Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року Волноваський районний суд Донецької області

У складі:

Головуючого : судді Мохова Є.І.,

При секретарі : Бридня О.Л.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Волноваха, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку.

В С Т А Н О В И В:

28.04.2016 року позивач звернувся у суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку загальною площею 4,730 га, кадастровий номер: НОМЕР_1; НОМЕР_2, розташованої на території Вільненської сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення особистого селянського господарства, яка належала згідно Державного акту на право приватної власності серія НОМЕР_3, померлій ОСОБА_3.

14.04.2016 року він звернувся до приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 для відкриття спадкової справи та подав заяву про прийняття спадщини за № 158.

На час смерті матері з нею проживав та був зареєстрований позивач, його батько, відповідач по справі. ОСОБА_5 від спадщини відмовився, надавши до нотаріуса відповідну заяву.Також спадкоємцем першої черги є сестра позивача ОСОБА_2, яка також подала заяву про відмову від спадщини.

У видачі Свідотцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 4,730 га позивачу відмовлено, у зв"язку відсутністю оригінала Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Тому позивач просив суд визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку.

Позивач надав заяву у якій просить справу розглянути без його участі, на позові наполягає.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без їх участі не заявлено.

За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.

Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін.

У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно Державного акту на право приватної власності серія НОМЕР_3 земельна ділянка загальною площею 4,730га, кадастрові номери: НОМЕР_1; НОМЕР_2, яка розташована на території Вільненської сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення ведення особистого селянського господарства належала ОСОБА_3 (а.с.7).

З свідотцтва про народження ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, серія НОМЕР_4 виданого Рагс Зачатьєвський Волноваського району Донецької області від 19.05.1967 року , що його матір"ю є ОСОБА_3.(а.с.5).

На день смерті ОСОБА_3 проживала разом з чоловіком ОСОБА_5 та сином ОСОБА_1 в АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою секретаря Вільненської сільської ради Волноваського району № 348/02-18 від 12.04.2016 року.(а.с.17).

З свідотцтва про смерть серія НОМЕР_5 виданого 30 жовтня 2015року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецької області вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с.6).

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 219/02-31 від 26.04.2016 року приватного нотаріуса Волноваського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 у видачі Свідотцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 4,730 га, у зв"язку відсутністю оригінала Державного акту на право власності на земельну ділянку. (а.с.19).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по п'яту чергу.

Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року " Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.18 п.є Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року № 7 " Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" не може здійснюватися право власності за судовими рішеннями на земельні ділянки, які перебувають у власності громодян для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, а також земельних часток/паїв/, крім передачі їх у спадщину.

Відповідно ст.81 ч.1, п.г. ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Крім того, п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України " Про судову практикуу справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідотцтво про право на спадщину вида.ться за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідотцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну діляну загальною площею 4,730га, кадастровий номер: НОМЕР_1; НОМЕР_2 розташованої на території Вільненської сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення особистого селянського господарства.

На стягнення судових витрат позивач не наполягає.

На підставі ст.ст. 220, 657 ЦК України, Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 8, 10, 210, 212-215, 223, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 4,730 га, кадастрові номери: НОМЕР_1; НОМЕР_2 розташованої на території Вільненської сільської ради Волноваського району Донецької області, призначеної для ведення особистого селянського господарства, яка належала відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3, ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2.

Оригинал рішення знаходиться у справі № 2/221/599/2016 та зберігається у архіві Волноваського районного суду.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив - Волноваським районним судом Донецької області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Волноваського

районного суду Є.І.Мохов