АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 629/4821/15-ц Головуючий 1 інстанції: Шевцов О.А.
Провадження: № 22ц/790/5391/16
Категорія: договірні Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Гуцал Л.В.,

суддів Піддубного Р.М., Пилипчук Н.П.

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами Комунального підприємства «Житлова Управляюча компанія» Лозівської міської ради та ОСОБА_2 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 липня 2016 року по справі за позовом Комунального підприємства «Житлова Управляюча компанія» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з холодного водопостачання і водовідведення, централізованого опалення, утримання будинків та прибудинкової території та вивозу твердих побутових відходів, -

встановила:

У листопаді 2015 року Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» (далі КП «ЖУК») звернулось до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позову посилалось на те, що надає відповідачам послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, теплопостачання, утримання будинків та прибудинкових територій, вивозу твердих побутових відходів за адресою: місто Лозова, мікрорайон 5АДРЕСА_1. Відповідачі сплачували за спожиті послуги не у повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості.

В уточнених позовних вимогах КП «ЖУК» просило стягнути з відповідачів заборгованість за комунальні послуги в сумі 27 202, 73 гривень, а саме:

- за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01 серпня 1997 року по 30 квітня 2016 року у розмірі 1888, 52 гривень;

- за послуги з теплопостачання за період 01 січня 1996 року по 30 квітня 2016 року у розмірі 18039, 50 гривень;

- за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій за період з 01 січня 2001 року по 30 квітня 2016 року у розмірі 6372,83 гривень;

- за послуги з вивозу твердих побутових відходів за період з 01 листопада 2008 року по 30 квітня 2016 року у розмірі 901, 88 гривень.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 липня 2016 року позов КП «ЖУК» задоволено частково - стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь КП «ЖУК» Лозівської міської ради Харківської області заборгованість за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій у сумі 3371, 84 гривень; вирішено питання про розподіл судових витрат.

З апеляційними скаргами звернулись КП «ЖУК» та ОСОБА_2.

Позивач в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. Посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм права процесуального, просить рішення суду першої інстанції скасувати та залишити позов без розгляду.

У суді апеляційної інстанції представник КП «ЖУК» свою апеляційну скаргу підтримала, скаргу відповідача просила залишити без задоволення. Представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу останнього підтримав, проти задоволення скарги позивача заперечував.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, судова колегія вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає відхилення, а апеляційна скарга відповідача частковому задоволенню.

Права і обов'язки виробників, виконавців, споживачів у сфері житлово-комунальних послуг встановлені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24 червня 2004 року.

Згідно п.п. 5, 10 ч. 3 ст. 20 цього Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Статтями 20 та 21 Закону визначені права та обов'язки як споживача так і виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком виконавця - є надання таких послуг вчасно та відповідної якості.

Відповідно до п п. 1, 4 ч. 2 ст. 25 Закону управитель зобов'язаний, зокрема, забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об'єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів.

Судом першої інстанції встановлено, що КП «ЖУК» створена на підставі рішення №140 Лозівської міської ради Харківської області від 31 січня 2011 року.

Основним предметом і метою діяльності підприємства є самостійна систематична господарська діяльність, спрямована на досягнення економічних, соціальних та інших результатів, по забезпеченню населення міста Лозова, а також забезпеченню підприємств, установ і організацій міста Лозова послугами з управління будинками та житлово-комунальними послугами водою (холодною, гарячою), централізованим опаленням та водовідведенням, утримання будинків та прибудинкової території, вивіз ТПВ, проведення поточних та капітальних ремонтів, технічне обслуговування ліфтів тощо.

На підставі Рішенням №141 Лозівської міської ради Харківської області від 31 січня 2011 року та Акту №3 приймання-передачі майна від 01 березня 2011 року, управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради передало в господарське відання КП «ЖУК» будинки, в тому числі будинок №12 на мікрорайоні 5 в місті Лозова, де проживають відповідачі.

Згідно рішення №178 Лозівської міської ради Харківської області від 31 березня 2011 року КП «ЖУК» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з управління комплексом житлових будинків і споруд комунальної власності міста Лозова та послуг з утримання будинків та прибудинкових територій з 01 березня 2011 року.

Відповідачі мешкають в квартирі 35 будинку 12 на мікрорайоні 5 в місті Лозова Харківської області та є споживачами послуг з водопостачання та водовідведення, з теплопостачання, з утримання будинків та прибудинкових територій та з вивозу твердих побутових відходів.

Задовольняючи позовні вимоги КП «ЖУК» в частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в межах строку позовною давності, про застосування якого було заявлено відповідачами, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач є виконавцем цих послуг, а відповідачі їх споживачами.

Судова колегія з таким висновком погоджується, а доводи ОСОБА_2 наведені на обґрунтування апеляційної скарги вважає такими, що зводяться до переоцінки доказів у справі та непогодженням з їх оцінкою судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що рішення №178 Лозівської міської ради Харківської області від 31 березня 2011 року так і не було реалізовано і позивач не є фактичним виконавцем послуг, не можна визнати обгрунтованими. Таке твердження відповідача спростовується наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Матеріали справи свідчать, що 01 липня 2012 року між КП «ЖУК» та КСК «Лозова» було укладено Договір №369 на утримання та обслуговування житлового фонду, що перебуває у комунальній власності Лозівської міської ради Харківської області, а 01 липня 2012 року додаткова угода до нього (т.2 а.с.64-68).

Та обставина, що послуги надаються споживачам на підставі зазначеного договору КСК «Лозова», а не безпосередньо КП «ЖУК», не знімає з відповідачів обовязку вносити плату за ці послуги на користь визначеного органом місцевого самоврядування виконавця, яким є позивач, та який за законом має право на підставі цивільно - правових угод залучати до виконання послуг інших субєктів господарювання.

Перелік послуг та тарифи з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначено Рішенням №355 Лозівської міської ради Харківської області від 15 травня 2012 року.

Жодних доказів, які б свідчили про неналежне виконання позивачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій матеріали справи не містять.

Не впливають на правильність рішення суду першої інстанції в цій частині і посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на відсутність письмового договору між позивачем та відповідачами щодо надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Цим доводам суд першої інстанції надав вірну правову оцінку в оскаржуваному рішенні, яка доводами апеляційної скарги не спростовується.

Розмір заборгованості суд визначив відповідно до наданого позивачем розрахунку, правильність якого відповідачами не спростована.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення на користь КП «ЖУК» заборгованості за водопостачання, водовідведення та теплопостачання, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не є виконавцем зазначених послуг та не надав суду доказів на підтвердження свого права на звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості на свою користь, а не на користь виконавців послуг, якими є КП «Лозоваводоканал» та КП «Теплоенерго».

Судова колегія вважає такі висновки правильними. Доводи апеляційної скарги КП «ЖУК» не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору по суті, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Так, посилання позивача на те, що рішенням №178 виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 30 березня 2011 року КП «ЖУК» було визначено виконавцем послуг з управління комплексом житлових будинків і споруд комунальної власності міста Лозова та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 01 березня 2011 року висновків суду не спростовують.

Не обґрунтованими слід визнати і посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не враховані та проігноровані посилання позивача на п.3.2.5 Статуту КП «ЖУК», який визначає, що іншими цілями і предметом діяльності підприємства є виконання функцій щодо розподілу та перерахуванню коштів спеціалізованим підприємствам, які отримані від споживачів за житлово-комунальні послуги.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції надав правильну правову оцінку правовідносинам, які склалися між позивачем та виконавцями послуг, а саме, КП «Лозоваводоканал» та КП «Теплоенерго».

Суд обґрунтовано вважав, що Договором №4 про надання послуг з абонентського обслуговування від 25 червня 2012 року, укладеним між позивачем та КП «Теплоенерго», на який в апеляційній скарзі посилається позивач, не передбачено право КП «ЖУК» звертатися до суду з позовом від свого імені та вимагати стягнення заборгованості на свою користь, а не на користь виконавців цих послуг. З Договору (п.1.2) вбачається, що КП «ЖУК» наділений правом здійснювати від імені КП «Теплоенерго» дії, повязані зі стягненням заборгованості Абонентів за надані послуги по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню; представляти інтереси КП «Теплоенерго» у суді з питань, що повязані з погашенням заборгованості Абонентів (т.1 а.с.42-48). Не змінною залишилась редакція цього пункту Договору і в Додаткових угодах до нього (т.1 а.с.220-222).

Вірно зазначив суд і те, що Договорами про надання послуг з абонентського обслуговування споживачів та про надання послуг від 30 січня 2015 року, укладеними між позивачем та КП «Лозоваводоканал» право КП «ЖУК» на предявлення позову про стягнення заборгованості від свого імені та на свою користь не передбачено.

Доводи апеляційної скарги КП «ЖУК» стосовно незаконності рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за послуги з вивозу твердих побутових відходів, зводяться до посилання позивача на Договір доручення №2 від 31 грудня 2012 року, якому суд надав правильну юридичну оцінку.

Висновку про ненадання позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження цих вимог, суд дійшов на підставі належним чином оцінених доказів (ст.212 ЦПК України).

Не ґрунтуються на законі і доводи апеляційної скарги КП «ЖУК» стосовно того, що відповідачі в суді першої інстанції просили про застосування строку позовної давності до всіх вимог, що свідчить про визнання ними заборгованості за послуги з холодного водопостачання та водовідведення, централізованого опалення, вивіз твердих побутових відходів в межах трирічного строку.

Право відповідачів заявити про застосування строку позовної давності передбачено ст.267 ЦК України. При цьому закон не повязує можливість застосування наслідків пропуску строку позовної давності про які заявляє відповідач, з підставами заперечень відповідача проти позову. Отже невизнання відповідачами позову, не позбавляло їх права одночасно заявити і про сплив позовної давності.

Оскільки суд відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з теплопостачання, водопостачання, водовідведення та вивіз твердих відходів за недоведеністю права КП «ЖУК» на предявлення таких вимог від свого імені, посилання в апеляційній скарзі позивача на відсутність претензій з боку відповідачів на неотримання чи отримання неякісних послуг правового значення не мають та висновків суду не спростовують.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині вирішення спору по суті, судова колегія не може погодитися з рішенням суду в частині розподілу судових витрат.

При повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Вірно пославшись на ст.88 ЦПК України, суд не застосував положення цієї норми та безпідставно стягнув з відповідачів на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору у повному обсязі та в солідарному порядку.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат необхідно змінити, стягнувши з відповідачів на користь позивача судові витрати в рівних частках з кожного, пропорційно задоволеним позовним вимогам (12,39 %).

В іншій частині рішення залишається без змін.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

вирішила:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлова Управляюча компанія» Лозівської міської ради відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 липня 2016 року змінити в частині розміру судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житлова Управляюча компанія» Лозівської міської ради судові витрати в розмірі по 50 (пятдесят) гривень 32 копійки з кожного.

В іншій частині це ж рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді