Справа № 750/7055/15-ц Провадження № 22-ц/795/1055/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Супрун О.П. Доповідач - Боброва І. О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника позивача - адвоката ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 15 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні власністю,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 квітня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що відносини, повязані з використанням нежитлового приміщення у жилих будинках, не призначених для постійного проживання громадян, регулюються нормами цивільного, а не житлового законодавства незалежно від їх тривалості. Позивач вказує, що вона свої вимоги мотивувала нормами цивільного законодавства, зокрема, статтями 316, 317, 319, 391 ЦК України. Факт перешкод у користуванні спірним нежитловим приміщенням визнає і сама відповідач ОСОБА_6, мотивуючи тим, що вона не звільняє приміщення так як у неї забрала приміщення незаконно виконавча служба.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 послалась на безпідставність апеляційної скарги, просила в її задоволенні відмовити, надавши усні та письмові заперечення.

Відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судове засідання не зявилися. Про час розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення 11.05.2016 поштових відправлень.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом по справі встановлено, що рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 11 від 22.01.2007 «Про переведення квартир з житлового фонду до нежилого в Деснянському районі» було переведено з житлового фонду до нежитлового квартиру № 22 житлового будинку № 151 по проспекту Миру (а.с. 142 том 1).

Як вбачається з акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, затвердженого рішенням міськвиконкому від 21.04.2008 № 98, та архітектурно-планувального завдання (АПЗ) № 131, затвердженого начальником управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради від 06.09.2007, приміщення за адресою АДРЕСА_1, а саме - магазин непродовольчих товарів - прийнятий в експлуатацію (а.с. 63-66 том 1).

12.03.2014 приміщення за адресою АДРЕСА_1 було реалізовано з прилюдних торгів. Переможцем торгів був визнаний ОСОБА_10

08.04.2014 відповідно до договору дарування квартири ОСОБА_10 подарував, а ОСОБА_7 прийняла у дар двокімнатну квартиру, яка має 61,1 кв.м. загальної площі, що розташована за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 99-100 том 1).

Право власності на дану квартиру було зареєстровано ОСОБА_7 08.04.2014 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 101 том 1).

Також судом встановлено і не заперечувалось сторонами по справі, що відповідачі фактично не проживають у приміщенні за адресою АДРЕСА_1. Сама позивач зазначає в позовній заяві та в апеляційній скарзі адресу проживання відповідачів - м. Чернігів, провулок Паризької Комуни, 4/1 (а.с.2, том 1 та а.с.3 том 2).

Позивач ставить питання в позові про усунення їй перешкод у користуванні спірним приміщенням шляхом виселення відповідачів.

Виходячи з обраного позивачем способу захисту, суд першої інстанції вірно зазначив, що підстави для виселення відповідачів з приміщення за адресою АДРЕСА_1 відсутні, оскільки відповідачі в цьому приміщення не проживають, при цьому суд вірно послався як на норми ЦК України, так і на норми Глави 6 ЖК УРСР, оскільки саме ці норми регулюють питання виселення мешканців з будинків (квартир) індивідуального житлового фонду, що спростовує доводи апелянта щодо невірного застосування судом норм матеріального права.

Як вбачається з ст. 316, 317, 319, 391 ЦК України та положень Глави 6 Житлового кодексу України, необхідною умовою для усунення власником нерухомого майна перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном шляхом виселення є проживання особи, яка створює такі перешкоди, без відповідних правових підстав.

З огляду на не проживання відповідачів в приміщенні, що належить позивачу, висновок суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог відповідає вимогам закону.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: