Провадження № 2/331/50/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Антоненко М.В., при секретарі Андрієнко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Регіональний сервісний центр МВС в Запорізькій області про усунення перешкод у користуванні власністю, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Регіональний сервісний центр МВС в Запорізькій області про усунення перешкод в користуванні власністю.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що йому на праві приватної власності належить автомобіль марки ВАЗ, модель 21013, 1982 року випуску, тип ТЗ легковий седан, колір зелений, двигун НОМЕР_1, шасі (рами) № -, кузов (коляска) НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТС серії НОМЕР_4

У 2004 році був здійснений правочин купівлі-продажу вищезазначеного належного позивачу транспортного засобу. За браком часу, отримавши обумовлену суму за продаж автомобіля, ОСОБА_1 передав транспортний засіб та документи, а саме, технічний паспорт на автомобіль та нотаріально посвідчену довіреність з правом керування і розпорядження транспортним засобом, в тому числі з правом зняття та постановления його на реєстраційний облік в органах ДАІ, продавати,міняти, здавати в оренду та інше.

22.11.2012 року до позивача звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та пояснили, що вони є фактичними власниками автомобіля оскільки сплатили за нього гроші, але у зв'язку з закінченням терміну довіреності вони не можуть переоформити автомобіль на себе тому вони просили дати їм нову нотаріально посвідчену довіреність з правом керування і розпорядження транспортним засобом, в тому числі з правом зняття та постановления його на реєстраційний облік в органах ДАІ, продавати,міняти, здавати в оренду та інше, строком на три роки. Позивач погодився дати їм таку довіреність, але тільки на рік, з умовою, переоформлення автомобіля на них належним чином; попередивши, що він давно вже не є власником цього автомобіля і більше ніяких довіреностей давати не буде.

Однак, в червні 2015 року ОСОБА_1 стало відомо, що відповідачі не виконали дії за його дорученням в період дійсності довіреності та не зняли проданий ним автомобіль з реєстрації та не уклали від його імені договір купівлі-продажу

Таким чином ОСОБА_1 до теперішнього часу є формально власником автомобіля, так як він зареєстрований на нього, і відповідно до діючого законодавства це накладає на нього певні обов'язки, він як власник автомобіля може бути притягнутий до адміністративної відповідальності у разі скоєння ДТП, або порушення вимог ПДР, крім того, позивач працює суддею Запорізького районного суду Запорізької області і відповідно кожен рік заповнює декларацію про доходи, і при заповненні декларації будучи впевненим, що автомобіль було переоформлено, не вказував цей автомобіль, як свою власність.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд зобов'язати ОСОБА_2 передати йому автомобіль марки ВАЗ, модель 21013, 1982 року випуску, тип ТЗ легковий седан, колір зелений, двигун НОМЕР_1, шасі (рами) № -, кузов (коляска) НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТС серії НОМЕР_4

У судове засідання позивач з'явився, на задоволенні позовних вимог наполягав, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача з'явився, проти задоволення позовної заяви заперечував.

Представник Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області у судове засідання з'явився, вирішення питання про задоволення позовної заяви залишити на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що 22.11.2012 року ОСОБА_1 видав довіреність зареєстровану в реєстрі за №6037, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які мали право, кожен окремо, користуватися, експлуатувати та продавати належного йому на праві власності транспортного засобу автомобіля ВАЗ, модель 21013, 1982 року випуску, зеленого кольору.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 від 16 червня 2015 року, ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, актовий запис №4352.

Згідно повідомлення №1138/01-16 від 29.03.2016 року, П'ята Запорізька державна нотаріальна контора повідомляє, що за їхніми даними спадкова справа після померлого ОСОБА_3 не заводилася, до нотаріальної контори спадкоємці не зверталися.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 cт. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, в їх сукупності, з урахуванням положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що позивачем ОСОБА_1 не надано жодного доказу того, що автомобіль був фактично переданий ОСОБА_2 або ОСОБА_3, тому на думку суду у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 15, 57, 58, 59, 60, 74, 169, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 391 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у зв'язку із необґрунтованістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.В. Антоненко