Справа № 495/2725/16-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

11 травня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді Заверюха В.О.,

при секретарі Червинській І.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

11.04.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №453, мотивуючи тим, що шлюбні стосунки між ними припинені, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові, поваги, шлюб має формальний характер оскільки сторони проживають окремо один від одного. Від шлюбу сторони мають сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Примирення позивач вважає неможливим.

Позивач в судовому засіданні позивач позов підтримав, просить його задовольнити, про що надав письмову заяву.

Відповідач в судовому засіданні при вирішенні питання поклався на розсуд суду.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Свищ) 29.04.2004 року був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-БК №264610, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №453. Шлюбні стосунки припинені, сторони не проживають однією сім'єю, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові, поваги, шлюб має формальний характер оскільки сторони проживають окремо один від одного. Від шлюбу сторони мають сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Примирення позивач вважає неможливим.

Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.

Керуючись ст.ст. 11,60,61,208,209,212,213-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 29 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №453 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Суддя