Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7539/15-ц Провадження №2/711/115/16
Р І Ш Е Н Н Я / заочне /

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року Придніпровський районний суд м . Черкаси в складі :

- головуючого - Клочко О.В.

- при секретарі - Литовченко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м . Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо - транспортної пригоди -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо - транспортної пригоди.

В обґрунтування позову вказує, що 08.03.2015 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Р.Люксембург від вул. Чайковського в напрямку проспекту Хіміків , біля перехрестя з вул. Чіковані м . Черкаси, порушив вимоги п.п.12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України, , при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи, своєчасно не зменшив швидкість керованого ним транспортного засобу аж до повної зупинки , внаслідок чого допустив наїзд на неї.

В результаті дорожньо - транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток правої гомілки, які відповідно до висновку судово - медичної експертизи №585 від 06.04.2015 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я.

За вироком Соснівського районного суду м . Черкаси від 06.07.2015 року у справі № 712/6529/15 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст..286 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді одного року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст..75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1/ одного / року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

На лікування вона витратила 9000,0 гривень, що підтверджується квитанціями та товарними чеками.

Тривалість фізичних страждань викликаних хворобливим станом та фізичними болями, які вона перенесла та продовжує відчувати до теперішнього часу , спричинила їй моральну шкоду, яку вона оцінює в 5000,0 гривень.

До 08.03.2015 року вона працювала кондуктором в публічному акціонерному товаристві «Черкасиавтотранс» і отримувала заробітну плату 1218,0 гривень, що підтверджується довідкою про доходи від 31.07.2015 року.

Після отриманої травми вона перебувала на лікарняному з 08.03.2015 року і не мала можливості працювати та утримувати сім'ю, в період з 08.03.2015 року ій виплачено заробітну плату в сумі 3230,0 грн. замість 6090,0 гривень, тому , різницю 2859,50 гривень повинен покрити відповідач, оскільки з його вини вона не може працювати та отримувати заробітну плату.

Просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 9000,0 гривень, різницю невиплаченої заробітної плати в сумі 2859,50 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000,0 гривень, а всього стягнути 16859,50 гривень та судові витрати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та зазначила , що в період лікування відповідач ОСОБА_2 в добровільному порядку надавав їй матеріальну допомогу на проведення операції по встановленню двох пластин в сумі 4000,0 грн. та на придбання операційного пакету в сумі 3500,0 гривень.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 на неодноразові виклики не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК).

Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК).

В судовому засіданні встановлено, що 08.03.2015 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Р.Люксембург від вул. Чайковського в напрямку проспекту Хіміків , біля перехрестя з вул. Чіковані м . Черкаси, порушив вимоги п.п.12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи, своєчасно не зменшив швидкість керованого ним транспортного засобу аж до повної зупинки , внаслідок чого допустив наїзд на ОСОБА_1.

В результаті дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток правої гомілки, які відповідно до висновку судово - медичної експертизи №585 від 06.04.2015 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я.

За вироком Соснівського районного суду м . Черкаси від 06.07.2015 року у справі № 712/6529/15 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст..286 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді одного року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст..75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1/ одного / року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

В рамках кримінального провадження ОСОБА_1 цивільний позов не заявляла, що вбачається зі змісту вказаного вироку та звернулася до суду на загальних підставах.

Досліджуючи позов в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди , встановлено , що позивачкою до позовної заяви в якості документальних підтверджень надано ксерокопію товарного чеку №88 від 16.03.2015 року про набір пластин на суму 4000,0 грн., товарного чеку №85 від 17.03.2015 року про набір на операцію в сумі 3283,0 грн., товарного чеку без номеру від 17.07.2015 року на плівку на суму 52,0 грн., а також фіскальні чеки на придбання різного роду медичних препаратів та засобів - кетоналу, вати нестерильної, лейкопластиря, шприців , фурациліну, дексалгіну, лідокаїну, гепарину, та інших , всього на загальну суму 9372,45 гривень.

За обставинами, встановленими в судовому засіданні , встановлено, що ОСОБА_1 в результаті дорожньо - транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток правої гомілки, які відповідно до висновку судово - медичної експертизи №585 від 06.04.2015 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я.

Позивачка ОСОБА_1 після дорожньо - транспортної пригоди спочатку перебувала на лікуванні у 3-й міській лікарні м . Черкаси , потім в Черкаській обласній лікарні, де було здійснено операцію.

На проведення належного лікування нею витрачено загалом згідно позовних вимог 9000,0 гривень.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині нанесення їй матеріальної шкоди в результаті дорожньо - транспортної пригоди доведеними.

Відповідно до ст..1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки визначена ст..1187 ЦК України.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі / ч.2 ст.1192 ЦК України / .

Враховуючи пояснення позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні про те , що відповідачем ОСОБА_2 в період її лікування в добровільному порядку частково сплачено кошти на придбання двох пластин в сумі 4000,0 грн. та на придбання операційного пакету в сумі 3283,0 грн., до стягнення з відповідача на користь позивачки підлягає сума матеріальної шкоди у розмірі 1717,0 грн. / 9000,0 - 7283,0 / .

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 5000,0 грн. суд приходить до наступного.

Відповідно до ст..1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Як зазначено в п. 5 вищевказаної постанови, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що в результаті протиправних дій відповідача ОСОБА_2, які полягають у вчиненні дорожньо - транспортної пригоди в результаті якої ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, оскільки вона отримала тілесні ушкодження , фізичний біль та страждання та вимушена лікуватися

А тому, суд вважає, що вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок протиправних дій відповідача є обґрунтованими, однак , виходячи із принципів розумності та справедливості, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині частково, стягнувши на користь позивача моральну шкоду в розмірі 4000,0 грн., оскільки саме ця сума, на думку суду, відповідає рівню душевних страждань позивача та принципам розумності і справедливості.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 має бути відмовлено за відсутністю підстав для стягнення вказаних нею різниці у виплаті заробітної плати в сумі 2859,50 грн., оскільки встановлено , що позивачка перебувала на лікарняному з 08.03.2015 року, оплата яких здійснюється у встановленому законом порядку.

Таким чином , позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ст..88 ЦПК України судові витрати по розгляду справи підлягають до стягнення з відповідача ОСОБА_2 у прибуток держави в сумі 243,60 гривень.

На підставі ст. ст..11,60, 213-215, 88,224 ЦПК України , керуючись ст.ст.22,23,1166,1167,1187-1188 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1717,0 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 4000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 у прибуток держави судові витрати в сумі 243,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні при проголошенні судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: О. В. Клочко