Справа № 653/627/16-ц
Провадження № 2-о/653/71/16
РІШЕННЯ

іменем України

04.05.2016 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Крапівіна О.П.

при секретарі Пшенична В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Управління соціального захисту населення - про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулась до суду із зазначеною заявою, яку мотивує тим, що 26 квітня 2013 року управлінням режимно-секретного та документального забезпечення ГУ МВС України в АР Крим їй була видана архівна довідка № 139, в якій було зазначено її імя як ОСОБА_2. Після одруження в її паспорті громадянина України зроблено запис її прізвища, імя по-батькові як ОСОБА_1. Задля отримання посвідчення особи, депортованої за національною ознакою, заявниця звернулась до управління соціального захисту населення, підставою отримання посвідчення слугувала архівна довідка, але в видачі посвідчення було відмовлено через розбіжність прізвища імя по-батькові вказаних в довідці, а через анексію АР Крим вона не має змоги засвідчити архівну довідку за місцем її видачі, тобто в АР Крим.

У звязку з цим, просить суд встановити юридичний факт, що архівна довідка видана їй управлінням режимно-секретного та документального забезпечення ГУ МВС України в АР Крим відповідає її прізвищу ОСОБА_1 та має юридичну сили на території України.

У судовому засіданні заявниця просила задовольнити заяву та встановити факт, оскільки від цього залежать її права на отримання посвідчення.

Представник заінтересованої особи до судового засідання не зявився, від нього надійшла телефонограма про розгляд справи без його участі. Проти задоволення заяви не заперечує.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що знає, що після отримання паспорту громадянина України у заявниці змінились прізвище та імя по батькові, та що їй дійсно видавали довідку в АР Крим.Це її мати, яка була депортована з Криму по національним ознакам з родиною.

Вислухавши заявницю, свідка, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Аналізуючи докази та пояснення сторін, суд визнав доведеними такі факти:

-Згідно копії довідки про одруження, ОСОБА_4 та Фізляєва Рузія зареєстрували шлюб 21.06.1960 року, прізвище заявниці після одруження ОСОБА_4.

-Архівна довідка, видана управлінням режимно-секретного та документального забезпечення Головного управління МВС України в АР Крим від 26.04.2013 року видана на імя - ОСОБА_2.

-Прізвище та імя по-батькові заявниці у паспорті громадянки України, серії МО 673216 ОСОБА_1.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року№ 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів.

Враховуючи той факт, що на цей час територія АР Крим тимчасово окупована, підтвердити факт належності такого документу немає можливості, враховуючи пояснення свідків суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково, вимога щодо юридичної сили такої довідки на території України є некоректною, так як суд не може визначити для яких цілей та потреб необхідна така довідка, крім того відповідність такого документа має визначати той орган до якого буде надано.

Вислухавши заявника, свідка, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки знайшло відображення той факт, що архівна довідка, на імя ОСОБА_2 дійсно належить ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 212, 213, 256- 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа Управління соціального захисту населення про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити частково.

Встановити факт того, що архівна довідка № 139 від 26.04.2013 року, видана ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 російською) управлінням режимно-секретного та документального забезпечення Головного управління МВС України в Автономній Республіці Крим відповідає прізвищу ОСОБА_1 .

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через

Генічеський районний суд Херсонської області протягом 10 діб з дня його проголошення.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_6