НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/7161/15
№ 2/183/440/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Юрєвої Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Борух Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новомосковська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Дніпропетровської області, 3-я особа: ОСОБА_2 районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 05 жовтня 1971 року помер її батько ОСОБА_3. Він залишив заповіт від 15.01.1971 року, в якому заповідав їй житловий будинок і службові будівлі, що знаходиться в м. Новомосковську по вул. Новоселівка, буд.54.

Для оформлення вищезазначеної спадщини вона звернулась до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 05.10.1971 року їй було відмовлено, про що видано відповідну постанову № 502/02-31 від 25.04.2013 року, оскільки нею не представлено до нотаріальної контори правовстановлюючій документ, що підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок № 54 розташований по вул. Новоселівська в м. Новомосковську Дніпропетровської області.

Житловий будинок № 54, що розташований по вул. Новоселівська у м. Новомосковську Дніпропетровської області належав ОСОБА_3, померлому 05.10.1971 року, на підставі карти денаціоналізації нерухомого майна, зареєстрованого міськкомунгоспі за № 3074 від 09.09.1953 року, оригінал якої був втрачений.

Відповідно відповіді архівного відділу ОСОБА_2 міської ради вказано, що у книзі реєстрів для реєстрації нотаріальних дій за вересень 1953 року є запис за № 328 виданого ОСОБА_3, про засвідчення однієї копії на одній сторінці зі свідоцтва виданого ОСОБА_2 міськокмунгоспом за №11( дата нерозбірливо , можливо 7/1 1946 року), по якому ОСОБА_3 є володарем будинку, але копія даного документа в архіві відсутня.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті спадкодавця.

Позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 54 з надвірними побудовами, що розташований по вул. Новоселівська у м. Новомосковську, Дніпропетровської області, що складається з : житлового будинку А прибудова а, вбиральня - Ж, погріб ПГ, колодязь К, замощення I, яма вигрібна Я, огорожа №6, хвіртка №7, ворота №8, огорожа №9, огорожа №10, хвіртка №11, хвіртка №12, огорожа № 13, огорожа №14, огорожа № 15, огорожа № 16 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 05.10.1971 року.

У судове засідання представник позивача не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово просять розглянути справу за її відсутністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово просить розглянути справу за відсутності їх представника.

Суд, відповідно до ст. 197 ЦПК України, запис судового засідання технічними засобами не здійснює.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступних підставах:

Встановлено, що 05 жовтня 1971 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого ОСОБА_2 міськРАГСом Дніпропетровської області від 05.10.1971 року, актовий запис № 374.

Позивачка приходиться спадкодавцю рідною дочкою, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську ОСОБА_2 МРУЮ Дніпропетровської області , актовий запис № 107.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, на яке він за життя склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_4 15 січня 1971 року і зареєстровано у реєстрі за № 125. Згідно вказаного заповіту ОСОБА_3 заповідав житловий будинок і службові будівлі, що розташовані за адресою м. Новомосковськ, вул. Новоселівська, 54, дочці ОСОБА_5.

Після смерті батька позивачка своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Постановою нотаріуса № 502/02-31 від 25.04.2013 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_5 відмовлено, оскільки нею не представлено до нотаріальної контори правовстановлюючій документ, що підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок № 54 розташований по вул. Новоселівська в м. Новомосковську Дніпропетровської області.

Встановлено, що житловий будинок № 54, що розташований по вул. Новоселівська у м. Новомосковську Дніпропетровської області належав ОСОБА_3, померлому 05.10.1971 року, на підставі карти денаціоналізації нерухомого майна, зареєстрованого міськкомунгоспі за № 3074 від 09.09.1953 року, оригінал якої був втрачений.

Відповідно відповіді архівного відділу ОСОБА_2 міської ради вказано, що у книзі реєстрів для реєстрації нотаріальних дій за вересень 1953 року є запис за № 328 виданого ОСОБА_3, про засвідчення однієї копії на одній сторінці зі свідоцтва виданого ОСОБА_2 міськокмунгоспом за №11 (дата нерозбірливо, можливо 7/1 1946 року), по якому ОСОБА_3 є володарем будинку, але копія даного документа в архіві відсутня.

Відповідно до ст.ст. 524, 526, 529 ЦК України (в редакції 1963 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3, померлого 05.10.1971 року.

Суд вважає, що основоположні принципи здійснення право володіти своїм майном сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що набрало чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом.

У відповідності до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника.

На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суд, оцінюючі зібрані докази, прийшов до висновку, що слід визнати за позивачем право власності на житловий будинок № 54 з надвірними побудовами, що розташований по вул. Новоселівська у м. Новомосковську, Дніпропетровської області, що складається з: житлового будинку А прибудова а, вбиральня - Ж, погріб ПГ, колодязь К, замощення I, яма вигрібна Я, огорожа №6, хвіртка №7, ворота №8, огорожа №9, огорожа №10, хвіртка №11, хвіртка №12, огорожа № 13, огорожа №14, огорожа № 15, огорожа № 16 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 05.10.1971 року.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 328, 1218, 1223, 1268 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Дніпропетровської області, 3-я особа: ОСОБА_2 районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 54 з надвірними побудовами, що розташований по вул. Новоселівська у м. Новомосковську, Дніпропетровської області, що складається з: житлового будинку А прибудова а, вбиральня - Ж, погріб ПГ, колодязь К, замощення I, яма вигрібна Я, огорожа №6, хвіртка №7, ворота №8, огорожа №9, огорожа №10, хвіртка №11, хвіртка №12, огорожа № 13, огорожа №14, огорожа № 15, огорожа № 16 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 05.10.1971 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.І. Юрєва