Справа № 357/850/16-ц Головуючий у І інстанції Цуранов А. Ю.
Провадження № 22-ц/780/2617/16 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко Н. В.
Категорія 53 11.05.2016
УХВАЛА

Іменем України

11 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: Ігнатченко Н.В.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Поліщука М.А.,

за участю секретаря: Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 доНавчального центру по підготовці, перепідготовці та підвищенню кваліфікації кадрів Державного агентства автомобільних доріг України, третя особа директор Навчального центру по підготовці, перепідготовці та підвищенню кваліфікації кадрів Державного агентства автомобільних доріг України Ємець Сергій Віталійович про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

у с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Навчального центру по підготовці, перепідготовці та підвищенню кваліфікації кадрів ДААД України, третя особа директор Навчального центру по підготовці, перепідготовці та підвищенню кваліфікації кадрів ДААД України Ємець С.В. про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2016 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, з подальшим уточненням вимог, просить її скасувати, з мотивів порушення судом норм процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції керувався вимогами п. 9 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та виходив з того, що позивач до закінчення розгляду справи покинула судове засідання і не подала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками, оскільки вони не суперечать вимогам чинного законодавства та ґрунтуються на матеріалах справи.

За правилом п. 9 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до закінчення розгляду справи покинув судове засідання і не подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

За змістом зазначеної норми процесуального права, залишення позовної заяви без розгляду у справі можливе лише за умови, якщо позивач був присутній в судовому засіданні, зокрема його особу було встановлено в підготовчій частині судового засідання; він залишив залу з власної ініціативи, не бажаючи брати участі в судовому засіданні; розгляд справи не було закінчено і судове засідання тривало; суд не надавав позивачеві дозволу залишити зали засідання; позивач не подав заяви про розгляд справи за його відсутністю.

З матеріалів справи вбачається, що після оголошення ухвали про відмову у задоволенні клопотання про відвід судді, ОСОБА_2, до закінчення розгляду справи, покинула судове засідання 18 лютого 2016 року і не подала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності.

За наведених обставин, висновок суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду ґрунтується на вимогах закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач залишила судове засідання з поважних причин і не мала змоги захистити свої права з підстав упередженості судді не приймаються до уваги, оскільки не підтверджуються належними доказами та спростовуються журналом судового засідання.

Крім того, виходячи з положень рішень Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2011 року, у відповідності до яких, право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Отже, залишення позову без розгляду, відповідно до ст. 207 ЦПК України, не є порушенням права позивача на справедливий захист та не може вважатися обмеженням його права доступу до суду.

У відповідності п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, ухвала суду першої інстанції постановлена відповідно до вимог процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Разом з тим, позивачу слід роз'яснити, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення без розгляду, має право звернутися до суду повторно (ч. 2 ст. 207 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 207, 307, 312, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: Ю.М. Кулішенко

М.А. Поліщук