Справа № 708/230/16-ц
Номер провадження № 2/708/106/16
Р і ш е н н я

Іменем України

25 квітня 2016 року.

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої - судді Ткаченко С.Є.

при секретарі Циріль С.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чигирині справу за позовом ОСОБА_1 до Боровицької сільської ради, третя особа ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що ОСОБА_5 була власником 1/2 частини будинку з надвірними спорудами за адресою: с.Боровиця, вул. А.Деревянка,73а Чигиринського району, але правовстановлюючого документу на нього не було.

14.01.2006 року ОСОБА_5 померла.

Згідно до заповіту від 26 травня 2004 року, посвідченого секретарем Боровицької сільської ради, вона є спадкоємицею 1/2 частини цього будинку з надвірними спорудами.

Відповідно до рішення Чигиринського районного суду від 11.09.2006 року їй було визначено додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом спадкодавця ОСОБА_5

У визначений судом строк для прийняття спадщини вона звернулася до Чигиринської державної нотаріальної контори з відповідною заявою, але не може оформити спадщину, оскільки на даний будинок відсутні правовстановлюючі документи.

А тому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку з надвірними спорудами, що належала померлій ОСОБА_5

В судовому засідання позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що вона є племінницею померлої ОСОБА_5, яку постійно доглядала та поховала її.

Будинок, що залишився після смерті тітки, допомагав будувати її батько, але потім з`явилася ОСОБА_6 і стала претендувати на нього.

Однак вона просить визнати за нею право власності на 1/2 частину цього будинку, яку заповіла їй тітка.

Представник позивачки ОСОБА_2 також підтримав позов та прохав його задовольнити, пояснивши суду, що після смерті 14.01.2006 року тітки позивачки ОСОБА_5 відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований по вул.А.Деревянка,73а в с.Боровиця.

На момент своєї смерті ОСОБА_5 проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_7, який помер в 2011 році.

За життя вона склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці.

Також рішенням Чигиринського районного суду від 11.09.2006 року позивачці було визначено додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом в два місяці, в який вона звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою, але в оформленні даної спадщини їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на будинок.

У зв`язку з цим просить визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину житлового будинку, що належала її померлій тітці ОСОБА_5

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради, вказавши, що власником домоволодіння, яке розташоване в с.Боровиця по вул. А.Деревянка,73, номер якого відповідно до рішення виконкому Боровицької сільської ради від 20.01.2016 року №03 було змінено на №73а, була ОСОБА_5, яка померла 14.01.2006 року. Разом з нею постійно проживав її чоловік ОСОБА_7, який не заявляв про відмову від спадщини і став власником домогосподарства.

29.11.2006 року ОСОБА_7А одружився з ОСОБА_6, яка з ним постійно проживала, будучи зареєстрованою в його домогосподарстві з 27.05.2009 року, вела з ним спільне господарство та доглядала його до дня смерті 17.06.2011 року.

Представник третьої особи ОСОБА_3 пояснив суду, що до моменту своєї смерті 14.01.2006 року ОСОБА_5 проживала з ОСОБА_7

За життя вона склала заповіт, яким частину свого майна заповіла позивачці, але на момент смерті ОСОБА_5 її чоловік був непрацездатним, оскільки досяг пенсійного віку, і мав право на 3/4 частини житлового будинку, який перебував у спільній сумісній власності подружжя.

Після її смерті ОСОБА_7 уклав шлюб з ОСОБА_6 та склав заповіт на свою частку майна на ім`я останньої.

ОСОБА_6 звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, але не встигла належним чином оформити її, так як померла. Її діти протягом шести місяців подали заяви про прийняття спадщини, але в оформленні даної спадщини їм було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на будинок.

Тому після смерті ОСОБА_7 3/4 частини будинку мають відійти ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що вона останні два тижні перед смертю ОСОБА_7 доглядала його за направленням сільського голови.

Коли вона прийшла до нього додому, то там була ОСОБА_6, яка сказала, щоб вона доглядала діда.

Після того, як ОСОБА_7 помер, вона зателефонувала ОСОБА_6, але остання відповіла, що приїде в село через день.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що ОСОБА_7 був дядьком її чоловіка і він постійно допомагав йому, оскільки дядько та його дружина були похилого віку.

Одного разу вони покликали її до себе і ОСОБА_5 повідомила, що вона свою частину майна заповість позивачці, як своїй племінниці, а ОСОБА_7 складе заповіт на її сина.

Потім з`явилася ОСОБА_6, але вона продовжувала доглядати дядька.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що до неї, як до сільського голови, звернулася ОСОБА_8 і запитала, чи немає роботи. Через деякий час прийшла ОСОБА_6 і сказала, що в неї хвора дочка і, чи не може хтось доглянути за ОСОБА_7, про що вона повідомила ОСОБА_8 і та погодилася його доглядати.

Вислухавши позивачку та її представника, представника третьої особи і свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як вбачається з довідки № 1166 від 29.09.2015 року, виданої Боровицькою сільською радою Чигиринського району (а.с.14), ОСОБА_5, згідно до погосподарської книги № 1, проживала у власному будинку за адресою: с.Боровиця, вул. А.Деревянка,73а Чигиринського району, де, крім неї, на день її смерті був зареєстрований та проживав її чоловік ОСОБА_7.

Також в судовому засіданні встановлено та підтверджується довідкою № 142 від 25.04.2016 року, виданою Боровицькою сільською радою Чигиринського району (а.с.61), що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебували в зареєстрованому шлюбі і в 1952 році стали проживати в збудованому ними будинку, де головою господарства була ОСОБА_5

Даний факт підтвердили в судовому засіданні і свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10, проти якого не заперечували позивачка та її представник ОСОБА_2 і представник третьої особи ОСОБА_3, і суд вважає можливим прийняти це як доказ, оскільки, як встановлено судом, свідоцтво про шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не збереглося і поновити його немає можливості через відсутність архівних документів до 1944 року.

Виходячи з цього, житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: с.Боровиця, вул. А.Деревянка,73а Чигиринського району був об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_7, як майно набуте за час шлюбу, оскільки спірне домоволодіння було побудоване ними під час перебування в шлюбних відносинах.

Отже, з врахуванням того, що чоловік та дружина мають рівні права на володіння майном, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, суд приходить до висновку, що подружжю ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на праві власності належало по 1/2 частині вищезазначеного будинку, з чим згідні і позивачка та її представник ОСОБА_2, що також випливає і з позовних вимог про визнання права власності за позивачкою саме на 1/2 частину цього будинку, а не на весь будинок.

Таким чином, після смерті 14 січня 2006 року ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 1/2 частину вище вказаного домоволодіння, спадкоємцями якої є позивачка відповідно до заповіту від 26 травня 2004 року, посвідченого секретарем Боровицької сільської ради Чигиринського району, який не змінено і не скасовано, про що свідчить відповідний напис на заповіті (а.с.6), та чоловік померлої ОСОБА_7, оскільки, як встановлено судом, на час смерті своєї дружини він був непрацездатним.

А у відповідності до ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

У зв`язку з цим ОСОБА_7 незалежно від наявного заповіту ОСОБА_5 від 26 травня 2004 року, яким вона заповіла все своє майно позивачці, має право на обов'язкову частку, яка складається з половини частки, яка належала б йому у разі відсутності заповіту.

Так, в разі відсутності заповіту ОСОБА_5, її чоловік ОСОБА_7, як спадкоємець першої черги за законом, мав би право на спадкування належної їй 1/2 частини домоволодіння, а при наявності заповіту він має право на обов`язкову частку в даній спадщині, що буде становити 1/4 частину цього будинку, спадкоємицею ж за вище вказаним заповітом іншої 1/4 частини будинку є позивачка.

Відповідно до рішення Чигиринського районного суду від 11.09.2006 року їй було визначено додатковий строк для прийняття даної спадщини за заповітом терміном у два місяці з моменту набрання рішення чинності, тобто з 21 вересня 2006 року по 21 листопада 2006 року (а.с.7).

Судом встановлено і підтверджується даними Чигиринської державної нотаріальної контори № 284/01-16 від 15.03.2016 року (а.с.19), що позивачка у визначений їй строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті 14.01.2006 року ОСОБА_5, а інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини не зверталися.

Однак, судячи з довідки № 231 від 22.02.2016 року, виданої Боровицькою сільською радою Чигиринського району (а.с.60), ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 і після її смерті не заявляв про відмову від спадщини, що вказує на прийняття ним спадщини в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України.

Незважаючи на те, що позивачка належним чином прийняла спадщину, їй, як вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 27.10.2015 року (а.с.15), було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане спадкове майно.

А тому, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим визнати за позивачкою право власності на 1/4 частину житлового будинку, що належав померлій ОСОБА_5, в порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного та, керуючись ст. 328, ч.1 ст.1223, ч.1 ст.1241, ч.1, ч.3 ст.1268 ЦК України, ст., ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку (літера А-1) з відповідною частиною надвірних споруд: прибудова з шийкою (літера Ж), прибудова (літера а), сарай (літера Б), літня кухня (літера В), сарай (літера г), сарай (літера Г), сарай (літера г1), убиральня (літера Д), сарай (літера е), гараж (літера Е), сарай (літера е1), замощення (літера І), ворота з хвірткою №1, огорожа №2, огорожа №3, колонка питна №4, трубопровід №4а за адресою: с.Боровиця, вул. А.Деревянка,73а Чигиринського району, що належав померлій 14.01.2006 року ОСОБА_5, в порядку спадкування за заповітом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча