РІШЕННЯ

Іменем України

26.04.2016 року Франківський районний суд м.Львова в складі :головуючого

судді Гулієвої М.І.

При секретарі Жовнір Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,3 особи ПАТ»Страхова компанія»Українська страхова група»про відшкодування матеріальної шкоди,-

в с т а н о в и в

позивачка звернулася до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що 27.06.2015р.об 11.35 на перехресті вул.Наукова-Тролейбусна у м.Львові внаслідок порушення Правил Дорожнього руху відповідачем сталась аварія, в результаті якої належному їй автомобілю НОМЕР_1 ,яким вона керувала, спричинено технічні пошкодження.На проведення відновлювального ремонту нею витрачено 45735,35грн.Оскільки,цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2була застрахована в ПАТ»Страхова компанія»Українська страхова група»,страховою компанією їй виплачено відшкодування в сумі 21339,79грн., просить стягнути з відповідача 24395,56грн.матеріальної шкоди та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивачки та позивачка позовні вимоги підтримали, пояснення дали аналогічні викладеним у позовній заяві, просять позов задоволити.

Відповідач та його представник проти позову заперечили та пояснили,що ліміт відшкодування страховою компанією на одного потерпілого становить 50000грн.,таким чином ліміт відповідальності страховика не вичерпано,однак страхова компанія не залучена позивачкою в якості відповідача.Крім того, згідно звіту про оцінку автомобіля,вартість відновлювального ремонту складає 36497,43грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля складає 21839,79грн.Рахунок-фактура та видаткова накладна,на які позивачка посилається у підтвердження вартості проведеного ремонту не містять даних про платника.Просять у задоволенні позову відмовити.

Представник 3 особи у судове засідання не з»явився,надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Суд вважає за можливе відповідно до ст.169 ЦПК України розглядати справу у відсутності представника 3 особи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,суд вважає,що позов підлягає до часткового задоволення .

Судом встановлено, що 27.06.2015р.об 11.35 на перехресті вул.Наукова-Тролейбусна у м.Львові в результаті порушення п.10.1,16.5 Правил Дорожнього руху ОСОБА_2,що керував автомобілем НОМЕР_2 сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілю НОМЕР_3, заподіяно технічні пошкодження , що вбачається з постанови Галицького районного суду м.Львова від 25.07.2015р.(справа №461/7710/15п).

20.05.15р.між ПАТ»Страхова компанія»Українська страхова група» та ОСОБА_3М.А.був укладений договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності особи,яка експлуатує автомобіль "Нісан Мікра" д.н ВС9191 СА.Ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду,заподіяну майну визначено в розмірі 50000грн.,розмір франшизи-500грн.

30.06.15р.до страхової компанії із заявами про виплату страхового відшкодування звернулась позивачка та ОСОБА_3М.А.

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля №749/15 ,складеного ТзОВ Український експертний центр ДП»Експерт-Сервіс Авто» у м.Львові на підставі заяви ПАТ»СК»УСГ»,вартість відновлювального ремонту автомобіля позивачки з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу без ПДВ,складає 21839,79грн.

Як встановлено судом, Страхова компанія виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 21339,79грн.за вирахуванням 500грн.франшизи,що вбачається із страхового акту,розрахунку суми страхового відшкодування,платіжного доручення №1512 від 7.08.15р.

Згідно протоколу огляду автомобіля №743/15 від 01.07.15р.,складеного оцінювачем,під час огляду виявлено,що заміні підлягають-двері задні праві,накладка порогу права задня,поріг правий,підкрилок правий задній,ущільнювач задніх правих дверей,накладка стійки.

Як вбачається з акту надання послуг №28 від 20.08.15р.за виконання робіт по ремонту автомобіля ОСОБА_1сплатила ФОП ОСОБА_413600грн.

Надані позивачкою видаткову накладну від 16.07.15р.та рахунок фактуру №109 від 16.07.15р.ФОП ОСОБА_5на суму 32135,35грн.суд не бере до уваги як неналежні докази,оскільки,з вказаних документів не вбачається хто одержувач та платник зазначених у них запчастин.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду,якщо не доведе,що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Як зазначено у ст.1188 ЦК України, шкода,завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої відшкодовується винною особою.

Статтею 1192 ЦК України передбачено,що суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу,яка завдала шкоди майну,відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі.РОзмір збитків,що підлягають відшкодуванню потерпілому,визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт,необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до вимог ст.1194 ЦК України,у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди, винна особа зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-691цс15 від 02 грудня 2015 року, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов'язок з відшкодування такої різниці .

Згідно ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5.12.13р.,24.12.14р.,14.01.15р.,29.07.15р.та 16.09.15р.,суд касаційної інстанції дійшов висновків,що в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої винною особою шкоди потерпілому сплачується різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою,а не різниця між фактичним розміром шкоди і лімітом відповідальності.

Положеннями ст.36.6 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено,що страхувальником або особою,відповідальною за завдані збитки,має бути компенсована сума франшизи,якщо вона була передбачена договором страхування.

Як встановлено судом , франшиза страхувальника визначена в сумі 500грн.

Таким чином, вимоги позивачки щодо відшкодування матеріальної шкоди підлягають до часткового задоволення в сумі 500грн.франшизи та 13600грн.сплачених за ремонт автомобіля.

Вимоги про стягнення решти суми до задоволення не підлягають у зв»язку з недоведеністю.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторонни понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв"язку з чим, з відповідача слід стягнути в користь позивачки понесені нею судові витрати в розмірі283 грн.пропорційно до 58% задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.10,11,60,208,209,212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 14100 грн. матеріальної шкоди та 283 грн.судових витрат, а всього 14383(чотирнадцять тисяч т риста вісімдесят три) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя М.І.Гулієва