справа № 156/253/16-ц
Номер провадження: 2/156/148/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року смт. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Нєвєрова І.М.

з участю секретаря Киці Л.Ф.

представника органу опіки і

піклування Іваничівської РДА Гринюк Ж.Я.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи

яка не заявляє самостійних вимог,

на стороні позивача ОСОБА_4

представника прокуратури Назаркевич В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Іваничі цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Іваничівської районної державної адміністрації в інтересах малолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_7 про відібрання малолітньої дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

Орган опіки та піклування Іваничівської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_7 про відібрання малолітньої дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.

Свій позов мотивує тим, що ОСОБА_2 являється матір'ю малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. З малолітньою дитиною та своїм співмешканцем ОСОБА_8 проживають в с.Грушів Іваничівського району. Відповідно до рішення виконавчого комітету Милятинської сільської ради від 24 жовтня 2014 року №27 ОСОБА_2 взято на профілактичний облік по причині зловживання матері алкогольними напоями. Згідно наказу начальника служби у справах дітей райдержадміністрації від 14 листопада 2014 року №147 малолітню ОСОБА_6 було взято в службі у справах дітей на облік дітей, що перебувають у складних життєвих обставинах по причині неналежного виконання батьківських обов'язків її матір'ю ОСОБА_2 Працівниками служби у справах дітей райдержадміністрації , Іваничівського ВП проводилася профілактично-роз'яснювальна робота з відповідачем на предмет необхідності забезпечення належних умов для проживання та гармонійного розвитку дитини, недопустимості зловживання алкогольними напоями, вчинення бійок із співмешканцем, залишення малолітньої дитини без нагляду. Проте, ОСОБА_2 та її співмешканець усі зауваження ігнорували, відповідно до актів обстеження умов проживання від 31.10.2014 року, 27.11.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_8 мали ознаки алкогольного сп'яніння.29.03.2016 року приблизно о 17 год. під час проведення рейду на території Милятинської сільської ради було з'ясовано, що ОСОБА_2 та її співмешканець знаходилися в стані алкогольного сп'яніння, остання спала , в кімнатах було брудно, речі розкидані по підлозі, на столі брудний посуд, пляшки з-під пива, горілки. ОСОБА_8 поводив себе агресивно, говорив нецензурні слова, погрожував фізичною розправою. Дитина була брудна , неохайна, одягнена лише у футболку, бездоглядна ходила по хаті. Відповідно до акту про дитину, залишену без батьківського піклування, від 29.03.2016 року, малолітню ОСОБА_6, 2014 р.н., тимчасово влаштовано до дитячого відділення Іваничівської ЦРЛ з метою медичного обстеження для вирішення питання її подальшого влаштування.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Милятинської сільської ради від 05 квітня 2016 року доцільно відібрати малолітню ОСОБА_6 від матері без позбавлення її батьківських прав за безпідставне ухилення її від батьківських прав по вихованню малолітньої дитини, що призвело до загрози її життю та здоров'ю. Батько дитини - відповідач ОСОБА_7 також ніяким чином не виявляє батьківської турботи відносно дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток , не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду.

Позивач також просить стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно з кожного до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник прокуратури просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання позов не визнала, просить не відбирати дитину, не заперечила, що неналежним чином виконувала свої батьківські обов'язки в зв'язку з тим, що зловживала алкоголем. На даний час змінила ставлення до виконання батьківських обов'язків , і щоб в подальшому належно виконувати їх, пройшла добровільно курс лікування від алкоголізму. Також пояснила, що відповідач ОСОБА_7 не є батьком дитини , а вказаний ним в свідоцтві про народження лише по тій причині, що вона перебуває з ним в офіційному шлюбі. Батьком дитини є співмешканець ОСОБА_8, в будинку якого з дитиною вона проживала.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився двічі, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Представник третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог , на стороні позивача - голова Милятинської сільської ради в судовому засіданні підтвердив факт неналежного виконання батьківських обов'язків відповідача ОСОБА_2 та те, що вона зловживала алкоголем і дійсно виникла необхідність відібрати дитину у зв'язку із загрозою її життю та здоров'ю. Однак, на даний час відповідач та її співмешканець змінили своє відношення до обов'язків по вихованню дитини, провели у будинку косметичний ремонт, посадили огородину, ведуть домашнє підсобне господарство , тому на його думку відпала потреба у відібранні дитини , враховуючи зміни, які відбулися за останній час.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника, представника третьої особи, допитавши свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, являються ОСОБА_7 та ОСОБА_2 ( а.с. 4). Позивач в підтвердження позовних вимог про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, послався на те, що відповідачі не займаються їх вихованням та утриманням. Крім того не створюють належних умов для виховання та розвитку дітей по причині зловживання алкоголем. Відповідно до ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для їх життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов'язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Обставини, які стали підставою для відібрання ОСОБА_6 у її матері ОСОБА_2 у судовому засіданні останньою фактично були визнанні. Тобто, станом на час відбирання малолітньої дитини у позивача були достатні правові підстави для передачі малолітньої до державного закладу. Разом з тим, суд вважає, що пред'явлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 17 травня 2016 року , проведеного комісією у складі сільського голови, секретаря та депутата сільської ради, в будинку, якому проживає ОСОБА_2 з дитиною, проведено косметичний ремонт, побілені та приведені в порядок кімнати, посаджений город. В даний час зауважень щодо проживання малолітньої дитини не виявлено (а.с.48) . Крім того з пояснень відповідача ОСОБА_2 слідує, що вона добровільно пройшла курс лікування від алкоголізму, що підтверджується довідкою лікаря ОСОБА_11 від 12.04.2016 року про те, що ОСОБА_2 пройшла лікування методом лазаро МРТ програмування від алкоголізму. Термін дії 3 роки ( а.с. 42). Таким чином, суд оцінює дані обставини як такі, що з боку відповідача ОСОБА_2 на даний час створені належні умови для виховання малолітньої дитини ОСОБА_6. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до ст.11 Закону № 2402-111 "Про охорону дитинства", сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Згідно Декларації прав дитини , проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та спрямовані умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьківі , в усякомі разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Зважаючи на викладене, суд вважає, що на даний час відпали підстави для відібрання малолітньої дитини ОСОБА_6 у її матері. Суд визначає, що своїми діями виправила свою поведінку та ставлення до власного життя та життя своєї дитини, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи . Повернення дитини на виховання її матері, при обставинах встановлених судом, буде відповідати інтересам дитини. Що стосується відповідача ОСОБА_7, то позов до нього про відібрання дитини не підлягає до задоволення, з тих підстав, що як встановлено в судовому засіданні з малолітньою дитиною ОСОБА_6 він не проживає, а проживає в с.Іванівка Іваничівського району.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213-215, 367 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову органу опіки та піклування Іваничівської районної державної адміністрації в інтересах малолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_7 про відібрання малолітньої дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав відмовити повністю.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині повернення дитини ОСОБА_6 матері ОСОБА_2

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.М.Нєвєров