Справа № 459/3987/15 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І.
Провадження № 22-ц/783/3234/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Берези В.І., Бойко С.М.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 09 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк», з участю третьої особи на стороні відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів, шляхом повернення банківського вкладу,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року позивач звернувся в суд з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором банківського вкладу (депозиту) «Процентне літо» № F-USD-5027/18 у сумі 178706,00 грн., та заборгованість за договором банківського вкладу (депозиту) «Процентне літо» № F-UAN-5095/18 у сумі 5575,00 грн. Вимоги обґрунтовані тим, що 07.08.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Процентне літо» № F-USD-5027/18, згідно з п.1.1 якого банк приймає від вкладника грошові кошти в розмірі, визначеному п.2.3 цього договору та зобовязується виплачувати вкладникові вклад та нараховані проценти по вкладу на умовах, установлених цим договором. Пунктом 2 укладеного договору встановлені наступні умови вкладу: початкова сума та валюта вкладу 16 000,00 доларів США, процентна ставка річних 11%, термін повернення вкладу 09.02.2015 року. Вказує, що 07.08.2014 року ним був внесений депозит у сумі 16 000,00 доларів США. 29.08.2014 року між ним та відповідачем був укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Процентне літо» № F-UAN-5095/18, згідно з п. 1.1 якого банк приймає від вкладника грошові кошти в розмірі, визначеному п.2.3 цього договору та зобовязується виплачувати вкладникові вклад і нараховані проценти по вкладу на умовах, установлених цим договором. Пунктом 2 укладеного договору встановлені наступні умови вкладу: початкова сума та валюта вкладу 5000,00 грн., процентна ставка річних 23,50%, термін повернення вкладу 02.03.2015 року.

Зазначає, що ним 29.08.2014 року був внесений депозит у сумі 5000,00 грн. Станом на 09.02.2015 року банк повинен був йому повернути за договором банківського вкладу (депозиту) «Процентне літо» № F-USD-5027/18: 16000,00 доларів США та 806,66 доларів США відсотків, тобто разом 16806,66 доларів США. Станом на 02.03.2015 року банк по договору банківського вкладу (депозиту) «Процентне літо» № F-UAN-5095/18 повинен був йому повернути: 5000,00 грн. та 575,00 грн. відсотків, тобто разом 5575,00 грн.

Стверджує, що неодноразово звертався до відповідача про повернення вкладів та відсотків, проте відповідачем було сплачено лише частину належних йому коштів, а саме: 600 доларів США, з них: 200,00 доларів США 09.02.2015 року та 400,00 доларів США в послідуючий час. 07.04.2015 року постановою Правління НБУ № 217 ПАТ «Укргазпромбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних, у звязку з чим рішенням №70 від 07.04.2015 року Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 08.04.2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Укргазпромбанк» із ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації. Із врахуванням повернення йому гарантованих Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 200 000,00 грн. до стягнення підлягають: за договором банківського вкладу (депозиту) «Процентне літо» № F-USD-5027/18: 378706,00 грн. - 200000,00 грн. = 178706,00 грн.; за договором банківського вкладу (депозиту) «Процентне літо» № F-UAN-5095/18: 5575,00 грн.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк», з участю третьої особи на стороні відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів, шляхом повернення банківського вкладу - відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, позивач ОСОБА_2 оскаржив таке в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене без повного та всебічного з»ясування всіх обставин справи, із неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Просить рішення Червоноградського міського районного суду Львівської області від 09 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Учасники судового процесу в судове засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

У відповідності до вимог ст.305 ч.2 ЦПК України неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, тому розгляд справи здійснюється за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції, оскільки вони зроблені на підставі правильного встановлення існуючих правовідносин між сторонами, а доводи апеляційної скарги правильності оскаржуваного рішення не спростовують. До такого висновку колегія суддів дійшла з врахуванням наступних обставин.

За приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №11 роз»яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до положень ст. ст. 11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Згідно із ст. ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що 07 серпня 2014 року між сторонами у справі був укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Процентне літо» № F-USD-5027/18, згідно з п. 1.1 якого банк приймає від вкладника грошові кошти в розмірі, визначеному п.2.3 цього договору та зобовязується виплачувати вкладникові вклад та нараховані проценти по вкладу на умовах, установлених цим договором.

Пунктом 2 укладеного договору встановлені наступні умови вкладу: початкова сума та валюта вкладу 16 000,00 доларів США, процентна ставка річних 11,00%, термін повернення вкладу 09.02.2015 року.

Факт залучення коштів у сумі 16000,00 доларів США на депозит відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту) «Процентне літо» № F-USD-5027/18 від 07.08.2014 року підтверджується копією платіжного доручення № 2102 від 07.08.2014 року.

Також, між сторонами у справі 29 серпня 2014 року був укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Процентне літо» № F-UAN-5095/18, згідно з п. 1.1 якого банк приймає від вкладника грошові кошти в розмірі, визначеному п.2.3 цього договору та зобовязується виплачувати вкладникові вклад та нараховані проценти по вкладу на умовах, установлених цим договором.

Пунктом 2 укладеного договору встановлені наступні умови вкладу: початкова сума та валюта вкладу 5 000,00 грн., процентна ставка річних 23,50%, термін повернення вкладу 02.03.2015 року.

Факт залучення коштів у сумі 5 000,00 грн. на депозит відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту) «Процентне літо» № F-UAN-5095/18 від 29.08.2014 року підтверджується копією квитанції № 20340 від 29.08.2014 року.

Згідно з меморіальним ордером № 45396880 від 06.11.2015 року позивач отримав за рахунок Фонду гарантовану державою суму 200000,00 грн.

У звязку з тим, що відповідачем по даний час депозити в повному обсязі не виплачені, звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до положень статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі постанови Правління Національного банку України №602 від 14 вересня 2015 року відкликано банківську ліцензію ПАТ «Укргазпромбанк» і розпочато процедуру його ліквідації.

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №168 від 14.09.2015 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Укргазпромбанк», призначено уповноважену особу ФГВФО та делеговано всі повноваження ліквідатора, визначені, зокрема, статтями 37, 38, 48, 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 строком на два роки з 15.09.2015 по 14.09.2017 включно.

Відповідно до положення частини 5 статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Частинами 1, 4 статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено порядок спрямування уповноваженою особою Фонду коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку на задоволення вимог кредиторів та встановлено, що вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги.

Таким чином, положення статей 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» свідчать про те, що за умови початку процедури ліквідації банку застосовуються норми спеціального закону і вимоги кредиторів задовольняються в порядку черговості в межах ліквідаційної процедури.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що до спірних правовідносин слід застосовувати даний спеціальний закон, який виключає можливість задоволення вимог позивача в судовому порядку в разі початку ліквідаційної процедури.

Так, відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленої на цей день (200 000,00 грн.), незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Згідно з частиною 2 статті 26 даного Закону вкладник набуває право на одержання суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування всієї суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановлених НБУ на день початку процедури виведення Фонду з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 даного Закону.

Згідно з п. п. 1-3 ч. 5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 3-217гс15, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Позивачем та його представником ні суду першої, ні суду апеляційної інстанцій не надано і відповідно такі відсутні в матеріалах справи, жодних переконливих доказів з приводу звернення позивача у банківську установу, починаючи з дат закінчення строку дії зазначених вище договорів до початку процедури ліквідації банку, тоді як до суду з позовними вимогами позивач звернувся лише 15 грудня 2015 (під час ліквідації банку).

Тому, суд першої інстанції з висновками якого погодилась і колегія суддів, прийшов до вірного висновку про те, що у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах, а відтак, і позов про стягнення коштів, що знаходяться на поточному рахунку з ПАТ «Укргазпромбанк» поза межами ліквідаційної процедури підлягає залишенню без задоволення.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам як матеріального, так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 09 лютого 2016 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, 307 ч. 1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 09 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Береза В.І.

ОСОБА_4