Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/3779/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Москаленко К.О.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Іванченка М.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Перетятько А.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд застосував вимоги ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яка передбачає наслідки запровадження тимчасової адміністрації, не звернувши уваги на те, що позивач звернулась до суду з позовом після припинення тимчасової адміністрації, під час процедури ліквідації банку. Зазначає, що позивачем відповідно до вимог ч. 5 ст. 45 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у встановлений законом строк була подана заява про включення її до реєстру кредиторів ПАТ «Дельта Банка», що не оспорювалось відповідачем.

У судове засідання апеляційного суду сторони не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, від представника позивача 18 березня 2016 року надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. (а.с. 91, 84).

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

15 жовтня 2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір №006-12500-151013 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий для Своїх», відповідно до умов якого позивач передала банку грошові кошти в сумі 22 020 доларів США, зі сплатою за користування коштами 9,00 % річних, з остаточним поверненням 20 жовтня 2014 року. (а.с. 6)

16 січня 2014 між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір №005-12200-160114 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая», відповідно до умов якого позивач передала банку грошові кошти в розмірі 11 7917,06грн., зі сплатою за користування коштами 21,5 % річних, з остаточним поверненням вкладу 21 січня 2015 року. (а.с. 7)

29 вересня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір №2140 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний онлайн», відповідно до умов якого позивач передала банку грошові кошти в розмірі 7 764,75 доларів США, зі сплатою за користування коштами 9,5 % річних, з остаточним поверненням 29 жовтня 2014 року. (а.с. 5).

На підставі постанови Національного банку України від 2 березня 2015 року №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 2 березня 2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ«Дельта Банк» з 3 березня 2015 року. (а.с.50-56).

Відповідач ПАТ «Дельта Банк» перерахував позивачу ОСОБА_2 на поточні рахунки всі суми банківських вкладів та нарахованих процентів, що підтверджується випискою по вказаним рахункам, проте ці кошти позивачем не отримані.

Станом на 21 вересня 2015 року залишок коштів позивача ОСОБА_2 був:

на рахунку НОМЕР_1 - 9 828,67 грн.;

на рахунку НОМЕР_2 - 7 991,28 доларів США;

на рахунку НОМЕР_3 - 24 020,45 доларів США (а.с.9, 43-48).

22 жовтня 2015 року позивач звернулась до суду з даним позовом, просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму банківських вкладів у розмірі 694 666,74 грн. В обґрунтування позовних вимог посилалась на укладення сторонами трьох договорів банківського вкладу, а саме: 15 жовтня 2013 року №006-12500-151013 з вкладом 22 020 доларів США, процентною ставкою 9,00 % річних, строком дії до 20 жовтня 2014 року; 16 січня 2014 року №005-12200-160114 з вкладом 11 7917,06 грн. та сплатою 21,5 % річних, строком дії до 21 січня 2015 року; 29 вересня 2014 року №2140 з вкладом 7 764,75 доларів США, зі сплатою 9,5 % річних, строком повернення вкладу 29 жовтня 2014 року. Позивачу в ПАТ «Дельта Банк» було відкрито поточні рахунки, і станом на 21 вересня 2015 року залишок коштів на поточному рахунку НОМЕР_1 складає 9 828,67 грн.; на рахунку НОМЕР_2 - 173 413,83 грн.; на рахунку, НОМЕР_3 - 521 252,94 грн., проте в порушення умов договорів банківського вкладу відповідач не повернув позивачу суму вкладу.

Відповідач позов не визнав, його представник посилалась на те, що відповідачем було перераховано на поточний рахунок позивача всі суми банківського вкладу та нарахованих процентів по рахунках НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3. Проте, у зв'язку із запровадженням з 03 березня 2015 року в банку тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», вимоги позивача щодо повернення коштів будуть задовольнятися відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому підстав для задоволення позову немає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з обставин справи, відповідно до яких у відповідача було введено тимчасову адміністрацію, та положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за якими під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а вкладникам банку Фонд гарантування вкладів відшкодовує кошти за вкладами в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що з 02 жовтня 2015 року почалася процедура ліквідації ПАТ «Дельта банк», у зв'язку з чим припинилась тимчасова адміністрація, не є підставою для задоволення позовних вимог, зважаючи на те, що ст. 112 ЦК України і ст. 52 Закону України визначено порядок та черговість задоволення вимог кредиторів банку - вкладників у разі ліквідації банку. Судом розглядаються позови кредитора до ліквідаційної комісії, якщо нею відмовлено у задоволенні вимог кредитора або ліквідаційна комісія ухиляється від розгляду таких вимог. Як зазначає представник позивача в скарзі, у встановлений законом строк позивачем була подана заява про включення її до реєстру кредиторів ПАТ «Дельта банк», яка була задоволена, отже вимоги позивача, як кредитора банку, були визнані та задоволені шляхом включення її до реєстру акцептованих вимог кредиторів, як це передбачено законом, у зв'язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: