АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 655/1069/15-ц Головуючий в І інстанції Шумило О. М. Провадження №22-ц/791/1436/16 Доповідач: Воронцова Л. П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 24 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: орган опіки і піклування Суворовського району міста Херсона, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_6 звернулася з вище зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що внаслідок ДТП, яка мала місце 03 травня 2014 року її син ОСОБА_9, який перебував у якості пасажира в автомобілі CHEVROLET AVEO SF69Y, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5, отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.

Ухвалою Горностаївського районного суду Херсонської області від 20.02.2015 року, неповнолітнього ОСОБА_5 визнано винним у вчинені суспільно-небезпечного діяння , передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і застосовано до нього примусові заходи виховного характеру.

Позивач зазначає, що протиправними діями ОСОБА_5 їй заподіяно моральну шкоду, яку відповідач у добровільному порядку не відшкодовує. Просила стягнути з ОСОБА_5 на свою користь 200 000 грн. моральної шкоди та 10 000 грн. витрат на правову допомогу. Завдана моральна шкода виражається у втраті сенсу її життя, глибоких емоційних та душевних стражданнях, вимушених змінах у її житті.

Рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 24 березня 2016 року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 150 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяною смертю фізичної особи та витрати на правову допомогу в сумі 3794 гривень, 40 коп., всього - 153 794, 40 (сто п'ятдесят три гривні сімсот дев'яносто чотири гривні сорок копійок) гривень, судові витрати на користь держави у сумі 2 250,00 гривень, у решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, незаконність і необґрунтованість оскаржуваного рішення, недоведеність заподіяння позивачу моральної шкоди і її розміру, просив його скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає її підлягаючою задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи у вищезазначеному розмірі позовні вимоги ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив із наявності причинного звязку між діями відповідача та спричиненою шкодою, врахував моральні страждання і душевний біль позивача, спричинених втратою сина, зміну нормального укладу її життя і погіршення психологічного стану, а також принципи розумності і справедливості та характер дій відповідача.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та це встановлено судом 03 травня 2014 року приблизно о 03 годині 15 хвилин у с. Костянтинівка Горностаївського району Херсонської області по вулиці Піонерська, 44 внаслідок наїзду автомобіля CHEVROLET AVEO SF69Y, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 на дерево, ОСОБА_9, який знаходився у якості пасажира в автомобілі, зазнав тяжких тілесних ушкоджень, від яких помер на місті пригоди.

Ухвалою Горностаївського районного суду Херсонської області від 20 лютого 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та застосовано примусові заходи виховного характеру /а. с. 5-7/.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо не доведення позивачем та не встановлення судом факту заподіяння останній моральної шкоди, оскільки ухвалою Горностаївського районного суду Херсонської області від 20 лютого 2015 року встановлено обставини скоєння правопорушення ОСОБА_5, внаслідок якого син позивачки ОСОБА_9 отримав тілесні пошкодження, від яких помер та визнано його винним. Смертю сина позивачці заподіяно моральну шкоду, що виразилася у невідворотності втрати, глибоких і тривалих емоційних та душевних стражданнях.

Звертаючись з позовом до суду у серпні 2015 року про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю сина, позивач визначала її розмір у 100 000 грн., а в листопаді 2015 року вказала цей розмір у позові - 200 000 грн. /а. с. 77-78/.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги та не дав належної правової оцінки тому факту, що як на момент заподіяння шкоди, так і ухвалення судового рішення ОСОБА_5 є неповнолітнім, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а. с. 101/.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов?язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Обов?язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Матеріали справи містять докази наявності у ОСОБА_5 на праві власності земельних ділянок площею 5,16 га і 2,3769 га для ведення товарного сільськогосподарського призначення, перебування їх в оренді і отримання орендної плати у розмірі 5 321,50 грн. /а. с. 83-86/.

Враховуючи мораторій на вчинення угод щодо відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення та недостатності розміру орендної плати для відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу, до участі у справі у якості відповідачів разом з ОСОБА_5 повинні бути залучені його батьки.

Згідно до приписів ч. 2 ст. 1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди,- також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи і сторонами не заперечується, ОСОБА_5 і померлий ОСОБА_9 були товаришами. Відповідачу на момент ДТП не виповнилося і 16-ти років, померлий був на два роки старший. Усвідомлюючи можливість заподіяння шкоди своєму життю і здоровю, ОСОБА_9, знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_5, відсутність у нього прав на управління транспортними засобами, незаконне заволодіння останнім автомобілем, що належав його батьку, перебування відповідача у стані алкогольного спяніння, не відмовився від нічних поїздок, не зупинив меншого за себе за віком товариша і майже до ранку, як пасажир, катався з відповідачем в автомобілі, доки не сталася ДТП, що свідчить про грубу необережність потерпілого, яка сприяла виникненню шкоди його життю.

Тому, враховуючи ступінь вини потерпілого, яка сприяла заподіянню шкоди його життю, неповнолітній вік відповідача, відсутність у нього достатнього майна для відшкодування шкоди, та виходячи із загальних засад цивільного судочинства щодо розумності і справедливості, колегія суддів вважає необхідним визначити розмір відшкодування позивачу моральної шкоди у сумі 30 000 грн.

З огляду на зазначене апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково, рішення суду зміні, шляхом зменшення стягнутої з відповідача у рахунок компенсації моральної шкоди з 150 000 грн. до 30 000 грн., загальної суми стягнення з 153 794,40 грн. до 33 794,40 грн. і судового збору на користь держави з 2 250 грн. до 487,20 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 307,309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 24 березня 2016 року змінити.

Зменшити стягнуту з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_6 грошову компенсацію моральної шкоди з 150 000 грн. до 30 000 грн., загальну суму, що підлягає стягненню з 153 794,40 грн. до 33 794,40 грн. та судового збору на користь держави з 2 250 грн. до 487,20 грн.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий підпис ОСОБА_1
Судді: підпис підписОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Копія рішення оформлена 06 червня 2016 року

Рішення набрало законної сили 02 червня 2016 року

Суддя Секретар судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_4