УхвалА

іменем україни

14 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Закропивного О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Ватутінського комунального підприємства теплових мереж до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору укладеним, стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 27 березня 2014 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 9 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року Ватутінське комунальне підприємство теплових мереж звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що воно є постачальником теплової енергії та гарячої води у будинок АДРЕСА_1, а відповідачі є наймачами квартири № 8 у вищевказаному будинку, особистий рахунок відкрито на ім'я ОСОБА_4

Вказувало про те, що відповідачі ухиляються від укладення договору про надання послуг з централізованого опалення, мотивуючи відмову тим, що у квартирі відсутні прилади опалення та комісійними обстеженнями системи опалення проведеними представниками підприємства даний факт підтверджено, автономне опалення відсутнє.

Зазначало, що у 2008 мешканцями квартир № 4, 8, 12, 16, 20 вказаного будинку самовільно проведено заміну труб стояків, які подають тепло на опалювальні прилади у зазначені вище квартири. Після їх заміни у квартирі № 8 відповідачами не було підключено самовільно зняті прилади опалення, а, отже, ними було порушено вимоги ЖК УРСР, Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 17 травня 2005 року № 76, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та завдано шкоду інженерному обладнанню, що призвело до порушення теплового балансу будинку.

Ураховуючи викладене, Ватутінське комунальне підприємство теплових мереж просило зобов'язати ОСОБА_4, ОСОБА_5 за власний рахунок відновити цілісність системи централізованого опалення, шляхом підключення самовільно відключеної опалювальної системи вказаної квартири до централізованого опалення; визнати договір № 5263 про надання послуг з центрального опалення між ним та ОСОБА_4 укладеним; стягнути з відповідачів на його користь у солідарному порядку заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення за період з 1 грудня 2010 року по 30 листопада 2013 року у розмірі 6 187 грн 19 коп.

Заочним рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 27 березня 2014 року позов Ватутінського комунального підприємства теплових мереж задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за власний рахунок відновити цілісність системи централізованого опалення, шляхом підключення, самовільно відключеної опалювальної системи квартири АДРЕСА_1, до централізованого опалення.

Визнано укладеним договір № 5263 про надання послуг з централізованого опалення між Ватутінським комунальним підприємством теплових мереж та ОСОБА_4, підготовлений Ватутінським комунальним підприємством теплових мереж на основі типового договору.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у солідарному порядку на користь Ватутінського комунального підприємства теплових мереж заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення за період з 1 грудня 2010 року по 30 листопада 2013 року у розмірі 6 187 грн 19 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у солідарному порядку на користь Ватутінського комунального підприємства теплових мереж понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 458 грн 80 коп.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 9 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції у частині визначення порядку стягнення заборгованості та судових витрат змінено.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Ватутінського комунального підприємства теплових мереж заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення за період з 1 грудня 2010 року по 30 листопада 2013 року по 3 093 грн 60 коп., з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Ватутінського комунального підприємства теплових мереж судові витрати по 229 грн 40 коп., з кожного. У іншій частині рішення міського суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Ватутінського комунального підприємства теплових мереж відмовити.

ОСОБА_5 судові рішення не оскаржила.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване заочне рішення суду першої інстанції у незміненій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов Ватутінського комунального підприємства теплових мереж, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.Відключення споживачів від мереж централізованогоопалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється та таке відключення не є підставою для звільнення від оплати за дані послуги.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року № 6-96цс12, від 11 листопада 2015 року № 6-1192цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Позивачем доведено факт самовільного відключенняквартири відповідачів від системи централізованого опалення та згідно розрахунку заборгованості (а.с. 25) за послуги централізованого опалення складає 6 187 грн 19 коп. Отже, судами правильно зобов'язано відповідачів за власний рахунок відновити цілісність системи централізованого опалення та стягнуто заборгованість за отримані комунальні послуги.

Крім того, виходячи із системного аналізу ст. ст. 19 - 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суди дійшли вірного висновку про те, що вимогами даних норм права передбачається обов'язок споживача укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529, що відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 10 жовтня 2012 року № 6-110цс12, який згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для судів.

Судом установлено, що у матеріалах справи наявний примірник договору № 5263 про надання послуг з централізованого опалення, який відповідає типовому договору, але усупереч вищевказаним вимогам закону відповідачем він не підписаний. Таким чином, судами правильно визнано його укладеним між позивачем та ОСОБА_4 на підставі положень п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити заочне рішення суду першої інстанції у незміненій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 27 березня 2014 року у незміненій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Черкаської області від 9 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

В.І. Журавель

О.В.Закропивний