АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Перепелюк Л. М.

суддів: Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар: Чубрей І.І.

за участю: представника ОСОБА_1 - Усманова М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13 липня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, в інтересах якої на підставі довіреності діє Усманов Мурад Амірович, до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус нотаріального округу Боднар Ірина Михайлівна, Відділ державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

встановила:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Боднар Ірина Михайлівна, Відділ державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

№22-ц/794/1178/16 Головуючий у 1 інстанції Волошин С.О.

Категорія 81 Доповідач Перепелюк Л.М.

В позові посилалася на те, що в провадженні ВДВС Чернівецького МУЮ перебуває виконавче провадження №48073355 від 09.07.2015 року по стягненню з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 153946,56грн. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар Ірини Михайлівни від 08.05.2015 року.

Про існування вищезазначеної постанови їй ОСОБА_1, не було відомо до 11.03.2016 року, оскільки вона з жовтня 2012 року по 07 березня 2016 року перебувала за межами України, що підтверджується відміткою в її закордонному паспорті, а також матеріалами виконавчого провадження, з яких вбачається, що вона жодного разу не отримувала виклики, постанову про відкриття, арешт.

07 березня 2016 року сусіди повідомили їй, що до неї приходили начебто виконавці з державної виконавчої служби.

Оскільки 07-08 березня вихідні дні, 09 березня 2016 року адвокат Усманов М.А., в її інтересах звернувся до ВДВС Чернівецького МУЮ із заявою, в якій просив повідомити, чи перебувають в провадженні ДВС виконавчі провадження відносно ОСОБА_1

У зв'язку з реорганізацією державної виконавчої служби та фактичним переїздом на нову адресу, з матеріалами виконавчого провадження Усманов М.А. ознайомився лише 11 березня 2016 року. Цього ж дня йому вручили копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2015 року та копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.10.2015 року.

Після ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження їй стало відомо, шо підставою для відкриття виконавчого провадження слугував виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар Ірини Михайлівни від 08.05.2015 року про стягнення грошових коштів в сумі 155646,56 грн. з ОСОБА_1, які є боргом за кредитним договором СУХІНІХ02660044 від 03.04.2007 року, укладеним між нею та ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк».

Вважала, що виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського

міського нотаріального округу Боднар Ірини Михайлівни від 08.05.2015 року є таким, що не підлягає виконанню, так як при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар Ірина Михайлівна допустила ряд порушень Закону України «Про нотаріат», оскільки не пересвідчилась, що подані документи підтверджують безспірність заборгованості і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

З заяви позичальника №СУХІНІХ02660044 від 03.04.2007 року вбачається, що Банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 7380 грн. на строк 24 місяція строком з 03.04,2007 року по 03.04.2009 року.

Заборгованість по спірному кредиту відповідач розрахував, починаючи з 03.04,2007 року, що свідчить про те, що даний кредитний договір жодного разу не погашався, а тому, вважала позивачка, що право вимоги у ПриватБанка по стягненню заборгованості виникло у 2007 році, а не в 2015році.

Вважала, що у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар Ірини Михайлівни для вчинення виконавчого напису від 08.05.2015 року про стягнення грошових коштів в сумі 155646,56 грн. з ОСОБА_1, які є боргом за кредитним договором СУХКЮС02660044 від 03.04.2007 року, укладеним між ОСОБА_5 та ПАТ КБ «ПриватБанк», не було підтвердження безспірності заборгованості, а строк, за який стягнуто заборгованість, вийшов за межі строку позовної давності.

Просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар Ірини Михайлівни від 08.05.2015 року про стягнення грошових коштів в сумі 155646 грн 56 коп з неї, ОСОБА_3, які є боргом за кредитним договором № CVXRRX02660044 від 03.04.2007 року, укладеним між нею та ПАТ КБ "Приватбанк".

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13 липня 2016 року позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар Ірини Михайлівни від 08.05.2015 року про стягнення грошових коштів в сумі 155646 грн 56 коп з ОСОБА_3, які є боргом за кредитним договором № CVXRRX02660044 від 03.04.2007 року укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "Приватбанк".

На дане рішення ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу.

Заявник вважає, що судом винесено необґрунтоване і незаконне рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просить рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13 липня 2016 року скасувати ухвалали нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Так, судом встановлено, що 08.05.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Боднар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис, яким стягнуто грошові кошти у сумі 155646,56 грн. з ОСОБА_1, які є боргом за кредитним договором №СУХКЯХ02660044 від 03.04.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1. Строк, за який проводиться стягнення, - вісім років шість днів, а саме з 03.04.2007 року по 09.04.2015 року.

09.07.2015 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ Мухаєвою О.М. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису, вчиненого 08.05.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Боднар І.М., що підтверджується копією даної постанови.

08.10.2015 року постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ Мухаєвої О.М. накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1, що підтверджується копією даної постанови.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

В силу статті 87 ч. 2 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, постановою КМУ від 29 червня 1999 р. N 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Згідно зі ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

З заяви позичальника №СУХІІКХ02660044 від 03.04.2007 року вбачається, що Банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 7380 грн. на строк 24 місяців(я строком з 03.04.2007 року по 03.04.2009 року .

З розрахунку заборгованості вбачається, що з дня укладення договору №СУХШІХ02660044 від 03.04.2007 року відповідач жодного разу не сплачувала кредит та відсотки, тому право вимоги у ПриватБанку про стягнення заборгованості виникло ще у 2007 році, оскільки відповідно до умов договору погашення кредиту, відсотків та інших платежів повинно здійснюватись позичальником частинами кожного місяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

Тобто, починаючи з 2007 року Банк був обізнаний про порушення свого права та у нього виникло право вчиняти дії з метою захисту порушеного права.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 06.11.2013 року № 6-116цс13 та від 19.03.2014 року № 6-14цс14, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Крім того, строк дії договору до 03.04.2009 року, що також знаходиться за межами строку позовної давності.

Приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Боднар І.М., у порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», вчинила виконавчий напис, не пересвідчившись про безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та не врахувала ту обставину, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31 січня 1992 року № 2 при вирішенні питання щодо обгрунтованості позовних вимог суди мають виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи службової особи компетенцією і порядком їх вчинення, не допускаючи при цьому як потурання відхиленням від зазначеного порядку, так і формального скасування нотаріальної дії, коли ці відхилення не вплинули на її вчинення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Посилання апеляційної скарги на те, що суд безпідставно зіслався на ту обставину, що нотаріус повинен був витребувати докази на підтвердження безспірності заборгованості спростовується наведеними вище обставинами.

Крім того, у суді апеляційної інстанції представник позивачки надав ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23.06.2016 року, якою скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22.04.2008 року, згідно якого з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнено заборгованість по кредиту, що також підтверджує спірність наявної заборгованості у позивачки перед банком.

Більше того, у матеріалах справи наявні ряд доказів, які свідчать про те, що ОСОБА_1 взагалі заперечує наявність у неї будь-яких договірних відносин щодо кредиту з ПАТ КБ «Приватбанк».

Надуманим та таким, що спростовується наведеними вище нормами матеріального права та наданими позивачем доказами, є твердження в апеляційній скарзі про те, що договірні відносини між сторонами тривають до повного виконання умов договору, а тому нотаріус не повинен був перевіряти ні безспірність боргових зобов'язань, ні строк їх виконання, оскільки обов'язком нотаріуса перед вчиненням виконавчого напису є перевірка безспірності боргу та наявність його в межах трьохрічного строку (ст..88 Закону України «Про нотаріат»).

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів вважає, що рішення постановлене з

дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту вступу її в законну силу.

Головуючий

Судді: