Провадження №2/485/233/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Кішковської З.А.,

секретар судового засідання Забаровська С.А.,

за участю: позивачки ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Снігурівської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

Встановив:

26 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом. На обґрунтування вимог зазначила, що після смерті 26 січня 2008 року її батька ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок по вул.Гагаріна, 64 в м.Снігурівка Миколаївської області, а також на дві земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,0242га за тією ж адресою. Позивачка є єдиною спадкоємицею за законом і прийняла спадщину. Через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, а також через неправильність зазначення прізвища спадкодавця у державних актах на право приватної власності на землю, нотаріус відмовила у нотаріальному посвідченні спадкових прав. Належність померлому батькові житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями підтверджується матеріалами справи БТІ і рішенням виконкому Снігурівської міської ради про оформлення самовільної забудови господарчих споруд. Вказання прізвища власника земельних ділянок у правовстановлюючих державних актах на право приватної власності на землю як "Дитріченко" є опискою.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача позовні вимоги визнав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

06 лютого 2008 року в Книзі реєстрації смертей ОСОБА_4 реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області проведено актовий запис №37 про смерть 26 січня 2008 року в м.Снігурівка Миколаївської області ОСОБА_3 і видано свідоцтво про смерть серія І-ФП №071265 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями по вул.Гагаріна, 64 в м.Снігурівка Миколаївської області, та земельні ділянки площею 0,10га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0242га для ведення особистого селянського господарства за вказаною адресою.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №664/2008, заведеної у Снігурівській державній нотаріальній конторі, позивачка прийняла спадщину як спадкоємець за законом першої черги на підставі поданої заяви, яку зареєстровано в книгу обліку спадкових прав за №1376. Інші особи про спадкові права не заявляли. 31 жовтня 2009 року на ім"я позивачки у справі було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 (а.с.53-57).

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України.

В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини, за нормою ст.1221 ЦК України, є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини - ст.1222 ЦК України.

Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення - ст.1225 ЦК України.

По положенню ст.ст.1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

05 серпня 2015 року нотаріус Снігурівської державної нотаріальної контори винесла постанови, якими відмовила у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок з госпбудівлями та земельні ділянки, вказавши на вимогу надання оригіналу правовстановлювального документу.

За п.п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. За нормою ст.49 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 №3425-XII нотаріус обґрунтовано відмовив у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємцем не було подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

В силу п.23 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За п.3.1 листа ВССУ від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За ч.3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Права, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав - ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Право власності померлого ОСОБА_3 на об"єкт нерухомості підтверджується інвентарною справою БТІ №191, датованою 09.03.1962 року, а також рішенням виконкому Снігурівської міської ради Миколаївської області №139 від 02 червня 1987 року про надання дозволу ОСОБА_3 на оформлення самовільно збудованих господарчих споруд, технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, рішеннями виконкому Снігурівської міської ради Миколаївської області про упорядочення найменувань вулиць і номерних знаків будинків.

Спірні земельні ділянки площею 0,10га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0242га для ведення особистого селянського господарства розташовані за адресою житлового будинку. Згідно Державних актів на право приватної власності на землю, виданих 24 березня 1993 року, власником земельних ділянок є "Дмитріченко Анатолій Іванович". Тобто, дані власника земельних ділянок і спадкодавця не співпадають у прізвищі "Дмитріченко"-"Дмитроченко". Вказане суд визнає опискою. Дані про земельні ділянки внесені до Державного земельного кадастру з номерами :37:064:0010, :37:064:0011. Відповідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку вартість земельних ділянок складає 90427,32грн. і 963,42грн.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бут,и у тому числі, визнання права.

Остільки, позивачка довела наявність спадкового майна, пістави до його успадкування, неможливість реалізації спадкових прав у інший спосіб, суд визнає її позовні вимоги обґрунтованими та ухвалює про їх задоволення.

Керуючись ст.ст.3,4,15,57,60,208-210,213,214,215,218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Снігурівської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого 26 січня 2008 року, право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями згідно даних технічного паспорта, виготовленого станом на 14 вересня 2015 року, розташований за адресою: вулиця Гагаріна,64 в м.Снігурівка Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого 26 січня 2008 року, право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10га кадастровий №:37:064:0010, розташовану за адресою: вулиця Гагаріна,64 в м.Снігурівка Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого 26 січня 2008 року, право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0242га кадастровий №:37:064:0011, розташовану за адресою: вулиця Гагаріна,64 в м.Снігурівка Миколаївської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами на ім'я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів після отримання копії судового рішення.

Суддя