У Х В А Л А

16.05.2016 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Хитрука В.М.,

з участю секретаря Лозінської В.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в приміщенні Барського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 господарства «Даря і Я» до ОСОБА_2 сільської ради Барського району Вінницької області, ОСОБА_3, Реєстраційної служби Барського районного управління юстиції про визнання незаконним рішення сесії, визнання недійсним договорів оренди земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

У попередньому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 О.В. заявив клопотання про зобовязання позивача внести на депозитний рахунок суду заставу, достатню для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову, який застосований ухвалою суду 11.04.2016 року.

Представник позивача ОСОБА_1 господарства «Даря і Я» ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що клопотання є передчасним, оскілки на розгляді Апеляційного суду Вінницької області перебуває апеляційна скарга відповідача ОСОБА_3 на вказану ухвалу суду, крім того ОСОБА_3, згідно договорів оренди земельних ділянок, не є господарюючим субєктом, а тому застосовані заходи забезпечення позову не порушують її права та інтереси.

Представники відповідача ОСОБА_2 сільської ради Барського району Вінницької області заперечували проти задоволення клопотання.

Дослідивши вказане клопотання, заслухавши думку учасників попереднього судового засідання, суд вважає за необхідне відмовити у задоволення клопотання виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 153 ЦПК України, суд, допускаючи забезпечення позову, може вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою, достатньою для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову, яка вноситься на депозитний рахунок суду. Розмір застави визначається судом з урахуванням обставин справи, але не повинен бути більшим за розмір ціни позову.

Відповідно до частини 1 пункту 6 Постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Тому, допускаючи забезпечення позову, суд відповідно до ч. 4 ст. 153 ЦПК вправі покласти на позивача обов'язок внести на депозитний рахунок суду заставу, достатню для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову.

Тобто, за змістом цієї норми суд (суддя), під час вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову, визначивши вид забезпечення позову та розмір застави у сукупності, повинен зазначити її саме в ухвалі про забезпечення позову, а не в іншій ухвалі яка не передбачена ст. 293 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. 153, ст. 293 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 О.В. про зобовязання позивача внести на депозитний рахунок суду заставу, достатню для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову, який застосований ухвалою суду 11.04.2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: