день її смерті на земельну ділянку на підставі рішення сесії Розилюксембурзької сільської ради Широківського району Дніпропетровської області № 55-VII/ХХIII від 22.11.1999 року «Про видачу громадянам державних актів на право приватної власності на землю, які виходять зі складу КСП зі своїми земельними паями»

Судові витрати відшкодуванню позивачеві не підлягають.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Широківський районний суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ О.В.ОХНАЧ