Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого

спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі

суддів: Гончара В.П., Касьяна О.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Сукач Алли Анатоліївни, яка діє від імені публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення апеляційного суду Херсонської області від 17 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ПАТ «Акцент-Банк» звернулось до суду із зазначеним позовом.

Зазначало, що 11 грудня 2007 року між ЗАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №ABQ8RX01950163, згідно умов якого відповідач отримала з 11 грудня 2007 року по 11 грудня 2008 року включно кредит у сумі 11 961 грн 60 коп. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 10 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 161 грн 48 коп. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1 993 грн 60 коп.

За умовами договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період з 10 по 15 число кожного місяця щомісячними платежами у сумі 1 225 грн 19 коп., яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами.

Однак, відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 89 589 грн 70 коп., яка складається з: 11 961 грн 60 коп. - заборгованість за кредитом; 828 грн 08 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 937 грн 76 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 70 119 грн 89 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн - штраф (фіксована частина); 4 242 грн 37 коп. - штраф (процентна складова).

З огляду на викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь вищезазначену суму заборгованості.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 20 січня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 19 727 грн 44 коп.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17 квітня 2015 року рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 20 січня 2015 року скасовано, в задоволені позову відмовлено.

В касаційній скарзі ПАТ «Акцент-Банк» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що між закритим акціонерним товариством «Акцент-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 11 грудня 2007 року укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальником, в якій указано, що заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, тарифами складає кредитно-заставний договір.

Відповідно до умов договору ОСОБА_1 отримала 11 961 грн 60 коп., на строк з 11 грудня 2007 року по 11 грудня 2008 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 161 грн 48 коп. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1 993 грн 60 коп.

Погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період з 10 по 15 число кожного місяця щомісячними платежами у сумі 1 225 грн 19 коп., яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами.

Пунктом 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) передбачено, що терміни позовної давності до вимог про стягнення кредиту, процентів за користування ним, винагороди, неустойки - пені, штрафів за договором установлені сторонами тривалістю в п'ять років.

У наслідок неналежного виконання ОСОБА_1 умов договору утворилася заборгованість в сумі 89 589 грн 70 коп., яка складається: 11 961 грн 60 коп. - заборгованість за кредитом; 828 грн 08 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 937 грн 76 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 70 119 грн 89 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн - штраф (фіксована частина); 4 242 грн 37 коп. - штраф (процентна складова).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України).

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Скасовуючи рішення суду Суворовського районного суду м. Херсона від 20 січня 2015 року, апеляційний суд вірно виходив із того, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»), пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю в п'ять років, не містять підпису відповідача. При цьому суд не встановив наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались. Адже, зміст пункту 4.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, що зазначений у цих Умовах, і в заяві позичальника від 11 грудня 2007 року містить розбіжності щодо порядку сплати відсотків (в межах чи понад щомісячного платежу).

Оскільки позивач звернувся до суду із позовною заявою 13 вересня 2013 року, а представником відповідача було подано до суду першої інстанції заяву про застосування позовної давності, строк дії договору до 11 грудня 2008 року включено, апеляційний суд прийшов до правильного висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності, про поновлення якого позивач не просив.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Сукач Алли Анатоліївни, яка діє від імені публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 17 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.П. Гончар

О.П.Касьян

Д.О.Остапчук