Справа № 404/3601/16-ц
Номер провадження 2/404/2306/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В. за участі секретаря - Чайка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: Подільський відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зняття арешту,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року позивач звернувся в суд із позовом, яким просить зняти арешт (заборону) з нерухомого майна, а саме 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві власності, накладений згідно з постановою аа 135696, від 31.05.2005 року, Ленінським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, вик.ОСОБА_5, реєстраційний номер обтяження 2087849. Вказує на те, що арешт накладений на майно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, а він ІНФОРМАЦІЯ_1. Вважає, що арешт на його частку майна накладено безпідставно за зобов'язаннями іншої особи.

В судове засідання позивач надав, через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримав, просив задовольнити, судові витрати вважати по фактично понесеними стороною позивача та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.

ОСОБА_6, ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись, заперечень на позов чи заяв на відкладення з поважних причин не подали. В судове засідання треті особи: Подільський відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, його представник, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які залучені до участі в справі ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.09.2016 року, не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись. Від ОСОБА_3, ОСОБА_4, через канцелярію суду, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення вимог позивача не заперечували.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити, з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір ( ч. 3 ст. 60 ЦПК України). Судом з"ясовано, що 29 липня 1999 року Кіровоградською міською радою видано свідоцтво про право власності на житло та посвідчено, що квартира 79, яка знаходиться за адресою: вул. Г. Сталінграда дійсно належить на праві спільної часткової власності гр. ОСОБА_7 та членам його сімї ОСОБА_4, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10). Згідно ст. 13 копії паспорта серія ЕА №234939 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 13 липня 2010 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 5-8). Як вбачається із копії постанови державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_5 від 31 травня 2005 року при примусовому виконанні в/листа 1-148 виданого 03.07.2002 року Ленінським м/с про стягнення з ОСОБА_1 моральної і матеріальної шкоди на користь ОСОБА_2 накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, АДРЕСА_2. Заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, АДРЕСА_3 (а.с.9). Державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №2 ОСОБА_8 03 червня 2015 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Посвідчено, що на підставі статті 1261 ЦК України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, який помер 16 травня 2013 року є його дочка- Коваленко ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, мешканка АДРЕСА_4, у тому числі з урахуванням 1 / 3 частки у спадщині, від якої відмовились дружина спадкодавця- Савенко ОСОБА_10, та з урахуванням 1 / 3 частки у спадщині, від якої відмовився син спадкодавця ОСОБА_1. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: 1 /3 частки квартири під номером 79, що знаходиться в місті Кіровограді, на вулиці ОСОБА_11, в будинку під номером 19, яка належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Кіровоградською міською радою 29 липня 1999 року №28361, зареєстрованого Кіровоградським обласним обєднаним бюро технічної інвентаризації 29 липня 1999 року та записаного в реєстрову книгу за №33801/117 (а.с. 39). Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 19.09.2016 року зареєстровано арешт нерухомого майна- квартира, 1 / 3 частина, адреса: АДРЕСА_5 належній ОСОБА_1, накладений на підставі постанови, аа 135696, 31.05.2005, Ленінський ВДВС Кіровоградського МУЮ, виконавець ОСОБА_5, реєстраційний номер обтяження 2087849, зареєстрованого 15.06.2005 10:00:59 за №2087849 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області, 25015, Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вул. В'ячеслава Чорновола, 1-Г (а.с. 40-41). Начальником Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_12 на заяву ОСОБА_1 повідомлено, що надати інформацію щодо накладення арешту на майно ОСОБА_1 неможливо, у зв»язку з тим, що відповідно до розділу 9 п. 9 Порядку роботи з документами в органах ДВС, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 р. №2274/5, передані державними виконавцями виконавчі провадження до архіву знищено, у звязку з закінченням трирічного терміну зберігання на підставі акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення. Станом на 10.09.2015 року на виконанні у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_1, як сторони виконавчого провадження. Додатково повідомлено, що відповідно до вимог ст. 60 Закону України Про виконавче провадженняособа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт належить їй, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (а.с.11). Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 1 Другого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, відповідно до якого кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 3 червня 2016 року роз'яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути предявлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК). Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІV від 21.04.1999 року, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21.04.1999 року, особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню ( ч. 2 ст. 386 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи, оскільки безпідставне накладення арешту на майно, яке належить позивачу, обмежує його право власності, а тому таке право підлягає захисту шляхом звільнення його з-під арешту, що відповідає вимогам ч.2 ст. 16 ЦК України. Судові витрати по справі вважати по фактично понесеним стороною позивача. Керуючись ст. ст. 391, 396 ЦК України, ст. ст. 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ: Позов- задовольнити.

Зняти арешт (заборону) з нерухомого майна, а саме 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві власності, накладений згідно з постановою аа 135696, від 31.05.2005 року, Ленінським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, вик.ОСОБА_5, реєстраційний номер обтяження 2087849.

Судові витрати вважати по фактично понесеним стороною позивача. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда