САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/453/16-ц
Провадження №2/726/213/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2016 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Асташев С. А., при секретарі Голик В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька до відповідача ОСОБА_2, вказавши в ньому, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі в період з 23 квітня 2009 року по 12 жовтня 2015 року. Зазначає, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці по справі №726/1812/15-ц від 12.10.2015 року їхній шлюб розірвано. Вказує, що від спільного проживання в шлюбі з відповідачем у них народилась дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до довідки ПП «Садгора-Сервіс» від 16.03.2016 року №210 позивачка з сином, ОСОБА_3, постійно проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та з 19 березня 2015 року відповідач з ними не проживає. Зазначає, що вона має намір здійснити за власний рахунок раннє бронювання туристичних путівок для відпочинку з дитиною на березі моря в Турецькій Республіці та вважає, що такий відпочинок сприятиме оздоровленню дитини, розширенню його світогляду, добре позначиться на його духовному та інтелектуальному розвитку. Проте, отримати дозвіл відповідача на виїзд дитини за кордон без його супроводу, позивачка не має можливості, оскільки вони на даний час не спілкуються, не бачаться, тому отримати зазначений дозвіл немає фізичної можливості.

На основі зазначеного, просить, суд, надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без дозволу (згоди) та супроводу батька, ОСОБА_2, до Турецької Республіки на період з 25 травня 2016 року по 01 вересня 2016 року в супроводі матері, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав, не заперечував проти виїзду дитини закордон.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтований і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 12.10.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25.05.2010 року, вбачається, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, значаться ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Стаття 33 Конституції України передбачає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п.3 ч.3 ст.313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків та в їхньому супроводі.

У відповідності до п.3 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 (в редакції постанови КМУ від 25.08.2010 року №724) виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі.

Пунктом 4 даних правил встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків, здійснюється у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

В силу положень ст.ст. 150, 155 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані поважати дитину, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, здійснення батьками своїх прав має ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд виходить з того, що виїзд дитини за кордон відповідає її інтересам, за своєю метою сприятиме оздоровленню та загальному розвитку дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 88, 169, 208-210, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 7, 150, 152, 155 Сімейного кодексу України, ст.ст.16, п.3 ч.3 ст. 313 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п.п. 3, 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька - задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без дозволу (згоди) та супроводу батька, ОСОБА_2 до Турецької Республіки на період з 25 травня 2016 року по 01 вересня 2016 року в супроводі матері, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя С. А. Асташев