Справа № 203/325/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Місюра К.А.

за участю представника позивача - Іліка Т.Г.

відповідачки - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам, інфляційних витрат та трьох відсотків річних,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що на балансі Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» знаходиться гуртожиток АДРЕСА_1 19.12.1996 року кімната НОМЕР_1 була передана відповідачці ОСОБА_2 Згідно розрахунку заборгованості наданої житлово-експлуатаційним відділом підприємства за період з червня 2014 року по 01.01.2016 року остання має заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам в сумі 4456 грн. 96 коп., яку після неодноразових попереджень в повному обсязі не відшкодувала. В зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідачки вказану заборгованість, а також у відповідності до ст.625 ЦК України інфляційні витрати в сумі 2763 грн. 53 коп., три відсотки річних в сумі 212 грн. 47 коп., а всього 7432 грн. 96 коп.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та з урахуванням здійснених відповідачкою платежів та розміру встановленої субсидії остаточно просив суд стягнути з відповідачки заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам за період з червня 2014 року по 01.01.2016 року в сумі 2832 грн. 84 коп., інфляційні витрати в сумі 4724 грн. 24 коп., три відсотки річних в сумі 135 грн. 04 коп., а всього 4724 грн. 24 коп.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, визнавши суму заборгованості в розмірі 1523 грн. 83 коп.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на балансі Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» знаходиться гуртожиток АДРЕСА_1, кімната НОМЕР_1 якого на підставі посвідчення НОМЕР_2 від 19.12.1996 року була передана працівнику даного підприємства ОСОБА_2 та в якій остання проживає до теперішнього часу.

Відповідно до ст.130 Житлового кодексу України порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Відповідно до п.п.38,39 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР №208 від 03.06.1986 року, громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду.

Плата за користування жилою площею в гуртожитку і за комунальні послуги вноситься не пізніше десятого числа наступного за оплачуваним місяця.

Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем до заяви про уточнення позовних вимог, відповідачці за період з червня 2014 року по 01.01.2016 року нарахована заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам в сумі 4456 грн. 96 коп.

Від цієї суми відраховано кошти в сумі 765 грн. 70 коп., сплачених відповідачкою в січні 2016 року на погашення заборгованості за листопад та грудень 2015 року, а також суму субсидії за період з жовтня по грудень 2015 року в розмірі 858 грн. 42 коп.

В зв'язку з чим, позивачем відповідно до уточненого позову заявлено до стягнення з відповідачки залишку заборгованості в розмірі 2832 грн. 84 коп.

Разом з тим, з наданих відповідачкою під час розгляду справи рахунків та квитанцій про оплату вбачається, що за виставленими позивачем рахунками про оплату житлово-комунальних послуг за грудень 2014 року, відповідачкою у відповідності до п.39 Примірного положення про гуртожитки до 10-го числа наступного місяця було сплачено кошти в сумі 421 грн.; по рахунку за лютий 2015 року сплачено кошти в сумі 480 грн.; по рахунку за вересень 2015 року - в сумі 408 грн.

Проте, вказані кошти згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості до сум оплачених відповідачкою житлово-комунальних послуг за відповідні періоди не включені та будь-яких належних доказів у відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК України щодо їх зарахування за інші періоди та обґрунтувань правомірності такого зарахування, позивачем суду не надано.

В той час, як матеріалами справи підтверджено, що оплата відповідачкою житлово-комунальних послуг в зазначеному вище розмірі здійснювалась згідно п.39 Примірного положення про гуртожитки до 10-го числа наступного місяця згідно виставлених рахунків.

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам підлягають частковому задоволенню та з відповідачки на користь позивача слід стягнути вказану заборгованість за період з 01.06.2014 року по 01.01.2016 року в сумі 1523 грн. 84 коп. (2832 грн. 84 коп. - 421 грн. - 480 грн. - 408 грн.).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідачка свого обов'язку щодо своєчасної оплати коштів за житлово-комунальні послуги належним чином не виконувала, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідачки інфляційних витрат та трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

При визначені суми інфляційних витрат суд враховує, що оскільки позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості, яка виникла з червня 2014 року, а також, що відповідно до п.39 Примірного положення про гуртожитки відповідачка повинна була оплачувати житлово-комунальні послуги до 10-го числа наступного місяця, розрахунок інфляційних витрат слід проводити за період з липня 2014 року по грудень 2015 року включно.

Індекси інфляції, встановлюються Державною службою статистики України та публікуються в газеті «Урядовий кур'єр», а тому інформацію щодо останніх суд в силу ч.2 ст.61 ЦПК України визнає загальновідомою.

Так за період з липня 2014 року по грудень 2015 року сукупний індекс інфляції становив 1,604.

Таким чином розмір інфляційних витрат, що підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача за вказаний період, складає 920 грн. 40 коп. (1523,84 х 1,604 - 1523,84).

Три відсотки річних за період з 01.06.2014 року по 01.01.2016 року складають 72 грн. 64 коп. (1523,84 х 3% : 365 х 580 днів прострочення).

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам, інфляційних витрат та трьох відсотків річних слід задовольнити частково, стягнувши з відповідачки на користь позивача заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам за період з 01.06.2014 року по 01.01.2016 року в сумі 1523 грн. 84 коп., інфляційні витрати за період з липня 2014 року по 01.01.2016 року в сумі 920 грн. 40 коп., три відсотки річних за період з 01.06.2014 року по 01.01.2016 року в сумі 72 грн. 64 коп., а всього стягнути 2516 грн. 88 коп. В решті позовних вимог - відмовити.

У відповідності до ст.88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» судовий збір в сумі 1378 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.130 ЖК України, п.п.38,39 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР №208 від 03.06.1986 року ст.625 ЦК України, ст.ст.10,11,27,31,58-61,88,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам, інфляційних витрат та трьох відсотків річних - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам за період з 01 червня 2014 року по 01 січня 2016 року в сумі 1523 грн. 84 коп., інфляційні витрати за період з липня 2014 року по 01 січня 2016 року в сумі 920 грн. 40 коп., три відсотки річних за період з 01 червня 2014 року по 01 січня 2016 року в сумі 72 грн. 64 коп., а всього стягнути 2516 грн. 88 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» судовий збір в сумі 1378 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Ю.Казак