АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4119/16 Головуючий 1 інст. Блага І.С.
Справа № 617/640/16-ц
Категорія: поділ майна подружжя Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Гуцал Л.В., Кірсанової Л.І.,

за участю секретаря Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

у с т а н о в и л а:

В квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

На обґрунтування позивач вказав, що з 13 липня 1990 року перебував з відповідачем в юридичному шлюбі, який було розірвано 11 листопада 2003 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим № 577.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалами Апеляційного суду Харківської області від 08 липня 2015 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2015 року, встановлено факт їх проживання однією сімєю без укладення шлюбу з 11 листопада 2003 року по 01 квітня 2014 року.

За час сумісного проживання вони придбали майно, а саме: автомобілі «Mercedes-Benz CL-500», реєстраційний номер НОМЕР_1; «Chevrolet Express», реєстраційний номер АХ 4566; «Porsche Panamera», реєстраційний номер НОМЕР_2; «Toyota Highlander», реєстраційний номер НОМЕР_3; «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_4.

Посилаючись на підстави, передбачені статтями 60, 69, 71 СК України, просив визнати за ним право власності на ? частину даного рухомого майна.

В заяві про забезпечення позову позивач просив накласти арешт на вказані транспортні засоби.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2016 року заяву задоволено.

До розгляду справи по суті накладено арешт на автомобілі «Mercedes-Benz CL-500», реєстраційний номер НОМЕР_1; «Chevrolet Express», реєстраційний номер АХ 4566; «Porsche Panamera», реєстраційний номер НОМЕР_2; «Toyota Highlander», реєстраційний номер НОМЕР_3; «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_4.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу про відмову в забезпеченні позову. Зокрема зазначає, що позов забезпечено без надання відповідних доказів щодо цього.

Позивач ухвалу суду першої інстанції не оскаржив, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог частин 1 та 3 статті 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 152 ЦПК України).

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в пункті 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Вимоги за даним позовом стосуються розподілу майна подружжя.

Посилаючись на те, що користування і володіння відповідачем спільним майном може призвести до його втрати, відчуження або пошкодження, ОСОБА_2 заявив відповідне клопотання про забезпечення позову.

За таких обставин суддя вправі був забезпечити позов, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак, враховуючи те, що застосуванням відповідного заходу порушуються права відповідача щодо володіння та користування спірним майном, судова колегія вважає за необхідне змінити вид забезпечення позову з накладання арешту на заборону вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження майна.

Доводи щодо відсутності доказів на підтвердження невиконання або утруднень у виконанні рішення суду не ґрунтуються на законі. Справа по суті не вирішена.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_3 пояснила, що під час перебування у шлюбу сторони придбали десять автомобілів. Спірні автомобілі за усною домовленістю між ними підлягали залишенню у ОСОБА_1, яка на даний час звернулася до суду з позовом про розподіл інших пяти автомобілів.

Керуючись ст. ст. 302, 307 ч. 2 п. 3, 312 п. 2, 313, 314 ч. 1 п. 5, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2016 року змінити.

Змінити вид забезпечення позову з накладання арешту на автомобілі «Mercedes-Benz CL-500», реєстраційний номер НОМЕР_1; «Chevrolet Express», реєстраційний номер АХ 4566; «Porsche Panamera», реєстраційний номер НОМЕР_2; «Toyota Highlander», реєстраційний номер НОМЕР_3; «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_4, на заборону вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження цього рухомого майна.

Ухвала набирає чинності негайно і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Л.В.Гуцал

ОСОБА_4