Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричинених в результаті ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 19.11.2014 р. близько о 16 год. 05 хв. у м. Дніпропетровську на перехресті доріг вул. ОСОБА_3 та дороги без назви в районі будинку № 22а в м. Дніпропетровську сталась дорожня-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Fiat Linea», державний номерний знак НОМЕР_1, під її керуванням та автомобіля ЗАЗ, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_2. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.09.2015 року винним у вищезазначеній ДТП був визнаний відповідач. В результаті ДТП автомобіль "Fiat Linea" був пошкоджений і відповідно до висновку №2478 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 12.12.2014 р. вартість його відновлювального ремонту складає 110 923 грн. 04 коп. 23.07.2015 року СК «Кредо» сплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 47904,09 грн., 05.10.2015 року сплатило страхове відшкодування у розмірі 2095,91 грн. Зважаючи на те, що не відшкодована позивачу шкода, завдана відповідачем, становить 60 923 грн. 04 коп., вона просить стягнути з нього зазначену суму, а також витрати на оплату за проведення експертного дослідження автотоварознавця в сумі 850,00 грн. та проведення автотехнічного дослідження обставин ДТП у розмірі 3000,00 грн., заподіяну моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., судові витрати - сплачений судовий збір в сумі 697,74 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 1925,00 грн.

В судове засідання позивач не зявилась, про день час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.1, 2 ст.22 цього Кодексу особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної чи юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч.4 ст.1187 ЦК України якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця) шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 - докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.3, 4 цієї статті - доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником автомобіля марки «Fiat Linea», державний номерний знак НОМЕР_1.

19.11.2014 р. близько о 16 год. 05 хв. у м. Дніпропетровську на перехресті доріг вул. ОСОБА_3 та дороги без назви в районі будинку № 22а в м. Дніпропетровську сталась дорожня-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Fiat Linea», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням позивача та автомобіля ЗАЗ, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_2.

Вина відповідача ОСОБА_2 у скоєнні вказаної ДТП підтверджується постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.09.2015 р., якою він визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУаАП. Дана постанова на час розгляду даної справи судом не скасована та є чинною, тому обставини винності відповідача у ДТП відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

В наслідок ДТП автомобіль "Fiat Linea", держномер АЕ 7104 НН, який належить позивачу, був пошкоджений і відповідно до висновку №2478 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 12.12.2014 р. вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля складає 110 923 грн. 04 коп.

23.07.2015 року Страховою компанією «Кредо» було сплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 47904,09 грн., 05.10.2015 року було сплачено страхове відшкодування ще у розмірі 2095,91 грн., що підтверджується виписками з її особового рахунку з ПАТ КБ "ПриватБанк".

Зважаючи на те, що не відшкодована позивачу шкода, завдана відповідачем, становить 60 923 грн. 04 коп., суд вважає, що ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Будь-яких доказів в спростування зазначених вимог позивача відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Як встановлено в судовому засіданні, в наслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася з вини відповідача, позивачу було дійсно заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінила в 5 000,00 грн. В наслідок ДТП позивач перенесла душевні страждання, переживання, змінилось її нормальне життя, порушився нормальний сон, вона тривалий час не може повноцінно відпочити та відновити сили.

З урахуванням глибини душевних страждань позивача, зважаючи на те що розмір відшкодування моральної шкоди повинний бути співмірним завданій шкоді, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заподіяну моральну шкоду в сумі 1000,00 грн.

Крім того, суд вважає такими? що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення на її користь понесених нею витрат для поновлення прав, що підтверджені документально, а саме - витрат на оплату за проведення експертного дослідження автотоварознавця в сумі 850,00 грн., проведення автотехнічного дослідження обставин ДТП у розмірі 3000,00 грн.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 1) виключено; 2) витрати на правову допомогу; 3) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; 4) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 5) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; 6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та "Адвокатським бюро ОСОБА_4" було укладено договір про надання правової допомоги №1 від 16.10.2015 року. За послуги адвоката позивачем було сплачено 1925,00 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.448233630.1 від 16.10.2015 року. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати у вигляді сплачених витрат на правову допомогу в розмірі 1925,00 грн.

Також, з урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 697,74 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричинених в результаті ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди суму в розмірі 60 923 грн. 04 коп., на відшкодування моральної шкоди 1 000,00 грн., понесені витрати на правову допомогу в сумі 1 925 грн. 00 коп., витрати на оплату експертного автотехнічного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 3000,00 грн.; витрати на оплату за проведення експертного дослідження автотоварознавця в розмірі 850,00 грн., понесені витрати по справі - сплачений судовий збір у сумі 697,74 грн., а всього 68 395 грн. 78 коп.

В задоволенні решти позовних вимог про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.О. Кудрявцева