Справа № 355/1219/16-ц
Провадження № 2-о/355/55/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року Баришівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Єременка В.М.

при секретарі Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Баришівка Київської області справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Баришівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, заінтересована особа: Баришівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про встановлення факту смерті, в якій вказує, що до недавнього часу вона разом з чоловіком - ОСОБА_2 проживала в АДРЕСА_7 Проте були змушені переїхати проживати в інше місто в зв'язку з антитерористичною операцією, але періодично відвідували квартиру за місцем реєстрації . ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_1, про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть №220 від ІНФОРМАЦІЯ_3. Однак зареєструвати його смерть у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не може. По приїзду до АДРЕСА_8. за місцем проживання її сина, заявник звернулась до Баришівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області для того, щоб зареєструвати смерть чоловіка, однак отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки подала лікарське свідоцтво про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_3. за №220, яке видане Центром первинної медико-санітарної допомоги №1 міста Макіївка. У зв'язку" з цим ОСОБА_1 не може зареєструвати смерть чоловіка та реалізувати спадкові права.

Просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця села Байківка, Калинівського району, Вінницької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_9, місце смерті Україна, місто Донецьк та зобов'язати Баришівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області видати їй свідоцтво про смерть її чоловіка ОСОБА_2.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала подану нею до суду заяву та пояснила, що в 2014 році, коли почались бойові дії в Донецькій області вона з чоловіком ОСОБА_2 переїхала проживати до свого сина ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_8. і прожили там біля одного року шести місяців. Їх знайомий їхав в місто Макіївка і вона з чоловіком теж поїхали довідатись до квартири. Там чоловіку стало погано і він помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в своїй квартирі АДРЕСА_9. Там було видано лікарське свідоцтво про смерть №220 від ІНФОРМАЦІЯ_3. Однак зареєструвати смерть у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не може. Життя, яке там зараз в ДНР ОСОБА_1 не влаштовує і вона переїхала жити до сина ОСОБА_3 в село АДРЕСА_10

Встановлення факту смерті її чоловіка ОСОБА_2 їй необхідно для прийняття спадщини.

Заінтересована особа Баришівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області свого представника до суду на розгляд справи не направили. Надали листа про розгляд справи у їх відсутність.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що покійний ОСОБА_2 був другим чоловіком її свекрухи ОСОБА_1 В 2014 році свекруха та її чоловік в зв,язку з бойовими діями на Донбасі, з міста Макіївка переїхали проживати до них в АДРЕСА_10 В кінці літа 2016 року із своїм знайомим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 поїхали в м. Макіївка, яке окуповано терористами, подивитись на свою квартиру. Однак, від побаченого, у ОСОБА_2 не витримало серце і він ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_9 помер. ОСОБА_1 в вересні 2016 року з окупованої терористами території повернулась до них жити в АДРЕСА_10

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що до них в Бзів Баришівського району з окупованої території з м. Макіївка, Донецької області в 2014 році приїхала його бабуся ОСОБА_1 із своїм чоловіком ОСОБА_2 Періодично вони їздили в м. Макіївку дивитись на свою квартиру. Коли в 2016 році вони в черговий раз знову туди поїхали, то ОСОБА_2 там в квартирі помер.

Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає подану заяву обґрунтованою, та такою, що підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_3. за адресою: АДРЕСА_1, де місто Макіївка на даний час окуповане терористами так званої ДНР. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Управлінням соціального захисту населення Баришівської РДА Київської області були взяті на облік, як внутрішньо переміщені особи 30.10.2015 року. Фактичне місце проживання ОСОБА_1 зафіксоване 18 червня 2014 року в АДРЕСА_8, а ОСОБА_2 за даною адресою 18 липня 2014 року.

Суд не вважає доказами у справі та надані суду заявником: довідку про причину смерті за № 220 від ІНФОРМАЦІЯ_3, видану центром первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Макіївка, так званого ДНР та лікарське свідоцтво про смерть за №220 ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 від хронічної хвороби серця. Дані документи не є документами держави Україна і скріплені печатками та штемпелями, що не належать державі Україна. Суд лише фіксує факт смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року «Про затвердження, переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Макіївка відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до

моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Статтею 17 ч. І Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника і така заява розглядається судами невідкладно, згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду є підставою для державної реєстрації смерті.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України судове рішення підлягає негайному виконанню.

За даних обставин заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення та стверджується: показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6; довідками Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області за №362, №363 від 19.09.2016 року про проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в АДРЕСА_8 з 30.10.2014 року; відмовою у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 Баришівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 31, 60, 88, 234, 256, 257-1, 259, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця села Байківка, Калинівського району, Вінницької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_9

Зобов'язати Баришівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області видати свідоцтво про смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця села Байківка, Калинівського району, Вінницької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_9

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського

районного суду В. М. Єременко