Справа №560/328/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить:

- розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований відділом РАГС Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області 12 листопада 2001 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №47;

- після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, яке мала в шлюбі - ОСОБА_2;

- визначити місце проживання їхніх неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з нею, залишивши їх на її вихованні;

- стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати пов'язані із сплатою судового збору.

Свої вимоги мотивує тим, що між ними відсутнє належне взаєморозуміння. У неї з відповідачем різні погляди на сімейні цінності. Спільне життя, яке б ґрунтувалося на почуттях взаємної любові та поваги не склалися. Стосунки між ними стали погіршуватися, так як чоловік почав вживати алкогольні напої. Він постійно пред'являє до неї різні претензії, які являються безпідставними та обвинувачує її в тому, що вона зраджує подружню вірність, що не відповідає дійсності, у зв'язку з чим між ними зникла довіра. На цьому ґрунті в сім'ї почали виникати сварки, ініціатором яких являється відповідач. Він не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного та вихованням дітей. Ставлення відповідача до сім'ї та дітей привели до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що при таких відносинах вони не можуть зберігати сім'ю та бути разом, так як шлюб носить формальний характер.

У судове засідання позивачка не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Згідно поданої заяви, проти розірвання шлюбу не заперечує.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про їхні права та взаємовідносини.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 листопада 2001 року між сторонами зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №47, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про одруження серії І-ГЮ № 041500 (а.с.3).

Згідно свідоцтв про народження серії 1-ГЮ №136956 та серії 1-ГЮ №079898 (а.с.4, 5) сторони мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями п.3 ч.2 ст.18, ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

В ході розгляду справи судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сімї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі обох сторін.

При таких обставинах, суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує формально.

Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, а також права їх дітей, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ч.2 ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.18, 51, 56, 104, 105, 110, 112, 115, 160 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 214, 215, 292, 294 ЦПК України суд -

в и р і ш и в:

Позов задоволити

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 12 листопада 2001 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №47.

Неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити проживати разом з матірю до досягнення ними повноліття.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "Сидоренко".

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_5