Справа № 296/2800/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" червня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К.В.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м.житомира в особі Житомирської міської ради, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до територіальної громади в особі Житомирської міської ради, в якому просила визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого 12 вересня 2014 року ОСОБА_3.

Позов обґрунтовувався тим, що 12.09.2014 року помер батько позивача - ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на грошові вклади та нарахування, які знаходяться на рахунках АТ «Ощадбанку», однак приватним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки остання не прийняла спадщину у встановлений законом шестимісячний строк. Посилаючись на те, що строк для прийняття спадщини ОСОБА_1 пропустила з поважних причин, оскільки має на утриманні двох малолітніх дітей, яких виховує самостійно, проводить значний час за межами Житомирської області та є юридично необізнаною, позивач просила визначити додатковий строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач в судовому засіданні поданий позов підтримала в повному обсязі із підстав, викладених у позовній заяві та просила його задовольнити.

Представник Житомирської міської ради та приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, належно повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.23,27).

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 12 вересня 2014 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ТП №1248187 від 15.09.2014 року (а.с. 2).

Позивач ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії ІІ-ТП №381611 від 22.03.2005 р. та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №16190532 від 12.01.2016 р. (а.с. 3).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №43135111 від 02.03.2016 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) №43135124 від 02.03.2016, відносно померлого ОСОБА_3, інформація у реєстрах відсутня (а.с. 43, 44).

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 02.03.2016 р. №78/20-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вклади на рахунку в АТ «Державний ощадний банк України», після померлого у звязку із пропущенням строку для прийняття спадщини (а.с. 8).

Вирішуючи питання про можливість визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Статтею 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Так, позивач ОСОБА_1 будучи єдиним спадкоємцем після померлого ОСОБА_3 та пропустивши встановлений законом шестимісячний строк подання заяви про для прийняття спадщини як підставу поважності причини пропущеного строку посилалась на наявність у неї на утриманні двох малолітніх дітей, яких остання виховує самостійно, зазначала, що останні часто хворіють та вказувала на свою юридичну необізнаність.

Відповідно до вимог статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вказані вимоги закону щодо обовязку позивача ОСОБА_1 довести обставини на які вона посилається у позові та надати суду докази на підтвердження поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, судом розяснювалися неодноразово.

У абзаці шостому пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 розяснено, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо).

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 розяснено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

З огляду на викладене, враховуючи, що викладені ОСОБА_1 обставини наявності у неї двох малолітніх дітей та їх самостійне утримання, а також її юридична необізнаність не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, а будь-яких інших доказів поважності пропуску строку прийняття спадщини в порушення вимог ст.11, 60 ЦПК України позивач не надала, а тому суд дійшов висновку, що у задоволені позову слід відмовити за недоведеністю.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що відмова у даному позові не позбавляє права ОСОБА_1 звернутися до суду з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя К. В. Шалота