Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" квітня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний сузд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Шалоти К.В.,

за участі: секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі також - відповідач) в якому просила стягнути з відповідача на свою користь 3175 грн. за навчання його доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її онука є студенткою денної форми навчання в Житомирському університеті ім. І. Франка на контрактній основі та сплачує за навчання 12700 грн., а тому вважає, що батько зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначили, що на підставі рішення суду з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки, окрім того відповідач проживає з дружиною та двома неповнолітніми дітьми в гуртожитку, які перебувають на його утриманні, а тому немає можливості сплачувати додаткові витрати, пов'язані з навчанням доньки.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, якого рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 29.01.2003 року було позбавлено батьківських прав відносно доньки та з якого стягнуто аліменти на користь особи, яка буде здійснювати догляд за дитиною в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян до повноліття ОСОБА_5, починаючи з 24.12.2002 року. (а.с. 9).

Згідно договору № 1113 від 14.08.2015 року про надання освітніх послуг, ОСОБА_5 є студенткою Житомирського державного університету ім. І. Франка денної форми навчання, за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр за напрямом Філологія (переклад), з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року, загальна вартість навчання становить 50800 грн. (а.с. 3).

Відповідно до ст.185 СК України та роз'яснень, викладених у п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ст.ст.10,11,60,212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач працює в Центрі професійно-технічної освіти м. Житомир на посаді майстра, загальна сума доходу якого за період з 01.08.2015 по 31.01.2016 року становить 24367,43 грн., з яких здійснено відрахування із заробітної плати в розмірі 5122,11 грн. та на сплату аліментів у сумі 4304,43 грн.

Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 26.02.2016 року та НОМЕР_2 від 14.11.2012 року, відповідач є батьком малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Відповідно до довідки Центру професійно-технічної освіти м. Житомира №44 від 26.02.2016 року, ОСОБА_3 проживає в гуртожитку Центру ПТО м. Житомира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та із заробітної плати якого здійснюються відрахування за житлово-комунальні послуги, загальний розмір відрахувань за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року становить 3531,67 грн.

Таким чином, враховуючи, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, а саме: наявність на утриманні відповідача двох неповнолітніх дітей, та співмешканки, яка перебуває у відпустці по догляду дитини, дохід на одного члена сім'ї відповідача з врахуванням відрахувань на сплату комунальних послуг та аліментів є меншим ніж прожитковий мінімум на одну особу відповідно ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік», суд дійшов висновку про фінансову неспроможність відповідача нести додаткові витрати на утримання доньки.

Суд також критично ставиться до посилань позивача відносно додаткового доходу співмешканки відповідача у виді одноразової допомоги при народженні дитини, оскільки остання не є його дружиною та вказана допомога не відноситься до загального доходу відповідача та викликана потребами утримання іншої малолітньої дитини.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову щодо стягнення додаткових витрат на дитину слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. 185 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя К. В. Шалота