Справа №443/513/16-ц Провадження №2/443/268/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді Сидорака Б.Г.

за участю секретаря Рибакової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду у місті Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом,-

встановив :

Позивачка ОСОБА_1 у березні 2016 року звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року. В обгрунтування позовних вимог покликалася на те, що спадкодавці відповідно до витягу із погосподарської книги, як останньому члену колгоспного двору, належав житловий будинок на АДРЕСА_1 разом з приналежними до нього господарським будівлями і спорудами. На випадок смерті мати 10.07.1998 року залишила заповіт відповідно до якого житловий будинок та інше майно заповіла їй та відповідачці у справі ОСОБА_3, яка спадщину не прийняла та відмовилась від належної їй частки у спадковому майні, у встановленому законом порядку. Відповідач ОСОБА_2, яка є її дочкою спадкодавця ОСОБА_4 та рідною сестрою позивачки, має право на обов"язкову частку у спадковому майні, однак вона також спадщину не прийняла та відмовилась від належної їй частки у спадковому майні. Позивачка вважає, що вона у встановленому порядку прийняла спадщину, оскільки доглядає за спадковим майном, сплачує комунальні платежі, однак при її зверненні в нотаріальну контору у березні 2016 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. За вказаних обставин вона за визнанням свого права змушена звернутись до суду.

У судовому засідання представник позивачки ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_5 позовні вимоги своєї довірительки підтримав та просив їх задовольнити із підстав, вказаних у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у судове засідання не з"явились, подали письмові заяви, в яких позовні вимоги визнали, вказавши, що відмовляються від належних їм часток у спадковому майні на користь позивачки, на спадкове майно не претендують.

Суд, заслухавши представника позивача та дослідивши документи, наявні у справі, встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з погосподарської книги по с.Подорожне Володимирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області від 04.04.2016 року, житловий будинок АДРЕСА_1 належав колгоспному двору головою якого була ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, членом двору був її чоловік ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Відповідно до даних технічного архіву КП ЛОР "Стрийське МБТІ" вказаний будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, 1954 року побудови та право власності на нього не зареєстровано (а.с.17).

Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року, яке видано Володимирецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області, стверджено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с.15). На випадок своєї смерті ОСОБА_4 10.07.1998 року склала заповіт, який посвідчений секретарем Володимирецької сільської ради, відповідно до якого вказаний житловий будинок з приналежними господарськими будівлями та спорудами та інше майно заповіла позивачці ОСОБА_1 та відповідачці ОСОБА_3. Відповідно до положень ст.1217,1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За вимогами ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи. Згідно із ст.1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а ч.1 ст.1241 ЦК України визначено, що непрацездатн і діти спадкодавця спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом(обов"язкову частку). Відповідно до ст.ст.1268,1269 ЦК України для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини або не проживав постійно із спадкодавцем, але подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить спірний житловий будинок із приналежними господарськими будівлями і спорудами. Позивачка ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 відповідно до ст.1223 ЦК України є спадкоємцями за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_4, а відповідачка ОСОБА_6, як пенсіонерка, відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України має право на обов"язкову частку у спадковому майні, а саме у житловому будинку. Позивачка ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини та, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, однак при зверненні до нотаріуса 18.03.2016 року отримала відмову, у зв"язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документів на спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами. Відповідачки у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відповідно, як спадкоємець за заповітом та як спадкоємець за законом, якому належить право на обов"язкову частку у спадковому майні, у встановленому законом порядку спадщину не прийняли та відповідно до приписів ст.1274 ЦК України відмовились від належних їм часток у спадковому майні на користь позивачки ОСОБА_8, що стверджується поданими ними письмовими заявами, а тому до останньої перейшли їхні частки у спадковому майні. З огляду на вказані обставини та враховуючи правові приписи, суд приходить до висновку, що позивачка вчинила дії, які свідчать про прийняття спадщини, проте не могла оформити своє право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а отже позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15,57-60,197,208-209,212,213-215,218 ЦПК України, ст.ст.328-330,1216-1218,1220,1222,1223,1242, 1261,1266,1267,1268,1274,1275 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителькою с.Володимирці Жидачівського району Львівської області у порядку спадкування за заповітом, посвідченим 10.07.1998 року секретарем Володимирцівської сільської ради за реєстровим номером 32, після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, право власності на житловий будинок загальною площею 52,2 кв.м, житловою площею 33,7 кв.м із господарськими будівлями АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів з дня його проголошення, якщо не буде подана апеляційна скарга. У випадку подачі апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий- суддя _______________________

05.04.2016