У Х В А Л А

21 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Гуменюка В.І.,Яреми А.Г.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» про визнання договору поруки припиненим,

встановила:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 4 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2016 року, у відкритті апеляційного провадження відмовлено на підставі частини четвертої статті 297 ЦПК України.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року й Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2016 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції частини першої статті 73 та частини третьої статті 294 ЦПК України.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Постановляючи 14 квітня 2016 року ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився касаційний суд, виходив з того, що оскільки ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 березня 2016 відмовлено у відкриті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 4 листопада 2015 року, у зв'язку з тим, що апелянт не надав суду клопотання про поновлення стоків із зазначенням поважних підстав для поновлення строку на апеляційне провадження, то відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження.

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року суд касаційної інстанції, скасовуючи ухвалу апеляційного суду та передаючи справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, вказав, що апеляційний суд відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне провадження неналежним чином не дослідив причини пропуску цього строку.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 жовтня 2013 року суд касаційної інстанції, скасовуючи ухвалу апеляційного суду та передаючи справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, вказав, що апеляційним судом був порушений спеціальний порядок для оскарження заочного рішення.

Порівняння вищенаведеного судового рішення із судовим рішенням, про перегляд якого подану заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції неоднаково застосував одні й ті самі норми процесуального права.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України у справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» про визнання договору поруки припиненим за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

В.І. Гуменюк

А.Г. Ярема