№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5358/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Савлук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Юрченко А.С.,

за участю: представника позивача - Олейнік Н.О.

відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 січня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 11 лютого 2011 року ОСОБА_4 отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_4 11 лютого 2011 року став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитну карту зі встановленим кредитним лімітом. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим ОСОБА_4 станом на 4 листопада 2015 року має заборгованість за Кредитним договором б/н від 11 лютого 2011 року в сумі - 37 670,04 грн., яка включає: заборгованість за кредитом в сумі - 10958,66 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі - 23367,68 грн.; заборгованість за пенею та комісією в сумі - 3343,70 грн., з урахуванням суми заборгованості за кредитним договором стягнутої на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 липня 2014 року, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована ставка) в сумі - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) в сумі - 499,66 грн..

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 січня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» через свого представника Гринь К.А., подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі послався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Олейнік Н.О. апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

ОСОБА_4 проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено, що під час підписання Анкети -Заяви позичальник ОСОБА_4 був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які долучені до позову, що зазначені Умови та Правила надання банківських послуг дійсно являються складовою частиною укладеного 11 лютого 2011 року між сторонами договору у вигляді Анкети-Заяви про приєднання, враховуючи, що останні не містять відомостей щодо часу їх затвердження, строку дії, та не містять підпису позичальника ОСОБА_4 Крім того, суд першої інстанції виходив, із того, що Умови та Правила надання банківських послуг не є належним доказом узгодження сторонами типу картки, підтвердження видачі карки клієнту та встановлення відповідного кредитного ліміту.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Установлено, що 11 лютого 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання заяви позичальника, в якій указано, що вона разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 договір про надання банківських послуг. Зі змісту анкети -заяви ОСОБА_4 просив надати йому платіжну картку кредитка «Універсальна/Gold».

Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна/Gold», що підписана 13 квітня 2011 року ОСОБА_4, останній ознайомився з фінансовими умовами надання кредитки і розрахунком суми плати за використання кредитних коштів ( а.с.11).

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 25 липня 2014 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто суму заборгованості за кредитом в розмірі 10958 грн.66 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 12580 грн. 35 коп., заборгованість по комісії у розмірі 2343 грн.70 коп., суму фіксованої частини штрафу у розмірі 500 грн., та суми процентної складової штрафу в розмірі 1294 грн.14 коп., суму сплаченого судового збору в розмірі 276 грн.77 коп., а всього 27953 грн.62 коп.

Цим рішенням встановлено, що між сторонами 11 лютого 2011 року був укладений кредитний договір, банк свої зобов'язання виконав, надав відповідачу кредитні кошти, але останній, скориставшись наданими коштами, у встановлений договором термін кошти не повернув, плату за користування ними не здійснив ( розмір процентів складає 30 % на рік на суму залишку кредиту), у зв'язку з чим станом на 20 березня 2014 року виникла заборгованість в сумі 27676 грн.85 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 10958 грн.66 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 12580 грн. 35 коп., заборгованості по комісії у розмірі 2343 грн.70 коп., суми фіксованої частини штрафу у розмірі 500 грн. та суми процентної складової штрафу в розмірі 1294 грн.14 коп. ( а.с.4).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив, що йому відомо про прийняте рішення, яке він не оскаржував, рішення останнім до цього часу не виконане.

Зазначені обставини не дають підстав вважати обґрунтованим висновок суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 цього Кодексу строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За умовами укладеного між сторонами договору, передбачено сплату процентів у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Виходячи із системного аналізу статей 525,526,599,611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу (правова позиція, висловлена Верховним Судом України у справі № 6-157цс16 від 25 травня 2016 року).

Враховуючи, що рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 25 липня 2014 року не виконане боржником, позивач має право вимагати сплати процентів на суму заборгованості по тілу кредиту та штрафних санкцій.

Виходячи із суми залишку по тілу кредиту у розмірі 10958 грн.66 коп., розміру процентів - 0,082 % за один день (30% річних) та кількості днів - 594 дні (з 21 березня 2014 року по 4 листопада 2015 року), заборгованість відповідача по сплаті процентів складає 5337 грн.74 коп. Крім того, з відповідача підлягає стягненню сума штрафу у розмір 500 грн. (фіксована складова) та 499 грн.66 коп. (процентна складова).

Разом з тим, колегія суддів вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення пені, оскільки представником позивача належних та допустимих доказів на підтвердження розрахунку пені за час після ухвалення рішення у передбаченому ст..ст.10,60 ЦПК України порядку суду не надано.

За таких обставин, рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 14 січня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 січня 2016 року - скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за процентами в сумі 5337 грн.74 коп., штраф в сумі 500 грн ( фіксована ставка) та 499 грн.66 коп.( процентна складова).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: