Справа №592/8697/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Костенко В. Г.
Номер провадження 22-ц/788/1842/16 Суддя-доповідач - Околот Г. М.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Околота Г. М.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г. ,

з участю секретаря судового засідання -Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс» на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс», Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Глухівський агролісгосп», третя особа -Котляренко Сергій Миколайович, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та в обґрунтування своїх вимог вказав, що згідно контракту від 10.03.2015 року він працював на посаді директора ДП «Глухівський агролісгосп». Наказом № 37 «к» від 06.09.2016 року з ним контракт був розірваний достроково та його звільнено з роботи за порушення умов п. 2.5. контракту, а саме за допущення перерубу розрахункової лісосіки. Зазначив, що його звільнення було проведено з порушенням вимог закону, оскільки будь-яких порушень нормованого використання розрахункової лісосіки він не допускав, а тому просив суд визнати наказ про звільнення незаконним та скасувати його, поновити його на роботі, стягнути заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Ковпаківського районного суду від 20 жовтня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс» № 37 «к» від 06 вересня 2016 року «Про дострокове розірвання контракту та звільнення директора Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Глухівський агролісгосп» ОСОБА_3

Зобов'язано Сумське обласне комунальне агролісогосподарське підприємство «Сумиоблагроліс» поновити ОСОБА_3 на посаді директора Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Глухівський агролісгосп».

Стягнуто з Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Глухівський агролісгосп» на користь ОСОБА_3 заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 11 458, 22 грн. з відрахуванням податків, зборів, внесків. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на роботі допущено до негайного виконання.

Стягнуто з Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс» на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. ( а.с. 126-127)

В апеляційній скарзі відповідач Сумське обласне комунальне агролісогосподарське підприємство «Сумиоблагроліс» посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі. В обґрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував особливості контракту позивача, а саме підвищену відповідальність керівника підприємства та додаткові підстави розірвання контракту передбачені п.2.5 та 4.2. Також відповідач зазначає, що суд першої інстанції не врахував тих обставин, що матеріалами службового розслідування було встановлено, що позивач не дотримався нормованого використання розрахункової лісосіки по санітарних рубках, встановленої матеріалами останнього лісовпорядкування та допустив переруб розрахункової лісосіки, що є підставою для дострокового розірвання контракту та звільнення з посади. Апелянт вказує також на невірне застосування до спірних правовідносин положень ст.. ст.. 51,147, 147-1,148 КЗпП України та безпідставне посилання судом на вимоги ст.. 60 ЦПК України , оскільки ця норма закону, а саме обов'язок доказування правомірності прийнятих рішень про звільнення покладається на відповідача лише у випадку порушень Закону України « Про запобігання корупції» , а не всіх випадків звільнення з посади. Крім того, зазначає, що суд дав невірну оцінку наявним у справі доказам порушення позивачем нормованого використання розрахункової лісосіки та перерубу лісосіки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 19 березня 2013 року на підставі наказу № 13 «к» від 15.03.2013 року позивач був призначений на посаду директора ДП «Глухівський агролісгосп» (а. с. 98, 94).

10 березня 2015 року між позивачем ОСОБА_3 та Сумським обласним комунальним агролісогосподарським підприємством «Сумиоблагроліс», як засновником ДП «Глухівський агролісгосп», укладено контракт строком дії по 20 березня 2018 року.

Наказом начальника Управління майном Сумської обласної ради № 350 від 29 липня 2016 року була створена комісія для проведення службового розслідування щодо неналежного виконання службових обов'язків директором Глухівського ДП «Глухівський агролісгосп» ОСОБА_3, за наслідками якого комісія рекомендувала ОКАП «Сумиоблагроліс» за допущені директором ОСОБА_3 незаконні поруби по агролісу, настання негативних наслідків, недотримання нормованого використання розрахункової лісосіки та переруб , розглянути питання щодо дострокового розірвання контракту з директором ОСОБА_3 за ініціативою генерального директора ОКАП «Сумиоблагроліс», за погодження з управлінням майном Сумської обласної ради , відповідно до умов п. 5.3 Контракту. ( а.с. 18-29)

Наказом генерального директора СОКАП «Сумиоблагроліс» № 37 «К» від 06 вересня 2016 року, у зв'язку з порушенням директором Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Глухівський агролісгосп» ОСОБА_3 умов, викладених у пункті 2.5 зазначеного вище контракту, достроково розірвано з ним контракт від 10 березня 2015 року та звільнено останнього з посади директора за погодженням із Управлінням майном Сумської обласної ради від 18 серпня 2016 року № 03-819, на підставі пункту 8 статті 36 Кодексу законів про працю України з 06 вересня 2016 року (а. с. 8)

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для дострокового розірвання контракту з позивачем, оскільки відповідачем не було надано доказів на підтвердження необґрунтованого допущення позивачем перерубу розрахункової лісосіки та порушення п. 2.5. Контракту.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно п. 8 ст. 36 КЗпП підставою припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Розділом 5 Контракту, укладеного з директором Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства « Глухівський агролісгосп» ОСОБА_3, передбачені умови зміні, припинення та розірвання контракту, зокрема пунктом 5.3. передбачено, що керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Генерального директора ОКАП «Сумиоблагроліс» , з погодженням з управлінням майном Сумської обласної ради до закінчення терміну його дії у випадках , зокрема: ї) у разі порушення пункту 2.5 по необґрунтованому допущенню перерубу розрахункової лісосіки. Пунктом 6.1 контракту встановлено, що контракт діє з 20 березня 2015 року по 20 березня 2018 року. ( а.с. 9-17)

За правилами ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, контракт, укладений 10 березня 2015 року з ОСОБА_3 достроково розірваний, а позивач звільнений з займаної посади за порушення ним умов, викладених у пункті 2.5 контракту від 10 березня 2015 року на підставі п. 8 ч.1 ст. 36 КЗпП України з 06 вересня 2016 року.

Підставою звільнення ОСОБА_3 став акт службового розслідування від 11 серпня 2016 року, контракт з директором від 10 березня 2015 року, лист Управління майном Сумської обласної ради від 18.08.2016 року № 03-819 « Про погодження звільнення з посади та дострокове розірвання контракту з директором ДП «Глухівський агролісгосп» ОСОБА_3 ( а.с. 8)

Зі змісту акту службового розслідування від 11 серпня 2016 року вбачається, що під час службового розслідування було встановлено , що у липні 2016 року під час перевірок спеціалістами ОКАП «Сумиоблагроліс» діяльності ДП «Глухівський агролісгосп», були виявлені незаконні вирубки в кварталі 129 виділ 48 та 46, однак директором ОСОБА_3 за результатами цих перевірок, у порушення умов контракту не було забезпечено виконання рекомендацій ОКАП «Сумиоблагроліс» щодо інформування та передачі матеріалів за встановленим самовільним порубом. Крім того, у ході перевірки правильності відведення ділянки кв.129 під санітарно-вибіркову рубку були встановлені розбіжності по кількості дерев за матеріалами відводу та за матеріалами контрольного переліку дерев, не відображення в бухгалтерському обліку збитків від самовільних порубів дерев , не своєчасне повідомлення правоохоронних органів про виявленні самовільні поруби, а також не забезпечення директором підприємства здійснення заходів щодо відшкодування збитків, нанесених підприємству в результаті самовільних порубів.

За наслідками проведеної роботи, комісія рекомендувала СОКАП «Сумиоблагроліс» за допущені незаконні поруби по агролісгоспу, внаслідок чого для підприємства настали негативні наслідки (понесені збитки, заподіяна шкода) (п. п. «б» п. 5.3 Контракту) за недотримання нормованого використання розрахункової лісосіки по санітарних рубках, встановленої матеріалами останнього лісовпорядкування (плану санітарно-оздоровчих заходів), за допущення перерубу розрахункової лісосіки (п. 2.5 та п. п. «ї» п. 5.3 Контракту), розглянути питання щодо дострокового розірвання контракту з директором Глухівського ДП «Глухівський агролісгосп» ОСОБА_3 за ініціативою генерального директора ОКАП «Сумиоблагроліс» за погодженням з Управлінням майном Сумської обласної ради, відповідно до п. 5.3 контракту, на підставі ч. 3 ст. 40 КЗпП. ( а.с. 18-29)

Відповідно до умов п.п. 4.1, 4.2, 4.5, 4.6 контракту вбачається , що у випадку невиконання чи неналежного виконання обов'язків, передбачених цим контрактом, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства та цього контракту. Керівник несе персональну відповідальність за дотриманням нормативного використання розрахункової лісосіки по всіх видах лісокористування, встановленої матеріалами останнього лісовпорядкування. Рішення про притягнення керівника до відповідальності або про неналежне виконання ним своїх обов'язків і заподіяння шкоди підприємству приймаються ОКАП «Сумиоблагроліс».

Доведення обґрунтованості притягнення керівника до відповідальності, у тому числі про дострокове звільнення з посади покладається на ОКАП «Сумиоблагроліс».

Згідно з п. п. «ї» п. 5.3 контракту керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи генерального директора ОКАП «Сумиоблагроліс», з погодження з управлінням майном Сумської обласної ради до закінчення її у випадку порушення п. 2.5 по необґрунтованому допущенню перерубки розрахункової лісосіки.

Відповідно до умов п. 2.5. контракту керівник несе персональну відповідальність за дотримання нормованого використання розрахункової лісосіки по всіх видах лісокористування, встановленої матеріалами останнього лісовпорядкування (а. с. 9-17).

Відповідно до ст. 43 ЛК України розрахункова лісосіка- щорічна науково обґрунтована норма заготівлі деревини в порядку рубок головного користування, яка затверджується для кожного власника, постійного користувача лісів окремо за групами порід, виходячи з принципів безперервності та невиснажливості використання лісових ресурсів.

Розрахункова лісосіка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні акту службового розслідування від 11 серпня 2016 року, будь-яких обставин чи фактів про порушення позивачем ОСОБА_3 як директором ДП «Луховський агролісгосп» нормованого використання розрахункової лісосіки по всіх видах лісокористування, встановленої матеріалами останнього лісовпорядкування , цей акт не містить, а констатує лише те, що перевірками, проведеними у липні 2016 року спеціалістами ОКАП «Сумиоблагроліс» були встановлені незаконні та самовільні поруби деревини невідомими особами в кварталі № 129, виділ №48 та виділ №46, а також вказує на порушення Методичних вказівок з відведення і таксації лісосіки №129. Крім того, в акті службового розслідування зазначено, що заготівля деревини на ділянці кв. 129 не проводилася, а тому посилання на те, що ОСОБА_3, як директор підприємства вчинив дії по необґрунтованому допущенню перерубу розрахункової лісосіки саме на цій ділянці є безпідставними.

З урахуванням викладеного, Сумське обласне комунальне агролісогосподарське підприємство «Сумиоблагроліс», на яке відповідно до п.4.6. контракту покладається обов'язок доведення обґрунтованості притягнення керівника до відповідальності, у тому числі про дострокове звільнення, всупереч ст. 60 ЦПК України не надало належних та допустимих засобів доказування на підтвердження порушення позивачем пункту 2.5 вищевказаного контракту та підстав дострокового його розірвання.

Матеріали справи також не містять доказів того, що генеральний директор ОКАП «Сумиоблагроліс» Котляренко С.М. запропонував позивачу ОСОБА_3 надати письмові пояснення з приводу викладених в матеріалах службового розслідування фактів, а також доказів того, що перед звільненням позивача проводилась будь-яка перевірка викладених в матеріалах службового розслідування фактів, щодо дотримання ОСОБА_3 нормованого використання розрахункової лісосіки.

А тому, виходячи з вищезазначеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності дострокового розірвання контракту із позивачем і вважає, що суд прийшов до вірного висновку про те, що звільнення позивача з підстав, передбачених п. 8 ч.1 ст. 36 КЗпП України відбулося незаконно та з порушенням його прав, а тому, на законних підставах, у відповідності до вимог ст. 235 КЗпП України поновив його на займаній посаді, у зв'язку з чим доводи апелянта у цій частині є безпідставними і колегією суддів до уваги не приймаються.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що суд безпідставно застосував до спірних правовідносин норми ст.. 147, 147-1, 148 КЗпП України , колегія суддів до уваги не приймає та відхиляє їх , оскільки на звільнення працівника за підставами передбаченими контрактом також розповсюджуються вимоги ст..ст. 147-149 КЗпП України, тому що звільнення є одним із заходів стягнення, яке застосовується до працівника за порушення умов контракту та обираючи такий вид стягнення, власник або уповноважений ним орган повинен визначити наявність неналежного виконання обов'язків, визначених контрактом, що є обов'язковою складовою дострокового його розірвання, а також врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено порушення умов контракту і попередню роботу працівника, що відповідачем зроблено не було.

Твердження представника апелянта про те, що позивач , як керівник підприємства, систематично не виконував свої обов'язки, покладені на нього контрактом, а тому підставою його звільнення також було порушення п.п. «а» п. 5.3 Контракту, на що апеляційному суду була надана копія наказу № 51 «к» від 28 жовтня 2016 року « Про внесення змін до наказу від 06 вересня 2016 року № 37 «к»» ( а.с. 138), колегіє суддів до уваги не бере, оскільки наказ від 28.10.2016 року був винесений відповідачем вже після ухвалення рішення суду першої інстанції, він не був предметом розгляду судом першої інстанції , з цим наказом позивач не ознайомлений відповідно до вимог КЗпП України, а позивач за оскаржуваним наказом був звільнений за порушення умов, викладених у п. 2.5 контракту, а саме за допущення перерубу розрахункової лісосіки, а не за систематичне невиконання обов'язків, визначених у контракті.

Крім того, доказів систематичного невиконання позивачем ОСОБА_3 обов'язків передбачених контрактом і яких саме обов'язків, суду надано не було, а наданий представником відповідача апеляційному суду наказ від 06.05.2016 року № 28 «к» про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 , також колегією суддів не може бути прийнятий до уваги, оскільки даний наказ відповідачем не був наданий суду першої інстанції та не був предметом його розгляду і оцінка цьому наказу не надавалася.

Крім того, представник позивача заперечує проти врахування цього наказу апеляційним судом, у зв'язку з тим, що позивач не був ознайомлений з таким наказом про притягнення його до відповідальності і про його існування не знав, оскільки після видання цього наказу, позивач неодноразово заохочувався відповідачем за особливі досягнення в роботі, перевиконання планових завдань ( а.с. 31-33) , а в разі наявності наказу про догану , застосування до позивача заохочень було б не можливо. Дані обставини та твердження представника позивача відповідачем спростовані не були, а тому колегією суддів ці твердження апелянта до уваги також не беруться і відхиляються.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції безпідставно посилався на вимоги ст.. 60 ЦПК України щодо покладання обов'язку доказування правомірності прийнятого рішення про звільнення позивача на відповідача, є також безпідставними, оскільки обов'язки доказування і подання доказів відповідно до ЦПК України покладено на сторони і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, відповідно до процесуальних норм відповідач по справі, зобов'язаний був надати суду докази з приводу порушення ОСОБА_3 умов, викладених у п. 2.5. контракту, які є підставою його звільнення.

Крім того, доведення обґрунтованості дострокового звільнення ОСОБА_3 з посади директора, як передбачено вимогами п.п. 4.6. п. 4 Контракту, покладається саме на ОКАП «Сумиоблагроліс», а тому доводи апелянта стосовно того, що позивач повинен особисто довести дотримання ним нормованого використання розрахункової лісосіки та перерубу, а відповідач це робити не зобов'язаний , є необґрунтованими.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача стосовно порушення судом норм матеріального та процесуального права , колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони є такими ж самими, як і обставини викладені ним в запереченнях проти позову ( а.с. 81-84, 110-111) , які були предметом дослідження у суді першої інстанції та їм була дана належна оцінка, інших доводів апеляційної скарги або нових обставин, що підлягають встановленню, апелянт не навів і ці доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи.

Задовольняючи позов про виплату позивачу заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції взяв до уваги вимоги ч.2 ст.235 КЗпП України, правильно встановив розмір середньої заробітної плати позивача за час вимушеного прогулу за період з 06.09.2016 року по 20.10.2016 року, що становить 31 робочий день та середньоденної заробітної плати у сумі 369 грн. 62 коп., який складає 11 458, 22 грн. та навів мотиви з яких робив такі розрахунки, з якими колегія суддів погоджується.

Крім того, колегія суддів погоджується також з висновком суду першої інстанції щодо стягнення судового збору, оскільки він зроблений відповідно до вимог ст.. 79, 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки ґрунтуються вони на обставинах, які встановлені в судовому засіданні та наданих сторонами доказах, у відповідності з нормами матеріального і процесуального законодавства, рішення суду відповідає вимогам ст.ст.213, 214 ЦПК України, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає, тому відповідно до частини 1 ст.308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 317, 325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс» відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -