АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Борисової О.В., Ратнікової В.М.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2011 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/8686/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Макаренко І.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2011 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (далі по тексту - ПАТ КБ «Надра») до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитом в сумі 183 890,31 доларів США, що на день винесення рішення еквівалентно 1 458 250,16 грн. та судові витрати в сумі 1 820,00 грн.

В січні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявами про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

Не погодившись із заочним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, що позбавило його можливості надати відповідні докази по справі. Звертає увагу на те, що вимоги ПАТ КБ «Надра» про стягнення пені задоволені судом з порушенням вимог ч.2 ст. 258 ЦК України. Вважає, що відповідно до положень ст. 551 ЦК України розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, а тому підлягає зменшенню. Також зазначає, що між ним та банком не було досягнуто згоди з усіх істотних умов, а тому договір є фактично неукладеним. Крім того, йому не було передано один з примірників договору.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з наведених в ній підстав.

БелінськийВ.А. в інтересах ПАТ КБ «Надра» проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважав, що спір вирішений правильно.

В судове засідання особисто ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з'явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, ОСОБА_1 забезпечив явку в судове засідання свого уповноваженого представника, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 16 травня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» (банк), та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено кредитний договір № 85/П/56/2008-840, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит, в сумі 140896,00 доларів США строком до 16 вересня 2031 року зі сплатою 14,99 % річних, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом шляхом сплати мінімально необхідних щомісячних платежів у валюті кредиту в розмірі 1836,42 доларів США (а. с. 8-12).

Пунктами 5.2., 5.3. кредитного договору визначено, що у випадку прострочення виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п.3.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У разі порушення позичальником вимог п. 4.3. за виключенням п.п. 4.3.3., 4.3.4. цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% (десять) відсотків від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. цього Договору.

В забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором 16 травня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» (кредитор) та ОСОБА_2 (поручитель) було укладено договір поруки (а.с.13-14).

Посилаючись на неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором №85/П/56/2008-840 від 16 травня 2008 року, у травні 2010 року ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовом про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості, яка відповідно до наданих розрахунків станом на 15 березня 2010 року становить 183 890,31 доларів США, що еквівалентно 1467076,93 грн., з яких: 138 489,88 доларів США, що еквівалентно 1104872,26 грн., - заборгованість по кредиту, 27775,36 доларів США, що еквівалентно 221591,78 грн., заборгованість по сплаті процентів, 3535,48 доларів США, що еквівалентно 28206,06 грн., - пеня, 14089,60 доларів США, що еквівалентно 112406,83 грн. - штраф за порушення умов кредитного договору.

Суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ПАТ КБ «Надра», стягнувши солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість в сумі 183 890,31 доларів США, що на день винесення рішення еквівалентно 1 458 250,16 грн. та судові витрати.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції у повному обсязі.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 неналежним чином виконує зобов'язання за кредитним договором №85/П/56/2008-840 від 16 травня 2008 року, таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів солідарно заборгованості.

Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на неналежне повідомлення про час та місце розгляду справи, а також на те,що ним з банком не було досягнуто згоди з усіх істотних умов, йому не було надано примірника договору.

Такі посилання не спростовують висновків суду першої інстанції та не відповідають матеріалам справи.

Кредитний договір містить всі істотні умови договору, зокрема, щодо розміру кредиту, процентної ставки, порядку погашення кредиту, сплати процентів, а також штрафних санкцій.

Крім того, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 частково виконував умови договору, що свідчить про те, що він був обізнаний про його умови.

В матеріалах справи відсутні докази звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про визнання недійсним кредитного договору чи до банку з вимогою про надання йому примірника договору.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції направлялися судові повістки відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України на адресу реєстрації ОСОБА_1

Крім того, свої заперечення проти позову ОСОБА_1 виклав у заяві про перегляд заочного рішення суду.

Також, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що вимоги про стягнення неустойки були заявлені зі спливом річного строку, встановленого ст. 258 ЦК України, оскільки згідно з п. 7.3. кредитного договору сторони, керуючись ст. 259 ЦК України дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 років (а.с.12).

Визначений позивачем розмір неустойки не перевищує розміру збитків, тому, у суду були відсутні підстави для її зменшення.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції в частині стягнення штрафу.

Відповідно до змісту позовної заяви, заявляючи вимоги про стягнення штрафу, ПАТ КБ «Надра» послалося на п. 5.3. кредитного договору. Вказаний пункт визначає право банку на отримання штрафу у разі порушення позичальником вимог п. 4.3. за виключенням п.п. 4.3.3., 4.3.4. цього договору, що визначає цілий ряд зобов'язань для позичальника. При цьому, банком не було зазначено за яке саме порушення було застосовано штраф.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ КБ «Надра» також не зазначив за яке саме порушення, визначене п. 4.3. договору до відповідача було застосовано штраф.

За таких обставин слід вважати вимоги ПАТ КБ «Надра» в цій частині необґрунтованими, у зв'язку з чим вони не підлягають задоволенню.

Також, ПАТ КБ «Надра» безпідставно обраховувало пеню за прострочення виконання зобов'язань по кредитному договору в іноземній валюті - доларах США.

Так, згідно з ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" у разі наявності у банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, суд вправі стягнути заборгованість за договором в іноземній валюті.

Проте, вказане правило не поширюється на вимоги щодо неустойки, оскільки ліцензія на здійснення валютних операцій не надає банку право на отримання неустойки в іноземній валюті. Таким чином, пеня за прострочення виконання зобов'язань за кредитом підлягає стягненню виключно в гривні.

Відповідно до наявних в матеріалах справи розрахунків, розмір пені, яка підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «Надра» має становити 28 206,06 грн.

Також, в порушення вимог ЦПК України, у рішенні не було зазначено складових заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра», періоду, за який така заборгованість обрахована, а також безпідставно стягнуто з відповідачів судові витрати солідарно.

Таким чином, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2011 року підлягає зміні в частині вирішення позовних вимог про стягнення тіла кредиту, відсотків та пені. Рішення в частині вирішення позовних вимог про стягнення штрафу та розподілу судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 700,00 грн. та витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн., по 910,00 грн. з кожного

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2011 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення тіла кредиту, відсотків, пені змінити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, солідарно, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №85/П/56/2008-840, укладеним 16 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1, станом на 15 березня 2010 року у розмірі: 166 265,24 доларів США, що становить 1 326 464,04 грн. та 28 206,06 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 138 489,88 доларів США, що становить 1 104 872,26 грн., по сплаті відсотків - 27 776,36 доларів США, що становить 221 591,78 грн., пеня - 28 206,06 грн.

Рішення в частині вирішення позовних вимог про стягнення штрафу та розподілу судових витрат скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 700,00 грн., витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн., тобто по 910,00 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: О.В. Борисова

В.М.Ратнікова