Справа № 145/349/16-ц Провадження № 22-ц/772/1657/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 50 Доповідач Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Якименко М.М.

суддів: Стеблюк Л.П., Колоса С.С.

при секретарі: Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 17 березня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 17 березня 2016 року позов ОСОБА_2 було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600,00 гривень щомісячно, починаючи з 24.02.2016 року на весь період навчання, але не більш, як до досягнення дитиною 23-річного віку. Рішення в межах платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. При цьому посилався на порушення судом як норм матеріального, так і норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача та його представника, перевіривши матеріали, обставини справи та доводи апеляційної скарги в межах доводів та вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення зміні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина проживає разом із матір'ю і знаходяться на її утриманні.

ОСОБА_4 є учнем денної форми навчання ВПУ 311 м. Вінниця за спеціальністю «слюсар з ремонту автомобілів, рихтувальник кузовів» з 01.09.2013 року по 30.06.2016 року.

Судом також було встановлено, що ОСОБА_3 працює трактористом ПП «Віта» с. Дзвониха.

Ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Враховуючи викладене судова колегія погоджується з висновком суду про можливість у відповідача надавати фінансову допомогу своїй повнолітній дитині, яка продовжує навчання і яка потребує, в зв'язку з цим матеріальної допомоги.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 гривень.

Однак з цим судова колегія не може погодитися, виходячи з наступного.

Ст.184 СК України передбачено, що аліменти в твердій грошовій сумі визначаються за заявою одержувача, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Заперечуючи позов відповідач вказував на те, що має постійну роботу, а тому правових підстав для визначення аліментів в твердій грошовій сумі немає. На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, не дав цій обставині належної правової оцінки і, як наслідок, прийшов до неправильного висновку про визначення аліментів у твердій грошовій сумі.

За рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання доньок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

В ході апеляційного розгляду справи відповідач надав довідку з місця роботи, де зазначено, що він працює в ПП « Віта» і його заробітна плата за лютий місяць складала 4428,00 гривень, а з березня місяця - 1500,00 гривень.

Відповідач пояснив, що заробітна плата у нього зменшилась, оскільки на даний час він переведений на іншу посаду і працює трактористом.

Ст. 182 СК України визначені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Колегія суддів, визначаючи розмір аліментів, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує конкретні обставини справи, дохід відповідача, його матеріальний стан, наявність двох утриманців - дітей від попереднього шлюбу, на яких за рішенням суду стягуються аліменти, та приходить до висновку, що аліменти слід визначити в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу). При цьому слід зазначити, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд не приймає до уваги посилання скаржника, що на його утриманні знаходиться мати , оскільки , як він пояснив в ході апеляційного розгляду, вона отримує від держави пенсію, а відтак, як вважає колегія, такі посилання в апеляційній скарзі є безпідставними.

Також колегія суддів не приймає до уваги довід апеляційної скарги щодо того, що дитина отримує стипендію і відтак не потребує матеріальної допомоги, оскільки належних доказів відповідачем на підтвердження цієї обставини не було надано як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції.

Апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що відповідач не позбавлений можливості, за наявності відповідних обставин, звернутися до суду з позовом про зменшення розміру присуджених аліментів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і до уваги судовою колегією не приймаються.

У відповідності до ст.309 ЦПК України рішення суду підлягає зміні в частині розміру присуджених аліментів, в решті рішення слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 183, 199 СК України та ст.ст. 88, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 319, ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 17 березня 2016 року в частині розміру присуджених аліментів скасувати.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу)щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.02.2016 року на весь період навчання , але не більше , як до досягнення дитиною 23 років.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набуває законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно:

Головуючий