РІШЕННЯ

Іменем України

23.06.2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого-судді Лозинського Б.М.

за участі секретаря судових засідань- Попика А.Б.

представника позивача- Стрілецького Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, за участі третьої особи- Львівського комунального підприємства «Старий квартал» про визнання права власності, суд,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідачів- Львівської міської ради, Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, за участі третьої особи- Львівського комунального підприємства «Старий квартал» про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він є користувачем гаражного приміщення по вул. Єфремова, 19 у м. Львові. Даним гаражем користується відкрито, безперервно та добросовісно більше десяти років, який також і утримує.

В судовому засіданні представник позивача- Стрілецький Т.І. підтримав позов, дав пояснення аналогічні доводам викладеним у позові. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечив, у задоволенні позову просив відмовити.

Представник відповідача ФРА ЛМР у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, що стверджується розпискою про вручення судової повістки, про причини своєї неявки не повідомив, а тому суд у відповідності до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи ЛКП «Старий квартал» у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду, про причини своєї неявки не повідомив, а тому суд у відповідності до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст.41 Конституції України встановлено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З довідки ЛКП «Львівський квартал» від 20.03.2013 року вбачається, що позивач дійсно користується гаражем на вул. Єфремова, 19 у м. Львові /а.с.6/.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Так, частиною 1 ст.344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним.

Згідно ст.322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Проаналізувавши вищенаведене та дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позивач відкрито та безперервно володіє гаражем на вул. Єфремова, 19 у м. Львові загальною площею 48,7 кв. м., здійснює утримання вказаного приміщення, тобто діє як власник, у відповідності до ст.322 ЦК України, що є підставою для набуття права власності на згадане приміщення.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 27, 31, 60, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, ст. 16, 316, 322, 344 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж загальною площею 48,7 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Львів вул. Єфремова, 19.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова: ОСОБА_3