АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2-8754/11 Головуючий суддя І інстанції Подус Г. С.
Провадження № 22-ц/790/3462/16 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Брулевичa В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «ВЕРУС» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 29 210,94 грн. (двадцять девять тисяч двісті десять гривень 94 копійки), стягнути солідарно з ОСОБА_2, ТОВ «УФА «Верус» 200 грн., вирішити питання про судові витрати.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно д укладеного договору № б/н від 17.12.2006 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 1 250,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобовязання ОСОБА_2 за кредитним договором забезпечено порукою, а саме договором поруки, укладеним з поручителем ТОВ «УФА «ВЕРУС» в особі філії «ТОВ «УФА «ВЕРУС» у Дзержинському районі м. Харкова.

Взяті на себе зобовязання по кредитному договору № б/н від 17.12.2006 року ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав своєчасно та належним чином.

У порушення умов вказаного кредитного договору ОСОБА_2 зобовязання не виконала. Відповідно до п.п. 2,4 Договору поруки від 01.09.2010 р. у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі, вирішити питання про судові витрати. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у даному випадку відбулося переривання строку позовної давності.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині стягнення суми заборгованості з ТОВ «УФА «Верус» підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції, виходив із того, що позивачем пропущений строк позовниї давності для звернення до суду.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна за таких підстав.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно зі ст.16 ЦПК України, не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 118 ЦПК України, позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за чч.1, 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (ст.17) або ГПК України (ст.ст.1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 п. 15 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України №2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року № 6-745цс15, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

У порушення наведеного суд прийняв до розгляду, розглянув і ухвалив рішення у спорі між банком, який є юридичною особою, і субсидіарним поручителем, ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус», який також є юридичною особою, спір між якими підлягає розгляду господарським судом.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» суми заборгованості за кредитом необхідно скасувати, а провадження по справі закрити відповідно до ст. 205, 310 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 205, 206, 310, 315 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2016 року в частині стягнення з ТОВ "УФА "ВЕРУС" в особі філії ТОВ "УФА"ВЕРУС" у Дзержинському районі м. Харкова, заборгованості за кредитним договором у розмірі 200 грн. скасувати.

Провадження по справі в частині стягнення з ТОВ "УФА "ВЕРУС" в особі філії ТОВ "УФА"ВЕРУС" у Дзержинському районі м. Харкова, заборгованості за кредитним договором у розмірі 200 грн. закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий: Н.М. Шаповал

Судді: І.С. Кіпенко

ОСОБА_1