РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.;

при секретарі: Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Акціонерної страхової компанії «Омега» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до АСК «Омега», в якому просила стягнути різницю між страховою виплатою і фактичним розміром шкоди, завданої внаслідок ДТП, у розмірі 11 721 грн. 03 коп. та пеню в розмірі 827 грн. 30 коп.

Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що 25.12.2014 в м. Києві на перехресті вул. Грінченка та вул. Кіровоградської сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2, водієм якого був ОСОБА_3

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.01.2015 у справі № 752/637/13-п ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок вищевказаної ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ВДАІ з обслуговування Голосіївського району ГУ МВС України в м. Києві від 25.12.2014.

Вказувала, що у зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в АСК «Омега», 25.12.2014 позивач звернулася до даної страхової компанії із заявою про настання страхового випадку.

Зазначила, що в подальшому неодноразово уточнювала та направляла до АСК «Омега» нові рахунки-фактури та калькуляції сум матеріального збитку, оскільки ціни запчастин та вартість ремонту автомобіля щодня змінювалися.

19.03.2015 АСК «Омега» перерахувала на рахунок виконавця ремонтних робіт ФОП ОСОБА_4 суму у розмірі 28 470, 47 грн.

Однак, згідно акту виконаних робіт № АЗНАА 06030 від 30.03.2015 вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, становила 41 191, 50 грн. Різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою позивач сплатила самостійно у сумі 12 721,03 грн.

Справа № 756/17869/13-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6146/2014
Головуючий у суді першої інстанції: Скрипник О.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Оскільки розмір страхового відшкодування за страховим полісом № АС/8103388 становив 50 000 грн., франшиза 1 000 грн., ОСОБА_1 просила стягнути з АСК «Омега» суму коштів у розмірі 11 721 грн. 03 коп. Крім того, просила стягнути з відповідача пеню у розмірі 827, 30 грн. за прострочення виплати страхового відшкодування.

Після залучення до участі в розгляді справи в якості співвідповідача ОСОБА_2 та зміни підстав позову просила стягнути з останньої матеріальну шкоду в розмірі 10 578, 95 грн., моральну шкоду у розмірі 13 000 грн. та стягнути з АСК «Омега» 1 142, 55 грн. вирахуваної суми за фізичний знос транспортного засобу.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24.02.2016 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального, неповно досліджено докази по справі.

Зазначила, що АСК «Омега» безпідставно зменшила суму страхового відшкодування на 1 142, 55 грн., вирахувавши коефіцієнт зносу пошкодженого транспортного засобу.

Вказувала, що потерпіла особа наділена правом вимагати відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, або ж від страховика, який застрахував відповідальність такої особи.

Також ОСОБА_1 наголошувала, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу зазнала моральних страждань, оскільки звичний спосіб життя позивача та членів її сім'ї змінився. Це створило додаткові незручності, оскільки позивач та члені її сім'ї щодня діставалися до місця роботи в м. Києві з іншого населеного пункту за допомогою автомобіля.

В судовому засіданні представник позивача подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, її представник, а також представник АСК «Омега» просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 25.12.2014 в м. Києві на перехресті вул. Грінченка та вул. Кіровоградської сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2, водієм якого був ОСОБА_3

Внаслідок вищевказаної ДТП належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ВДАІ з обслуговування Голосіївського району ГУ МВС України в м. Києві від 25.12.2014 (а.с. 8, том І).

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.01.2015 у справі № 752/637/15-п ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 7, том І).

Відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, була забезпечена АСК «Омега» згідно полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів № АС/8103388 (а.с. 24, 42 том І).

25.12.2014 ОСОБА_1 звернулася до АСК «Омега» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 11, том І).

Згідно калькуляції № К000000011 від 14.01.2015, наданої ФОП ОСОБА_4, вартість матеріалів і послуг з ремонту автомобіля НОМЕР_2, становила 30 183, 02 грн. (а.с. 56, 57, том І).

Відповідно до акту виконаних робіт № 003880 та квитанції № 003880 від 25.12.2014 вартість послуг евакуації транспортного засобу марки «DAEWOO», д.н. НОМЕР_3, становила 430 грн. (а.с. 58, том І).

06.01.2015 АСК «Омега» було замовлено проведення дослідження пошкодженого транспортного засобу, за результатами якого 17.01.2015 СПД «ОСОБА_7.» складено звіт № 3557. Згідно даних звіту вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_2, становила 31 278, 66 грн., коефіцієнт зносу - 8,85 % (а.с. 43, 44, том І).

03.02.2015 позивачем надано необхідні документи, зазначені в листі АСК «Омега» від 02.02.2015, у тому числі: заяву про погодження суми матеріального збитку у розмірі 29 040, 47 грн. (а.с. 42, том І).

На підставі прийнятого рішення про виплату страхового відшкодування АСК «Омега» 18.03.2015 перерахувала на рахунок ФОП ОСОБА_4 суму коштів у розмірі 28 470, 47 грн., дана обставина сторонами не заперечувалась.

Згідно акту виконаних робіт № АЗНАА060030 від 30.03.2015 вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, склала 41 191, 50 грн. (а.с. 16, 17, том І).

Відповідно до фіскального чеку від 30.03.2015 № 7395 ОСОБА_1 сплатила ФОП ОСОБА_4 12 721, 03 грн. різниці між вартістю відновлювального ремонту та сумою страхового відшкодування (а.с. 18, том І).

Сторони не заперечували ту обставину, що відповідач ОСОБА_2 у добровільному порядку сплатила ОСОБА_1 франшизу у розмірі 1000 грн.

Стосовно вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 10 578, 95 грн. колегія суддів дійшла наступного висновку.

За загальним правилом шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ст. 1187 ЦК України).

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої за результатами розгляду справи № 6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Враховуючи, що витрати ОСОБА_1 є документально підтвердженими та понесені нею внаслідок заподіяння шкоди її майну відповідачем ОСОБА_2, вимоги про стягнення з останньої матеріальної шкоди в розмірі 10 578, 95 грн. є обґрунтованими.

Крім того, як зазначено в постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі №6-2808цс15 розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов'язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Колегія суддів також дійшла висновку про наявність підстав для відшкодування позивачеві моральної шкоди виходячи з наступного.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З огляду на наявність шкоди, заподіяної майну ОСОБА_1, протиправних дій ОСОБА_2, а також наявність причинно-наслідкового зв'язку між ними, вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими.

Суд першої інстанції наведеного не врахував в результаті чого дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення із ОСОБА_2 майнової та моральної шкоди.

Враховуючи характер правопорушення, ступень погіршення звичного способу життя потерпілої колегія суддів дійшла висновку про те, що відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 грн. у даному випадку є достатнім та справедливим.

Колегія суддів також дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до АСК «Омега» про стягнення вирахуваної суми за фізичний знос транспортного засобу у розмірі 1 142, 55 грн., оскільки згідно наявних в матеріалах справи доказів, розмір страхового відшкодування був погоджений із позивачем у встановленому порядку (а.с. 42, том І).

Відповідно до положень ст. 309 ЦПК України, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 578 (десять тисяч п'ятсот сімдесят вісім) грн. 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 000 (три тисячі) грн. відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини заявлених вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаціної скарги.

Головуючий:

Судді: