Категорія 30 Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Медвецького С.К., Нікушина В.П.,

при секретарі: Сніжко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ПАТ «Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2014 року позивач звернулась в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що 28.05.2014 року о 16 год. 30 хв. у м. Вінниці відповідач, керуючи автомобілем «Мерседес Е 320», д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по проїзній частині вул. Соборної в м. Вінниці, не дотримавшись безпечної дистанції, допустив наїзд на автомобілі «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням позивача, та ВАЗ-2107, д.н.з. НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 08.07.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.. З огляду на те, що її автомобіль застрахований за програмою «КАСКО», що підтверджується договором добровільного страхування наземного транспорту №44/14-Т/В від 18.02.2014 року, укладеним між страховиком, в особі ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та страхувальником, в особі ОСОБА_3, попередньо встановлений страховиком розмір завданої шкоди в результаті пошкодження автомобіля, що становить 113 000 грн., був відшкодований страховиком. Окрім пошкодження транспортного засобу в результаті дорожньо-транспортної пригоди вона отримала забій черевної порожнини, у зв'язку з чим була доставлена для обстеження у Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2 з діагнозом - загроза передчасних пологів, де її було госпіталізовано для стаціонарного лікування з 28.05.2014 року по 11.06.2014 року, а також діагностовано патологію серця плоду. Вважає, що протиправними діями відповідача їй було завдано моральну шкоду у вигляді психологічних травм та душевних переживань, яку вона оцінює у розмірі 70 000 грн., та матеріальну шкоду у вигляді витрат на таксі для пересування, витрат на медичні препарати, які були придбані у період лікування, що становить 8 945,46 грн.. Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем було змінено позовні вимоги, а тому з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 25 589,59 грн. матеріальної шкоди та 111 618 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2016 року до участі у розгляді справи в якості співвідповідача було залучено ПАТ «Страхова компанія «Країна».

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2016 року позов задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 9 140,86 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн..

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, представником ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, при цьому зроблено посилання на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Також не погодившись із вказаним рішенням суду, представником ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити в частині стягнення моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 111 618 грн., а також понесені судові витрати. В частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 9 140 грн. рішення суду залишити без змін.

При цьому зроблено посилання на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 власну апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені в ній обставини, проти задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_2 заперечував, вказавши на її безпідставність.

Представник ОСОБА_2 власну апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені в ній обставини, проти задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_3 заперечував, вказавши на її безпідставність.

Представник ПАТ «Страхова компанія «Країна» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при цьому надано заяву про розгляд справи у його відсутність.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи позов частково, районний суд виходив з того, що позивачем доведено завдану їй матеріальну шкоду в розмірі 9 140,86 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на її користь, а також з урахуванням глибини та тривалості моральних страждань, розмір моральної шкоди визначено в сумі 10 000 грн..

Однак, повністю погодитись з таким висновком районного суду не можна, оскільки судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, тому суд апеляційної інстанції на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасовує та ухвалює нове рішення з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 28.05.2014 року о 16 год. 30 хв. у м. Вінниці ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Мерседес Е 320», д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по проїзній частині вул. Соборної в м. Вінниці, не дотримавшись безпечної дистанції, допустив наїзд на автомобілі «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, та ВАЗ-2107, д.н.з. НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів, що підтверджується доповненням до протоколу АВ2 №976711 про порушення правил дорожнього руху, що призвело до ДТП.

Постановою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 08.07.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн..

Із договору добровільного страхування наземного транспорту №44/14-Т/В від 18.02.2014 року, укладеного між страховиком, в особі ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та страхувальником, в особі ОСОБА_3, вбачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача був застрахований за програмою «КАСКО».

Звернувшись в суд позовом, ОСОБА_3 заявлено вимогу про відшкодування шкоди, яка мотивована тим, що протиправними діями відповідача їй було завдано моральну шкоду у вигляді психологічних травм та душевних переживань, яку вона оцінює у розмірі 111 618 грн., та матеріальну шкоду у вигляді витрат на таксі для пересування, витрат на медичні препарати, які були придбані у період лікування, що становить 25 589,59 грн..

Матеріалами справи встановлено, що 28.05.2014 року о 16 год. 35 хв., після того, як сталась дорожньо-транспортна пригода, ОСОБА_3 була доставлена до Вінницького міського клінічного пологового будинку №2 каретою швидкої допомоги, при цьому скаржилась на незначний біль внизу живота, прямого удару в область матки не визначає, ворушіння плоду відчуває добре, що підтверджується записами щодо перебігу вагітності та пологів.

28.05.2014 року у Вінницькому міському клінічному пологовому будинку №2 позивачу було здійснено ультразвукове дослідження та згідно протоколу УЗД-ІІІ триместр вагітності №584 від 28.05.2014 року гематома не візуалізується, серце плоду ритмічне, плацента нормальна.

Крім того, із відповідей Тиврівської ЦРЛ вих.№177 від 05.02.2016 року, Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні від 05.02.2016 року №01/146, Бердичівської центральної міської лікарні від 04.02.2016 року, наданих на адвокатські запити вбачається, що серцево-судинна система ембріона формується на 5-6 тижні вагітності, відтак серце та серцево-судинна система майбутньої дитини ОСОБА_3 сформувалась ще задовго до дорожньо-транспортної пригоди.

Із індивідуальної карти вагітної і породіллі №268 Вінницького міського клінічного пологового будинку №2, заповненої 12.02.2014 року, констатовано вроджену ваду роботи серця плоду та загрозу передчасних пологів.

Зі змісту анкети вагітної ОСОБА_3 достовірно встановлено, що мати позивача має захворювання серця, також відповідно до ультразвукового обстеження Відділення медицини плода Інституту педіатрії, акушерства і гінекології Національної академії медичних наук України від 16.06.2014 року вбачається, що у чоловіка позивача, тобто батька дитини, наявна ВВС - вроджена вада серця, відтак однією з ймовірних причин виникнення вродженої вади серця плоду є спадковість.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що перебування позивача на стаціонарному лікуванні в період з 28.05.2014 року по 11.06.2014 року з діагнозом - загроза передчасних пологів, знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка сталась 28.05.2014 року, однак при визначенні розміру матеріальної шкоди було безпідставно стягнуто кошти в сумі 1 073,24 грн. за комфортне перебування позивача у Вінницькому міському клінічному пологовому будинку №2 та частину витрат на медичні препарати, оскільки відповідно до виписок із медичної карти стаціонарного хворого №1043 вбачається, що ОСОБА_3 призначено ряд препаратів, вартість яких відповідно до наданих нею чеків становить 66,68 грн. і позивачем не обґрунтовано необхідність забезпечення їй умов комфортного перебування в медичному закладі.

Щодо вимог про стягнення витрат на внутрішні перевезення, то останні не можуть бути задоволені з огляду на те, що позивачем не доведено необхідність у використанні послуги таксі у конкретно визначені періоди часу, що вказана послуга надавалась безпосередньо позивачу і до того ж із наданих копій чеків видно, що значна частина коштів нарахована за простої таксі.

Таким чином, судова колегія вважає, що вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню з урахуванням наданих позивачем копій чеків щодо понесених витрат на лікування в розмірі 66,68 грн..

Крім того, звернувшись в суд з позовом, ОСОБА_3 також заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь 111 618 грн. у відшкодування моральної шкоди, мотивуючи її тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка є психотравмуючою, вона зазнала моральних страждань у вигляді порушення звичного способу життя, негативних переживань, неспокою за своє життя та життя дитини.

Відповідно до висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №64п від 23.11.2015 року, встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 28.05.2014 року з вини ОСОБА_2 та учасником якої була ОСОБА_3 є психотравмуючою подією для ОСОБА_3, викликала моральні страждання та спричинила моральну шкоду ОСОБА_3, орієнтовний розмір якої складає 81 мінімальна заробітна плата, розмір якої установлюється рівним розміру мінімальної заробітної плати в Україні, чинному на момент винесення рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У роз'ясненнях, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зокрема у п. 3 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Крім того, пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції зроблено правильний висновок щодо доведеності факту заподіяння позивачу моральної шкоди, яка завданавнаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Однак, визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд першої інстанції не в повній мірі врахував характер та глибину моральних і психічних страждань позивача та істотність вимушених змін у її житті.

Так, наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участі позивача, пошкодження її транспортного засобу, перебування останньої в результаті дорожньо-транспортної пригоди на стаціонарному лікуванні в період з 28.05.2014 року по 11.06.2014 року у зв'язку із загрозою передчасних пологів, знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку та є психотравмуючою подією для неї, що виражається у можливості втрати близької людини та переживанні за своє життя, яка сталась з вини відповідача ОСОБА_2, а тому колегія суддів з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в сумі 25 000 грн..

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні правові підстави для стягнення страхового відшкодування за шкоду заподіяну здоров'ю з ПАТ «Страхова компанія «Країна» з урахуванням вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, яке не ґрунтується на вимогах закону підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення заявленого позову та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 66,68 грн. та моральної шкоди в розмірі 25 000 грн..

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2016 року - скасувати.

Позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 66,68 грн. та моральну шкоду в розмірі 25 000 грн..

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ С.К. Медвецький

/підпис/ В.П. Нікушин

Згідно з оригіналом: