Справа № 523/4412/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2016 р.Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого-судді: Бабакова В.П.,

при секретарі: Булгаковій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 20 в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.02.2015 року між позивачем та відповідачем укладено письмовий договір позики, згідно якого позивач позичив відповідачу 2 240 000,00 гривень з остаточною датою повернення 26.03.2016 року. Даний факт підтверджується розпискою написаною власноруч відповідачем. Грошові кошти, що були отримані за вищезазначеною розпискою ОСОБА_2 не повернула до сьогоднішнього дня.

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 31.03.2016 року становить 2 240 918,03 гривень, з них: 2 240 000,00 гривень сума боргу; 918,03 гривень 3% річних.

У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено письмовий договір позики, згідно якого позивач позичив відповідачу 2 240 000,00 гривень, про що свідчить копія договору позики від 24.02.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, в порушення умов вищевказаного договору, не повертає позивачу суму позики.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, станом на 31.03.2016 року заборгованість відповідача складає 2 240 918,03 гривень, з них: 2 240 000,00 гривень сума боргу; 918,03 гривень 3% річних.

Оскільки вимоги позивача ґрунтуються на договорі, укладеному у відповідності до норм ЦК України, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 7 165,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 79, 88, 1046, 1047, 625 ЦК, ст. 213-215 ЦПК, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, суму заборгованості за договором позики від 24.02.2015 року в розмірі 2 240 918,03 гривень, з них: 2 240 000,00 гривень сума боргу; 918,03 гривень 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 7 165,60 гривень.

Копію рішення надіслати сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: