Справа № 755/4270/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді ЛАСТОВКИ Н.Д.

При секретарі Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звертаючись з позовом до суду просить суд збільшити з 04.03.2016 року розмір аліментів, які стягувалися за рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27.12.2011 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно, з 500,00 грн. на 3000,00 грн. щомісячно та до досягнення дитиною повноліття з урахуванням індексації відповідно до закону, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі судового рішення на її користь стягуються аліментів на утримання їх спільного з відповідачем сина у розмірі 500,00 грн., однак ці кошти є меншими ніж прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, при цьому відповідач добровільно на утримання сина допомоги не надає, призначенні аліменти сплачує нерегулярно, від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється, їх спільна дитина при цьому потребує значних витрат на утримання, лікування, харчування, навчання та відвідування додаткових занять, позивачка на даний час перебуває у декретній відпустці та немає достатнього матеріального забезпечення для утримання сина при цьому створюючи всі необхідні умови для дитини, позивачка вважає, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей, а тому вимушена звернутись з даним позовом до суду, зважаючи, що відповідач має дохід, працює та не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, а тому в нього є можливість для сплати аліментів в більшому розмірі.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, додатково пояснила, що їх спільний син навчається у школі, потребує шкільної форми, шкільного приладдя, відвідує додаткові заняття, на що потрібно проводити грошові витрати, крім того, дитина має хворобливий стан здоров'я, на що необхідно також проводити витрати, потребує щоденного повноцінного індивідуального харчування, при цьому, батько дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, хоча є працездатною особою, має неофіційний дохід, являється ФОП, проводить різні закупівлі одягу для свої потреб, не має на утриманні іншу сім'ю, спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, дитина перебуває на повному її матеріальному утриманні, проте коштів на повноцінне забезпечення дитини не вистачає.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та пояснень наданих позивачкою в судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, підтвердив, що у сторін є спільний син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на даний час сімейно-шлюбних відносин між сторонами припинено, вони проживають окремо, дитина залишилась проживати разом з матір'ю, він регулярно сплачує аліменти за рішенням суду в розмірі 500,00 грн., намагається надавати необхідну матеріальну допомогу на утримання дитини, проте на даний час він не працює, він погоджується сплачувати на користь позивача аліменти в розмірі 550,00 грн. щомісячно.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, від якого народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27.12.2011 року присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 22.11.2011 року і до його повноліття. (а.с. 10)

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано та з 27.09.2012 року позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, після чого прізвище позивачки змінено на ОСОБА_6. (а.с. 11)

Згідно довідки від 19.02.2016 року виданої ТОВ «ТС Фешенейшн» встановлено, що ОСОБА_1 працювала у ТОВ «ТС Фешенейшн» на посаді фітнес тренер з 24.09.2013 року, станом на 19.02.2016 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років з 18.05.2015 року. (а.с. 14)

Згідно довідки від 18.02.2016 року № 36 виданої гімназією «Міленіум» № 318 м. Києва встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчається в 6-б класі гімназії «Міленіум» № 318. (а.с. 15)

Згідно виписки з амбулаторної картки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановлено: "дитина спостерігається у амбулаторії № 17 при ЦП МСД №2 Солом'янського району м. Києва. Перебуває на диспансерному обліку у гастроентеролога з 2001 року. Спостерігається у лор лікаря з хронічним аденотонзілітом. Спостерігається окулістом. Отримав стаціонарне лікування в липні 2015 року ДАБ №3 та санаторію «Орлятко» у червні 2015 року. Заключення: Дискінезія жовчовивідних шляхів. Деформація жовчного міхура. Хронічний аденотонзіліт. Плоскостопість. За станом здоров'я рекомендовано оздоровлення в санаторіях з захворюванням ЖКТ та лор органів". (а.с. 17)

Згідно рахунку виданої гімназією «Міленіум» № 318 м. Києва оплата за харчування ОСОБА_4 за вересень 2015 року становить 215,75 грн., за жовтень 2015 року - 187,95 грн., за листопад 2015 року - 289,70 грн., за грудень 2015 року 178,65 грн. (а.с. 18)

Відповідно до довідки № 27-04/183 від 26.02.2016 року виданої Київським національним університетом будівництва і архітектури встановлено, що ОСОБА_4 відвідує три рази на тиждень басейн спорткомплексу КНУБА починаючи з 01.02.2015 року і надалі, при цьому вартість одного відвідування становить 60,00 грн. (а.с. 19)

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 з 13.01.2005 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем за видом діяльності - роздрібна торгівля взуттям та шкіряними виробами. (а.с. 20-22)

Крім того, судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 отримував консультацію педіатра 17.04.2014 року медичного центру «Амеда», у висновку якого встановлено - застій жовчі в жовчному пузирі, проводився огляд печінки, проведені аналізи, та серед іншого, рекомендована дієта та індивідуальне харчування. (а.с. 43-48)

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як убачається з матеріалів справи, позивачка просить збільшити розмір аліментів на утримання сина з розміру 500,00 грн. на 3000,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, вказуючи про те, що вона несе повністю всі витрати по утриманню сина, відповідач при цьому, який являється батьком дитини, не забезпечує матеріально сина, є працездатною особою та спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Згідно із ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми, нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю. А також якщо виплата заробітної плати провадиться із затримкою на порушення умов трудового законодавства.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні, відповідно до вимог сімейного законодавства дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку своїх батьків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, мати дитини, є особою працездатного віку, на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, має на утриманні ще одну дитину - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в неповнолітнього ОСОБА_4 погіршився стан здоров'я, що підтверджується довідками та висновками лікарів, виданими після призначення Солом'янським районним судом м. Києва аліментів в розмірі 500,00 грн. на місяць за рішенням від 27.12.2011 року, дитина навчається в шостому класі, відповідно до характеристики відвідує та добросовісно ставиться до навчання, відвідує тричі на тиждень басейн, вартість одного відвідування 60,00 грн., в дитини помісячно оплачено харчування за місцем навчання, дитина проводить огляд у лікарів, в рекомендації яких є індивідуальне харчування, нагляд у лікарів та лікування в санаторіях, в той же час, сімейний стан відповідача по справі не змінився, на його утриманні знаходиться його мати пенсійного віку, інших неповнолітній дітей чи осіб на утриманні в нього немає, відповідач в судовому засіданні підтвердив, що має грошовий вклад в банку, неофіційно працює консультантом з будівництва, також є фізичною особою підприємцем, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач проводить витрати для своїх потреб у вигляду купівлі одягу на сайтах іноземного виробництва, є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII ( 789-12 ) від 27.02.91 та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до положень статі 184 Сімейного кодексу України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натуральній формі, а також при наявності інших суттєвих обставин, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити їх розмір у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, призначених судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Питання нарахування та виплати індексації регулюються положеннями спеціального законодавства, яким є Закон України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078.

Під індексацією мається на увазі таке збільшення доходів населення, яке дало б можливість хоча б частково відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Щомісяця Міністерством статистики України обчислюється і не пізніше 10 числа наступного місяця публікується індекс споживчих цін (показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги для населення).

Порядок виконання рішень про стягнення аліментів визначений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», а також п. 7.5 Інструкції про проведення виконавчих дій, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5.

Згідно із ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Частиною ч. 2 ст. 8 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що за наявності підстав, визначених цим законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

З огляду на викладене, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, враховуючи положення ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" де встановлено з 01 січня 2016 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 1167,00 грн., а дітей віком від 6 до 18 років - 1455,00 грн., на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, та вимог ст. 181 Сімейного кодексу України, враховуючи також, що у відповідача на утриманні його мати пенсійного віку, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів підлягає задоволенню частково, суд присуджує збільшити з 04.03.2016 року розмір аліментів, які стягувалися за рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27.12.2011 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно, з 500,00 грн. на 2000,00 грн. щомісячно та до досягнення дитиною повноліття з урахуванням індексації відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Виходячи з вказаної норми, суд вважає за необхідне присудити стягнення аліментів від дня пред'явлення позову до суду, а саме з 04.03.2016 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн., від сплати якого відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" була звільнена позивачка при зверненні до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 150, 180, 181, 182, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 10, 11, 58, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Збільшити з 04.03.2016 року розмір аліментів, які стягувалися за рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27.12.2011 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно, з 500,00 грн. на 2000,00 грн. щомісячно та до досягнення дитиною повноліття з урахуванням індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: