гСправа № 358/1874/15-ц Провадження № 2/358/36/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Якутюка В.С.,

за участю секретаря Давиденко М.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та третьої особи Богуславської районної державної нотаріальної контори про встановлення факту проживання однією сімю та про зміну черговості одержання права на спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила встановити факт спільного проживання її та ОСОБА_5, який помер 06 вересня 2015 року, однією сімєю в с. Половецьке Богуславського району Київської області з 2001 року по 06 вересня 2015 року; встановити факт спільного проживання її та ОСОБА_6, яка померла 11 травня 2015 року, однією сімєю в с. Половецьке Богуславського району Київської області з 2001 року по 11 травня 2015 року; змінити їй черговість одержання права спадкування на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_6 та визнати за нею право власності на спадкове майно: на 1/2 частку житлового будинку №35 площею 37,30 кв.м та відповідних господарських споруд, розташованого по вул. Корсунській в с. Половецьке Богуславського району Київської області; визнати за нею право власності на спадкове майно: на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованого в с. Вільховець Богуславського району Київської області; визнати за нею право власності на спадкове майно: на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,401 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованого на території Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області; визнати за нею право власності на спадкове майно: на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0978 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованого в с. Вільховець Богуславського району Київської області, посилаючись на те, що 11 травня 2015 року в с. Половецьке Богуславського району померла ОСОБА_6, з якою вона та її цивільний чоловік ОСОБА_5 (син померлої) з 2001 року проживали однією сімєю та вели спільне господарство, після смерті якої відкрилася спадщина. 06 вересня 2015 року в своєму господарстві раптово помер її чоловік ОСОБА_5, який не встиг оформити спадщину після смерті своєї матері. За час спільного проживання в господарстві ОСОБА_6 вони з чоловіком за спільні кошти провели добудову до житлового будинку, збудували літню кухню, гараж, викопали криницю, поставили нову огорожу. Вона вважає, що після смерті ОСОБА_6, вона разом з чоловіком ОСОБА_5 фактично прийняли спадщину, оскільки відповідно до ст.1270 ЦК України, не заявили про відмову у її прийнятті. В останні роки свого життя спадкодавець ОСОБА_6 дуже хворіла, потребувала стороннього догляду, який вона за нею здійснювала, а тому вважає, що вона являється спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_6 Вона звернулась з відповідною заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але їй будо повідомлено, що з відповідною заявою про прийняття спадщини також звернувся онук померлої ОСОБА_7 (син померлого чоловіка ОСОБА_8М.), відповідно до ст.1276 ЦК України (спадкова трансмісія). Вона вважає, що оскільки тривалий час проживала з померлою спадкодавцем ОСОБА_6 однією сімєю та здійснювала за нею відповідний догляд, а тому має право на те, щоб одержати право на спадкування разом з онуком спадкоємцем ОСОБА_3 як спадкоємець першої черги, в звязку з чим і змушена була звернутися з відповідним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримали, посилаючись на вищенаведені обставини та просили їх позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти його задоволення, оскільки позивач ОСОБА_1 не проживала однією сімєю зі спадкодавцем ОСОБА_6, а проживала разом з її сином ОСОБА_5, а тому не може являтися спадкоємцем після смерті спадкодавця - баби відповідача.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 в судовому засіданні підтвердили той факт, що позивач ОСОБА_1 дійсно проживала однією сімєю в с. Половецьке Богуславського району з ОСОБА_6 та її сином ОСОБА_5 та здійснювала за спадкодавцем ОСОБА_6 відповідний догляд, коли та перебувала у безпорадному стані.

Свідки ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24 в судовому засіданні підтвердила той факт, що позивач ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_5 в господарстві спадкодавця ОСОБА_6, розташованому в с. Половецьке Богуславського району, але спільного господарства разом з нею не вели та проживали в окремих жилих приміщеннях, хоча і на одній земельній ділянці.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 11 травня 2015 року в с. Половецьке Богуславського району Київської області у віці 93 років померла ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК №336908.

Із копії свідоцтва про народження серії ІУ-УР №1381171 видно, що ОСОБА_25 та ОСОБА_6 являються батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із копії свідоцтва про смерть серії І-ОК №346809 вбачається, що 06 вересня 2015 року ОСОБА_5 помер у віці 69 років в с. Половецьке Богуславського району Київської області

Із копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23 червня 2011 року видно, що ОСОБА_6 являється власником житлового будинку №35 по вул. Корсунській в с. Половецьке Богуславського району Київської області, виданого на підставі рішення №31 виконкому Вільховецької сільської ради Богуславського району від 23 травня 2011 року.

Із копії довідки виконкому Вільховецької сільської ради Богуславського району від 24 вересня 2015 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживала без реєстрації з 2001 року по даний час в с. Половецьке вул. Корсунська №35 Богуславського району Київської області разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_5, який помер 06.09.2015 року та його матірю ОСОБА_6, яка померла 11.05.2015 року, та вели спільне господарство.

Із копії довідки виконкому Вільховецької сільської ради Богуславського району від 15 травня 2015 року видно, що ОСОБА_5 дійсно за власні кошти похоронив свою матір ОСОБА_6, яка померла 11.05.2015 року і проживали разом в ІНФОРМАЦІЯ_2 та вели спільне господарство.

Із копії довідки виконкому Вільховецької сільської ради Богуславського району від 20 жовтня 2015 року вбачається, що ОСОБА_1 разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_5, який помер 06.09.2015 року, вели догляд за його матірю ОСОБА_6, яка померла 11.05.2015 року.

Із копії заяви до нотаріальної контори від 25 вересня 2015 року видно, що ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщин після смерті спадкодавця ОСОБА_6, яка померла 11.05.2015 року, оскільки проживала однією сімєю більше пяти років до дня смерті спадкодавця та є спадкоємцем четвертої черги. Разом з ними проживав син померлої ОСОБА_5, з яким вона проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу та який був спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_6, але помер 06 вересня 2015 року, фактично прийнявши спадщину. Спадщину цією заявою вона приймає. Інших спадкоємців крім неї не має.

Із копії заяви до нотаріальної контори від 30 вересня 2015 року вбачається, що ОСОБА_3 подав заяву про прийняття спадщин після смерті спадкодавця ОСОБА_6, яка померла 11.05.2015 року. Спадщину цією заявою він приймає. Інших спадкоємців не має. На день смерті померла в шлюбі не перебувала.

Із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 13 листопада 2015 року видно, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що розташоване на території Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області, яке належало ОСОБА_6, померлій 11.05.2015 року, у звязку з тим, що в порядку ч.1 ст.1266 ЦК України та ст.1276 ЦК України (спадкова трансмісія) із заявою про прийняття спадщин звернувся внук померлої ОСОБА_3, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, батько якого (син померлої ОСОБА_6) ОСОБА_5 помер 06.09.2015 року.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Із п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» видно, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш пяти років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

В даному випадку, суд вважає, що позивачем були надані в судовому засіданні докази, які свідчили про те, що вона в період з 2001 року та по день смерті спадкодавця ОСОБА_6 проживала зі своїм цивільним чоловіком та його матірю однією сімєю і крім того, разом з ним здійснювали догляд за нею, а тому її слід віднести до спадкоємців четвертої черги.

В судовому засіданні також було встановлено, що після смерті ОСОБА_6П.(11 травня 2015 року) відкрилася спадщина на належне їй майно, і за відсутності заповіту, спадкоємцем першої черги на цю спадщину став її син ОСОБА_5, який фактично прийняв її, оскільки проживав зі спадкодавцем в одному господарстві та однією сімю і не подавав письмової заяви про відмову від її прийняття.

Із ч.1 ст.1261 ЦК України видно, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після цього, 06 вересня 2015 року раптово помирає спадкоємець ОСОБА_5, після смерті якого спадкоємцем на належне йому майно стає його син ОСОБА_3 відповідач по справі.

Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Частина 2 ст.1259 ЦК України визначає, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

В даному випадку, суд приходить до висновку, що вимога позивача ОСОБА_1 про зміну черговості одержання права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 та визнання за нею права власності на 1/2 частку у спадковому майні, в звязку з тим, що вона разом зі своїм цивільним чоловіком опікувалася та доглядала спадкодавця, яка перебувала у безпорадному стані нетривалий час та являється спадкоємцем четвертої черги на спадщину за законом, не підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що після смерті матері спадщину прийняв її син ОСОБА_5, як спадкоємець першої черги, але належним чином не оформив, оскільки сам раптово помер, а тому єдиним спадкоємцем на його спадкове майно являється його син відповідач по справі.

В свою чергу позивач ОСОБА_1 може звернутися до суду з іншим позовом до спадкоємця ОСОБА_3 про відшкодування їй особистих матеріальних витрат під час будівництва відповідних споруд в господарстві спадкодавця або ставити питання про визнання за нею право власності на частку у спільному майні, яке було придбане ними під час спільного проживання з цивільним чоловіком ОСОБА_5, починаючи з 01 січня 2005 року та по день його смерті.

На підставі ст.ст.1216, 1222, 1223, 1258, 1259, 1261, 1266, 1268 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року з відповідними змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення», Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року з відповідними змінами «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст.ст.10, 11, 58, 59, 60, 61, 88, 209, 212, 215, 218, 256, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1, ОСОБА_6, яка померла 11 травня 2015 року та ОСОБА_5, який помер 06 вересня 2015 року, однією сімєю в с. Половецьке Богуславського району Київської області з 2001 року по 06 вересня 2015 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Богуславський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повне мотивувальне рішення виготовлено 11 травня 2016 року.

Головуючий: суддя ОСОБА_26