У х в а л а

іменем україни

13 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

АмелінаВ.І., Касьяна О.П., ПоповичО.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), третя особа - ОСОБА_5, про визнання кредитного договору недійсним шляхом визнання його неукладеним, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що у квітні-травні 2008 року між ним та банком погоджувалися умови кредитування, після чого співробітниками банку було запропоновано підписати кредитний договір. Зважаючи на те, що оформленням всіх необхідних документів займався банк, він підписав договір в одному екземплярі на останній сторінці, його було повідомлено виключно про розмір щомісячних платежів за користування кредитом, при цьому копії договору він не отримав. Пізніше йому стало відомо, що ПАТ - «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду із позовом про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави. При ознайомленні з матеріалами справи ним виявлено кредитний договір від 29 березня 2007 року. Посилаючись на те, що вказаний кредитний договір між ним та банком не укладався, підпис на договорі йому не належить, що підтверджується висновком

судово-почеркознавчої експертизи від 12 січня 2015 року, та кредитні кошти він не отримував, просив суд, із урахуванням уточнених позовних вимог, визнати недійсним кредитний договір від 29 березня 2007 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28 жовтня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано недійсним кредитний договір від 29 березня 2007 року.

У задоволенні решти позову відмовлено.

У касаційній ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що спірний договір підписано особою, яка на вчинення таких дій позивачем не уповноважувалася, що свідчить про те, що кредитний договір від 29 березня 2007 року є недійсним. При цьому апеляційний суд правильно зазначив, що із урахуванням способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, заявлена вимога позивача про визнання договору неукладеним не підлягає задоволенню.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судів першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін О.П. Касьян О.В. Попович