Справа № 333/8463/15-ц
Провадження № 2/333/444/16
19 квітня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого-судді Кулик В.Б.,
при секретарі Довгаль А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» в особі Запорізької філії ПАТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на проведення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_3 та Кредит», про захист прав споживачів, поновлення в праві власності шляхом стягнення заборгованості за банківськими вкладами (рахунками), визнання права на статус, -
Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, просить суд їх задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України).
Треті особи, будучи належним чином повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, взявши до уваги заяву надану представником позивача, приходить до наступних висновків.
За вимогами ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. ст. 57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
26 січня 2015 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк «ОСОБА_3 і кредит» в особі заступника начальника відділення № 1 філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «ОСОБА_3 і кредит» було укладено банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» (далі договір) на 7 місяців в національній валюті (а.с. 6).
Відповідно до п. 1 вказаного договору, банк прийняв грошові кошти на вкладний рахунок № 2630.3.061777.007 у сумі 150 000 грн. на строк з 26 січня 2015 року по 26 серпня 2015 року.
Згідно з п. 4 договору, вкладник має право неодноразово поповнювати вклад протягом всього строку, визначеного п. 1 цього договору-заяви, за згодою банку у порядку та на умовах, передбачених п.п. 3.1-3.4 основних умов. Мінімальна сума кожного поповнення складає 500 грн.
Згідно з заявою ОСОБА_4 вбачається, що він звернувся із письмовою заявою до відділення № 1 філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «ОСОБА_3 і кредит» про здійснення комплексу вичерпних заходів по внесенню у відповідні облікові регістри (реєстри) банківської установи інформації, повязаної зі змінами, обумовленими укладанням договору відступлення.
Відповідно до п. 1 договору-заяви, банк прийняв грошові кошти на вкладний рахунок № 2630.3.061777.007 у сумі 150 000 грн. на строк з 26 січня 2015 року по 26 серпня 2015 року. У звязку із закінченням терміну дії даного договору-заяви, банк мав повернути вкладнику суму вкладу та нараховані відсотки готівкою, однак всупереч даним умовам договору, свої зобовязання банк не виконав.
Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок надання послуг кожному, хто до неї звернеться.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Отже, приймаючи до уваги те, що в порушення вищезазначених приписів закону та договору банківського вкладу, відповідачем не було повернуто позивачу грошовий вклад, що є істотним порушенням умов договору.
З урахуванням викладеного, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 59, 60, 88, 208, 209, 212, 214- 215, 292, 294 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 530, 610, 633, 1058-1061 ЦК України, -
Позов ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» в особі Запорізької філії Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_3 та Кредит», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на проведення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_3 та Кредит», про захист прав споживачів, поновлення в праві власності шляхом стягнення заборгованості за банківськими вкладами (рахунками), визнання права на статус задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик