РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року смт. Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області в складі :

головуючого судді Марюхна Л.А.

при секретарі Атанасовій З.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення умов договору

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розтлумачити умови п.3договору купівлі-продажу від 08.11.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №1858 укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідно до якого розтлумачити в якій валюті та розмірі повинен бути здійснений остаточний розрахунок сторін за вищезазначеним договором.

Відповідно до п. 3 даного договору продаж предмету договору вчиняється сторонами за 6500 грн., що еквівалентно на дату укладення правочину 5000 доларів США(виходячи із встановленого сторонами курсу 1,00 долар = 13 грн.),з яких 26000 грн. еквівалентні 2000 доларів США були одержані продавцем від покупця готівкою під час оформлення цього договору. Решту суми-39000 грн.(еквівалентні 3000 доларів США покупець зобовязується сплатити продавцю готівкою не пізніше 01.05.2015 року.

Після укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу відповідач передала, а позивач прийняла товар та вселилася до житлового будинку.

29.04.2015 року тобто за 2 дні до дати остаточного розрахунку за вищезазначеним договором позивач зустрілася в приміщенні нотаріальної контори з відповідачем за для передачі остаточної решти суми за договором купівлі-продажу , а саме 39000 грн. , оскільки саме ця сума ,на думку позивача обумовлена вищезазначеним договором . як сума необхідна для остаточного розрахунку. Відповідач відмовилась брати кошти оскільки вони були у гривні, та невідповідна еквіваленту долара на час проведення розрахунку за існуючим курсом.

Між сторонами виник спір щодо п. 3 вищезазначеного договору

У судовому засіданні позивач підтримав позов повністю.

Представник відповідача позов не визнала та пояснила , що договір купівлі-продажу для сторони відповідача є зрозумілим , та не потребує додаткового тлумачення. Крім того на даний час в провадженні Нововодолазького районного суду Харківської області перебуває цивільна справа № 631/757/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу житлового будинку та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно , позови обєднані в одне провадження. Предметом позову є договір купівлі-продажу житлового будинку від 08.11.2014 року , посвідчений приватним нотаріусом Нововодолазького нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 1858. Справа знаходиться на стадії розгляду по суті.

Суд, вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 08.11.2014 року укладено між сторонами договір купівлі-продажу , який посвідчено приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №1858 .

Відповідно до ч. 2 ст. 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Правила тлумачення змісту правочину визначені в ч.ч. 3, 4 ст. 213 ЦК України, при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги зясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими ч. 3 цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, установлена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, підставою для застосування такого правового інституту як тлумачення змісту угоди має бути наявність спору між сторонами угоди щодо її змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту всієї угоди або її частини, що не дає змоги зясувати дійсний зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір, тобто потребує встановлення справжньої волі, вираженої при вчиненні правочину, та відповідності волі та волевиявлення.

Таким чином, тлумаченню підлягає зміст угоди або її частина у способи, встановлені статтею 213 ЦК України, тобто, тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та

суперечностей у трактуванні його положень. Відповідно, тлумачення не може створювати, натомість тільки роз'яснювати вже існуючі умови угоди.

Оскільки позовні вимоги фактично стосуються внесення змін в укладений договір щодо розміру проведення остаточного розрахунку , а не безпосереднього тлумачення положень договору, тому законних підстав для задоволення позову не має.

Як вбачається з матеріалів справи його зміст сторонам був зрозумілий , так як був проведений часткого розрахунок за ним , а тому сторонам був зрозумілий п. 3 угоди і позивач виконував до певного часу умови договору.

Тобто, між сторонами договору не існує спору щодо різного уявлення волевиявлення кожного з них, а невідповідність умов договору волевиявленню сторін є підставою для розірвання чи визнання недійсним договору. Такі вимоги є предметом іншого провадження.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.213 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 61, 88,209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення умов договору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області в 10-денний строк з дня його проголошення через Нововодолазький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення в повному обсязі виготовлено 15.04.2016 року

Суддя Л.А.Марюхна