Справа № 263/2024/16-ц
Провадження № 2/263/907/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

29 червня 2016 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Страхової компанії «Еталон» в особі голови правління про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 02.12.2015 року приблизно о 12-10 год. на перехресті вул. ОСОБА_2 з вул. Артема в м. Маріуполі відбулась ДТП за участю ОСОБА_2 водія автомобіля «Jeep Patriot», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який скоїв наїзд на пішохода - позивача, який в свою чергу отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, та після чого останній був доставлений для надання медичної допомоги в міську лікарню №3 швидкої медичної допомоги м Маріуполя. За даним фактом була порушена кримінальна справа з обвинувальним актом стосовно ОСОБА_2, складеним 27 січня 2016 року слідчим відділом слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області в м. Маріуполі за ч.1 ст. 286 КК України. Зауважує, що 02 грудня 2015 року йому у травматологічному відділенні міськлікарні №2 м. Маріуполя була зроблена операція з відновлення дельтоподібної зв'язки правого гомілковостопного суглоба, після чого за порадою лікаря у медичному центрі «Адастра» було здійснено рентгенограму, згідно висновку якої на правому гомілковостопному суглобі у прямій і правій боковій проекції у гіпсовій повязці визначився зростаючий осколковий перелом правої малоберцової кістки, стан кісткових фрагментів незадовільний. На теперішній час позивач пересувається за допомогою милиць, але фактично прикутий до ліжка, перебуває у негативному психічному стані, викликаному внутрішньою напруженістю, втратою нормального сну, сильним фізичним болем, який також завдав йому значних моральних страждань. При цьому під час стаціонарного лікування та у післяопераційний період за власні кошти потерпілого на загальну суму у розмірі 2627 грн. 72 коп. були придбані певні медикаменти та матеріали медичного призначення. У ході розгляду справи позивачем були уточненні заявлені позовні вимоги на підставі яких та того, що згідно полісу №АІ/3585299 від 14 січня 2015 року, укладеного з ОСОБА_2 та відповідачем страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоровю складає 100000 грн., просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану злочином та ушкодженням здоров'я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 2627 грн. 72 коп.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву з підтримкою уточнених позовних вимог та розгляду справи за участі його представника.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, надали суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності, підтримкою уточнених позовних вимогу повному обсязі та їх задоволенням, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановлений законом порядку.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідачів на підставі ст. 224 ЦПК України, заочно.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 14.03.2016 року звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв'язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_1, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КК України.

При цьому, вказаною ухвалою суду встановлено, що 02 грудня 2015 року приблизно о 12:10 годині, водій ОСОБА_2, керуючи технічно справним автомобілем «JEEP-Patrit», реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснював рух по проїзній частині вул. ОСОБА_2 зі сторони вул. Грецької у напрямку до пр. Металургів в Жовтневому районі міста Маріуполь Донецької області. Проїжджаючи регульоване світлофорним об'єктом перехрестя вул..ОСОБА_2 з вул..Артема, рухаючись на зелений сигнал світлофору та здійснюючи маневр повороту ліворуч на проїжджу частину вул..Артема для руху в напрямку вул..Фонтанна, водій ОСОБА_2, у порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України діючи необережно, проявляючи злочинну недбалість, будучи неуважним, не враховуючи і недостатньо стежачи за дорожньою обстановкою, не контролюючи рух транспортного засобу, маючи об'єктивну можливість оглядати пішохода ОСОБА_1, який перетинав проїзну частину вул. Артема зліва направо відносно руху керованого автомобіля, та створюючи йому таким чином небезпеку для руху, несвоєчасно вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, що спричинило наїзд боковою лівою частиною кузова автомобілю «JEEP-Patrit» на пішохода ОСОБА_1, який внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, як не небезпечні для життя людини на момент їх спричинення, але які викликали тривалий розлад здоров'я на строк більше 21 доби, а саме: закритий осколковий перелом нижньої третини малогомілкової кістки правої гомілки зі зміщенням, розриву дельтовидної зв'язки. Допущені водієм ОСОБА_2 порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причино-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень пішоходу ОСОБА_1

Згідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до полісу №АІ/3585299 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 14 січня 2015 року у СК «Еталон», зі строком дії з 15.01.2015 року по 14.01.2016 року, власником (страхувальником) автомобіля «Jeep Patriot», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, є ОСОБА_2.

При цьому, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоровю складає 100000 грн.

У звязку з вказаною ДТП рекомендованим листом 31.03.2016 року ОСОБА_1 на адресу СК «Еталон» було направлено повідомлення про настання страхового випадку, яке СК «Еталон» було отримано 04.04.2016 року.

Проте у звязку з нездійсненням страхової виплати, представником позивача 18.05.2016 року було направлено заяву до СК «Еталон» щодо повідомлення про відшкодування ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої ДТП.

Вирішуючи даний позов по суті суд виходь з наступного.

За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачем не надано суду жодного доказ на спростування позовних вимог та зокрема факту здійснення позивачу страхової виплати.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогнебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання кого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Аналіз зазначеної норми цивільного права свідчить про те, що законом покладено на володільця джерела підвищеної небезпеки відповідальність за шкоду, яка є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності його вини у її заподіянні. Перед потерпілим несуть однаковий обов'язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об'єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст. 1199 ЦК України, у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я малолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобов'язана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо.

При цьому, відповідно до ст. З Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. (надалі - Закон) «обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників».

Згідно положень ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона /страховик/ зобов'язується у разі настання певної події/страхового випадку/виплатити другій стороні /страхувальникові/ або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму /страхову виплату/, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно п. З ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку, здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно ст. 22.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-1У зі змінами та доповненнями, ( надалі Закон № 1961 -1У ) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, відшкодування матеріальної шкоди, повязаної з лікуванням позивача повинно покладатися на СК «Еталон».

Згідно ст.. 9.3 Закону № 1961- 1У розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого.

Договором, укладеним 14 січня 2015 року, ліміт відповідальності був визначений у сумі 100000 грн., що не протирічить та відповідає вимогам ст.. 9.3 Закону № 1961- 1У.

У ст. 23.1 Закону № 1961- 1У зазначено, що шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі, є шкода, повязана в тому числі з лікуванням потерпілого ; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, який потерпілий фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Відповідно до ст. 24 Закону № 1961-1У у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням , протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоровя.

Згідно виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої КУ Міська лікарня швидкої медичної допомоги м. Маріуполя, ОСОБА_1 з 02.12.2015 року по 15.12.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні, діагноз: відкрите пошкодження дельтовидної звязки, закритий осколковий перелом нижньої третини малогомілкової кістки правої гомілки зі зміщенням.

Крім того, факт лікування та проходження відповідних медичних процедур ОСОБА_1 у міськлікарні №2 м. Маріуполя та у медичному центрі «Адастра», підтверджуються наданими виписками з медичних документів вказаних установ.

Вирішуючи питання щодо суми, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд погоджується з висновком, зробленим відповідачем щодо врахування наданих позивачем документальних підтверджень понесених ним витрат, та проходить до висновку про стягнення СК «Еталон» на користь позивача ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 2627 грн. 72 коп., оскільки ці витрати документально підтверджено відповідним документами: призначенням лікарів, товарними чеками та довідкою про їх придбання від 18.01.2016 року.

Крім того, на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, у звязку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 22, 23, 24 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 16, 22, 526, 979, 988, 1166, 1187, 1199 ЦК України, ст.ст. 15, 57-61, 88, 197, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Страхової компанії «Еталон» в особі голови правління про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.

Стягнути зі Страхової компанії «Еталон» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 2627,72 грн.

Стягнути зі Страхової компанії «Еталон» на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Заяву про перегляд рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії до Жовтневого районного суду м. Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів від дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя. Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні при проголошені судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів від дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.В. Хараджа