Справа №705/2347/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Горячківської Л.В.

при секретарі Шевченко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу. В позові позивач вказує, що в квітні 2015 року він ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 за попередньою домовленістю та добровільною згодою домовились про те, що позивач позичає відповідачеві грошові кошти в сумі 3650 (три тисячі шістсот пятдесят)гривень для власних потреб останнього. Вказану суму відповідач зобовязується повернути до травня 2015року, але згодом він 23.11.2015року написав розписку про те, що має повернути борг до 23 січня 2016 року позивачеві. Факт передачі грошових коштів та підтвердження дійсності умов вказаного договору позики підтверджується розпискою від 23.11.2015 року написаною власноруч відповідачем. До зазначеного в розписці строку повернення коштів позивачу, відповідач зазначену в розписці суму не повернув. На пропозиції позивача про добровільну сплату боргу відповідач відповідає лише обіцянками, тому позивач змушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на зазначені в ньому обставини та просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь кошти в сумі 3650 (три тисячі шістсот пятдесят) грн. та судові витрати в сумі 551 грн.20коп.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав і не заперечував проти його задоволення. Він підтвердив факт отримання ним в квітні 2015року грошових коштів в сумі 3650 грн. Термін повернення позики згідно з умовами укладеного договору був до травня 2015року, але дійсно кошти ним не були повернуті в строк і він написав розписку 22.11.2015року та зобовязувався повернути борг 23 січня 2016 року. На даний час повернути кошти він не має можливості, оскільки не працює, в подальшому буде відшкодовувати борг належним чином. Також відповідач в судовому засіданні підтвердив факт написання ним письмової розписки 23 листопада 2015 року, яка долучена до матеріалів цивільної справи позивачем.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно розписки від 23 листопада 2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 взяв в борг грошові кошти в сумі 3650 (три тисячі шістсот пятдесят) гривень у ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, (паспорт НЕ № 357325, виданий Уманським МВ УМВС України в Черкаській області 03 червня 2004р.) для власних цілей. В розписці вказано, що позика є безвідсотковою. Також в розписці зазначено, що ОСОБА_2 для власних цілей отримав кошти в сумі 3650 (три тисячі шістсот пятдесят) гривень від ОСОБА_1, 09 квітня 1951 року і взяв на себе зобовязання повернути отримані кошти в строк до 23 січня 2016 року.

Сторони в судовому засіданні підтвердили факт неповернення коштів ОСОБА_2, відповідно до умов укладеного договору позики.

Згідно вимогам ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно вимогам ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.

За таких обставин суд вбачає підстави для задоволення позову.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Згідно п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів звільняються від сплати судового збору.

Тому судові витрати, при подачі позовної заяви повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 526, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 625, ч. 2 ст. 1047, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 30, 62, 79, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 294 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 3650 (три тисячі шістсот пятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 551 грн.20коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Л.В. Горячківська