Справа № 2-2456/07
Провадження № 6/161/262/16
У Х В А Л А

28 квітня 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі Кубяк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку подання державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

встановив:

державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_1 звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції перебуває виконавчий лист №2-2456 виданий 29.03.2007 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 02.03.2007 і до досягнення повноліття.

Виконавчий документ для виконання до Другого ВДВС Луцького МУЮ надійшов з ВДВС Миколаївського РУЮ у зв'язку з звільненням ОСОБА_2 з місць позбавлення волі, а саме з Миколаївської виправної колонії №50. Боржник вибув для подальшого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно довідки САДР УДМС у Волинській області ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження 27.10.2008 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку.

Боржником добровільно рішення суду не виконується - кошти на утримання дитини не сплачуються.

Керуючись ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження» з метою встановлення майнового стану боржника державним виконавцем направлено запити до Головного Управління Держземагентства у Волинській області. Згідно відповідей які надійшли до Другого відділу ДВС Луцького МУЮ встановлено, що боржник рухомим та нерухомим майном на праві приватної власності не володіє.

Винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Даною постановою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно в межах суми боргу по виконавчому провадженню, про що до Державних реєстрів обтяжень рухомого та нерухомого майна внесено відповідні записи про заборону відчуження.

Зроблено запит до Державної податкової служби України та до Пенсійного фонду України про джерела отримання доходів боржника та про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржником та про отримання пенсії. Згідно результатів обробки запитів до Державної податкової служби та до Пенсійного фонду України боржник офіційно не працевлаштований, рахунки відкриті у банках та інших фінансових установах відсутні, пенсії не отримує.

В подальшому на неодноразові виклики боржник не зявлявся та на вимогу державного виконавця погасити заборгованість по аліментах не реагував. Факт несплати коштів підтверджується матеріалами виконавчого провадження. У звязку з тим утворилась заборгованість по аліментах, що відповідно до розрахунків, який складено державним виконавцем станом на 01.04.2016 року становить 27250,00 грн.

Боржник, згідно відповіді Луцького міського центра зайнятості на обліку як безробітний не перебувє.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України ОСОБА_5 неодноразово перетиває кордон України, окрім того, перетинає кордон на досить тривалий термін.

Просить суд, тимчасово обмежити право виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1 до виконання своїх зобовязань перед стягувачем.

Відповідно до ч.2 ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Зокрема, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього за судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язання (п. 5 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону).

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. П Закону України Про виконавче провадження та ст. 377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

До матеріалів подання долучено: розрахунок заборгованості по аліментах, відповідь № НОМЕР_2 від 18.03.2016 р. на запит до державної податкової служби України, копія виконавчого листа, постанова про відкриття виконавчого провадження від 27.10.2008 р., довідку про неотримання аліментів № 117 від 16.01.2012 р., пропозицію попередження.

Однак, вказані матеріали не містять доказів та будь-яких даних на підтвердження факту свідомого ухилення боржником від виконання своїх зобов'язань, наявність у боржника наміру виїжджати за межі України, крім того, до матеріалів не додані докази що свідчать про його обізнанність щодо проведення державним виконавцем дій по примусовому стягненню заборгованості.

За таких обставин суд, вважає, що відсутні підстави для задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 209-210,377-1 ЦПК України, на підставі ст. 33 Конституції України, ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, суд,

ухвалив:

В задоволенні подання державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.О. Подзіров