Справа № 676/2875/16-ц
Номер провадження 2/676/1602/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 р. Кам'янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

за участю секретаря Перун А.М.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам'янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування. В обгрунтування позовних вимог позивачка вказує, що відповідно договору обміну, який посвідчено приватним нотаріусом від 12.05.1999 р. їй належала 1/4 частина житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами .що розташований за адресою АДРЕСА_1 який є її постійним місцем реєстрації та місцем постійного проживання з дати укладення договору обміну по теперішній час. В липні 2015 р. коли отримала травму грудної клітки, закритий перелом ребер, потребувала сторонньої допомоги, тому звернулася за допомогою до відповідачів мотивуючи тим, що в травні 2005 р. відчужила на їх користь своє єдине житло і вони зобов'язані за договором її доглядати, .лікувати, надавати допомогу однак відповідачі категорично відмовилися від надання допомоги мотивуючи, що поміж нею та ними було укладено договір дарування, а не договір довічного утримання який їх ні до чого не зобов'язує і який вони навіть не реєстрували в БТІ. При зверненні в БТІ їй стало відомо що право власності на відповідачів не перереєстровано. Позивачка вказує, що копію договору дарування отримала тільки 28.05.2016 р. в Державному нотаріальному архіві Хмельницької області. Вказує, що договір дарування було укладено під впливом помилки, так як мала на меті, що передає на користь відповідачів своє єдине житло при умові .що вони будуть її доглядати, лікувати, утримувати до кінця життя та не зможуть його відчужити при її житті так як при укладенні договору дарування була в похилому віці (73 роки), окрім пенсії .не мала інших доходів тому потребувала як фізичного догляду так і матеріальної підтримки для придбання ліків, їжі, одягу. Іншого житла в неї на дату укладення правочину не було, не має його і тепер, продовжує проживати в цьому будинку, проводить оплату всіх послуг, за нею залишалося та залишається зареєстроване відповідне нерухоме майно. Відповідачі не поселялися в будинок, не користувалися ним, не проводили реєстрацію укладеного правочину ні в БТІ, ні в реєстраційній службі. Епізодично їй надавалася матеріальна підтримка їжею, одягом що її влаштовувало до липня 2015 р. Позивачка просить суд винести рішення яким: визнати недійсним договір дарування 1/4 житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами,. що розташований за адресою - вул.Суворова, 41/5, м. Кам'янець-Подільський, який укладено поміж нею та відповідачами, що посвідчений 12 травня 2005 року Лозінською Є.М., приватним нотаріусом Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу. В суді представник позивача позов підтримав, просить його задоволити, не заперечила щодо віднесення судових витрат на позивача, просить скасувати заходи забезпечення позову по справі.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, направила суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, пред'явлений до неї позов визнала, просить не стягувати з неї судові витрати по справі.

Відповідачка ОСОБА_3 в суді позов визнала, не заперечила щодо його задоволення. Суду відповідачка пояснила, що змінила своє прізвище Балан в звзку з реєстрацією шлюбу, позивачка є її бабусею; при оформлені догвору позивачка казала що бажає щоб тільки після її смерті вона із співвідповідачкою могли отримати будинок, на момент укладення догвору позивачка добре не розуміла що вона вчиняє; із співвідповідачкою договір дарування посвідчений нотаріусом в БТІ не реєстрували.

Заслухавши пояснення представника позивача відповідачки ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивачка народилася 18.05.1932 р. Їй на підставі договору обміну від 12.05.1999 р. належала на праві власності ? частина житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1, зарпеєстровано в реєстрі № 977. Зазначений договір зареєстровано Кам'янець-Подільським МБТІ 13.05..1999 р., реєстраційний № 1-237.

12.05.2005 р. позивачкою згідно договору дарування було подаровано ОСОБА_6 та ОСОБА_4 - відповідачам по справі належну їй на праві власності ? частина житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1. Договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Кам'янець-Поділського міського нотаріального округу Лозінською Є.М., зареєстровано в реєстрі № 482.

Згідно із частиною третьою статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України).

Пленум Верховного Суду України в п. 19 постанови «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 роз'яснив, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Відповідно до статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Виходячи зі змісту статей 203, 717 ЦК України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повну уяву не лише про предмет договору, а й досягли згоди про всі його істотні умови.

Договір, що встановлює обов'язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди.

Згідно правового висновку, висловленого Верховним Судом України у справі за № 6-93цс16 від 16.03.2016 р., особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, дійсно було і має істотне значення. Такими обставинами є: вік позивача, його стан здоров'я та потреба у зв'язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у позивача спірного житла як єдиного; відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарування дарувальником обдарованому та продовження позивачем проживати в спірній квартирі після укладення договору дарування.

Отже, наявність чи відсутність помилки - неправильного сприйняття позивачем фактичних обставин правочину, що вплинуло на волевиявлення особи під час укладення договору дарування замість договору довічного утримання, суд визначає не тільки за фактом прочитання сторонами тексту оспорюваного договору дарування та роз'яснення нотаріусом суті договору, а й за такими обставинами, як:вік позивача, його стан здоров'я та потреба у зв'язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у позивача спірного житла як єдиного; відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарування дарувальником обдарованому та продовження позивачем проживати в спірній квартирі після укладення договору дарування.

З врахуванням обставин справи позовні вимоги позивачки, на думку суду, враховуючи визнання відповідачами позову підлягають задоволенню. При цьому суд враховує, що: на час укладення договору позивачка перебувала в 73 річному віці; в зв'язку з похилим віком, поганим станом здоров'я позивачка потребувала догляду і сторонньої допомоги; спірне житло в позивачки було і є на час розгляду справи єдиним; відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарування дарувальником обдарованим оскільки навіть право власності на спірну квартиру № 5(частину будинку) відповідачами зареєстровано не було, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно яка приєднана до матеріалів справи(а.с.36); після укладення договору дарування позивачка продовжує проживати в спірній квартирі(частині бдинку) і при цьому сплачує комунальні послуги за неї, що підтверджується копіями квитанцій про оплату комунальних послуг які приєднані до м матеріалів справи(а.с.13-19). Зазначені обставини на думку суду, підтверджують реальні наміри позивачки на укладення договору довічного утримання, а не договору дарування. Оскільки позивачка про порушення своїх прав дізналася тільки в липні 2015 р., а тому саме з цього часу слід рахувати строк позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 154, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 203, 216, 229, 261, 717, 727, 728 ЦК України,

вирішив:

позов задоволити.

Визнати недійсним договір дарування від 12.05.2005 р. ? частини житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою - АДРЕСА_1, який укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ОСОБА_3, що посвідчений приватним нотаріусом Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу Лозінською Є.М., зареєстровано в реєстрі № 482.

Скасувати забезпечення позову у вигляді заборони суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо житлового будинку АДРЕСА_1 встановленого ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.06.2016 р. по справі № 676/2875/16ц, номер провадження № 2-з/676/45/16.

На рішення сторонами може бути подана бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В