Апеляційний суд Житомирської області
Справа №280/1489/15-ц Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 50 Доповідач Зарицька Г. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Зарицької Г.В.

суддів: Жигановської О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Коростишівської районної державної адміністрації, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітніх дітей та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2016 року

встановила:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 та просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем, залишити неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 на його утриманні та вихованні, стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 1 000 грн на утримання сина ОСОБА_4 500 грн. В обґрунтування вимог зазначав, що 27 квітня 2002 року між ним та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, від якого мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне подружнє життя виявилось невдалим, між ними виникли непорозуміння, внаслідок чого ОСОБА_2 почала проживати окремо. Оскільки відповідач участі у вихованні та утриманні дітей не бере, від виконання сімейних обов'язків ухиляється, просив позов задовольнити.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2016 року позов задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Після розірвання шлюбу залишено прізвище дружині - «ОСОБА_2».

Дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 залишено проживати з матір'ю - ОСОБА_2

У задоволенні позову ОСОБА_1 в частині стягнення ліментів та визначення місця проживання дітей з батьком відмовлено за безпідставністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 487,20 грн судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення в частині відмови у стягненні аліментів на його користь скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених до суду першої інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в цих межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, з 27 квітня 2002 року сторони перебували у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №49 (а.с.4).

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час проживають з позивачем по АДРЕСА_1 (а.с.5,6).

Відповідачка проживає окремо по АДРЕСА_2, про що свідчить довідка ПАТ ПМК-9 про склад сім'ї від 13.08.2015 р.(а.с.22).

Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами не склалися, зберегти сім'ю вони не бажають, оскільки це суперечить їх інтересам.

Згідно з довідкою ФОП ОСОБА_7 від 08.02.2016 р. відповідачка працює у клубі-барі «Олімп» адміністратором та отримує заробітну плату (а.с.53).

У відповідності до характеристик з місця навчання неповнолітніх дітей батьки забезпечують дітей усім необхідним для навчання, приділяють належну увагу їх вихованню, цікавляться навчанням дітей, беруть активну участь у житті класу, відвідують всі виховні заходи та родинні свята, шкільні і класні батьківські збори (а.с.23, 24).

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначено з матір'ю.

У задоволенні позову ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей з батьком відмовлено за безпідставністю. Рішення в частині вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей сторонами не оскаржується.

Відповідно до ч.1 ст. 180, ч.ч. 1, 2 ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

З огляду на те, що рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у позові щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей з батьком та залишено дітей проживати з матір'ю і в цій частині рішення набрало законної сили, суд обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позову про стягнення аліментів на їх утримання.

Доводи апеляційної скарги про те, що визначаючи місце проживання дітей з матір'ю, суд першої інстанції не врахував висновок органу опіки і піклування, відсутність у відповідачки належних умов для проживання, а також безпідставно прийняв до уваги неналежно оформлені характеристики з місця навчання дітей, довідку про індивідуальну психодіагностичну роботу з дітьми, колегія суддів до уваги не бере, оскільки в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не просить рішення в частині зазначених вимог змінити чи скасувати, а тому його законність і обґрунтованість у цій частині не перевіряється.

Рішення суду в частині відмови у стягненні аліментів ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: