Справа № 462/952/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 травня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого - судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 22.02.2016 року звернулася з позовом у суд про стягнення з відповідача аліментів на утримання їхньої повнолітньої доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до закінчення нею навчання, посилаючись на те, що донька навчається на денному відділенні механіко-математичного факультету Львівського національного університету імені І.Франка, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним і зобов'язаний як батько матеріально допомагати доньці у зв'язку із навчанням.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, та доповнила, що з відповідача стягувалися аліменти до досягнення донькою повнолітння в подальшому він дитині матеріально не допомагає. Як їй відомо ОСОБА_2 підробляє і має певний дохід, створив іншу сім'ю, в якій народився син. Просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім того, згідно з ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Як встановлено судом, повнолітня донька сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована на АДРЕСА_1 (а.с.4) та, після досягнення повноліття, продовжує навчатися на денній формі навчання механіко-математичного факультету у Львівському національному університеті імені І.Франка, закінчує навчання в червні 2018 року (а.с.6), у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а її батько ОСОБА_2 (а.с.5) в змозі їй таку надавати, так як є здоровим та працездатним.

Крім цього, із матеріалів справи, а саме виконавчого листа №2-4416/2010 вбачається, що з ОСОБА_2 з 02.12.2010 року стягувались на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, по 450 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює викладачем в Львівському коледжі транспорту інфраструктури ДНУЗТ ім.Ак.В.Лазаряна та її дохід за період 01.10.2015 оку по 31.03.2016 року становить 23623,56 грн., що стверджується довідкою про доходи №35 від 22.04.2016 року, а відповідач ОСОБА_2, як повідомила позивач, має іншу сім'ю, в якій в нього народився син.

Згідно із ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного, керуючись принципом розумності і справедливості, та враховуючи, що утримувати дітей зобов'язані обоє батьків, те що позивач працює, а відповідач є працездатним та має іншу сім'ю і неповнолітню дитину, то з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 22.02.2016 року до завершення донькою навчання 30 червня 2018 року, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, відповідатиме реальним потребам повнолітньої, у зв'язку з її навчанням, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому із ОСОБА_2 слід стягнути 551,20 грн. судового збору в дохід держави, від сплати якого при подачі позовної заяви позивач була звільнена.

У відповідності до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 199 Сімейного кодексу України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого на АДРЕСА_2 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 22.02.2016 року до завершення донькою навчання 30 червня 2018 року.

В решті позову - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 551,20 грн. судового збору в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.