Справа № 495/9367/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (паспорт серії КЕ № 959993 виданий 25.02.1998 року)

ОСОБА_2 (довіреність № 1978 від 22.08.2014 року)

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/9367/15-ц

за позовом ОСОБА_1

до Сільськогосподарського кооперативу «Долинівський»

про стягнення заборгованості з орендної плати за земельну ділянку

В С Т А Н О В И В:

23.12.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Сільськогосподарського кооперативу «Долинівський» (далі по тексту відповідач) про стягнення заборгованості з орендної плати за земельну ділянку (а.с.2-6).

Так, позивач просить суд:

- поновити позовну давність;

- стягнути на його користь з відповідача заборгованість з орендної плати за земельну ділянку № 8 у масиві № 7 на території Великомарянівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області площею 12,33 га у розмірі 15 % від валого збору зерна за 2004-2013 роки або грошовий еквівалент натуральної оплати;

- стягнути на його користь з відповідача судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.01.2004 року померла мати ОСОБА_1 ОСОБА_3 За своє життя ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого сертифікат на земельну ділянку (пай) в КСП «Долинівський» заповіла ОСОБА_1 Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.02.2005 року за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування на земельну ділянку (пай) розміром 12,37 умовних кадастрових гектарів із земель КСП «Долинівський». 19.07.2005 року ОСОБА_1 отримав дозвіл на розробку технічної документації щодо передачі вказаної земельної ділянки в натурі, а 17.05.2006 року отримав акт на право власності на земельну ділянку. Право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано за ОСОБА_1 29.08.2014 року, після чого 17.08.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки. До цього моменту СК «Долинівський» користувався земельною ділянкою на підставі укладеного з ОСОБА_3 29.05.2000 року договору оренди. Між тим, за твердженням позивача, після смерті 01.01.2004 року його матері, відповідач до укладення 17.09.2014 року нового договору оренди земельної ділянки, продовжуючи користуватися земельною ділянкою, орендну плату згідно умов договору оренди від 29.05.2000 року не сплачував. В якості поважності причин пропуску позовної давності позивач посилається на те, що державна реєстрація його права на земельну ділянку була здійснена лише 29.08.2014 року.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.12.2015 року відкрито провадження по справі № 495/9367/15-ц за позовом ОСОБА_1до СК «Долинівський»про стягнення заборгованості з орендної плати за земельну ділянку. Справу призначено до розгляду (а.с.22).

Відповідачем СК «Долинівський», подано до суду заперечення на позовну ОСОБА_1, згідно з яким він просить суд у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити (а.с.34-35).

Такі заперечення відповідача мотивовані тим, що у ОСОБА_1 право на земельну ділянку виникло тільки 29.08.2014 року, коли ним було зареєстровано, а право на орендну плату у нього виникло з моменту укладення 17.09.2014 року договору оренди. Права та обовязки ОСОБА_3 відносно договору оренди 29.05.2000 року припинились у день її смерті 01.01.2004 року, а ОСОБА_1 набув право на орендну плату з часу укладення договору. Крім того, після смерті ОСОБА_3 і відсутності у підприємства даних про спадкоємців, так як ніхто не звертався з цього приводу, земельна ділянка була віднесена до земель запасу Великомарянівської СР, як не витребувана, і передана Білгород-Дністровською РДА, згідно умов договору оренди земельної ділянки (не витребувані паї) від 07.12.2007 року, СК «Долинівський» в тимчасове користування. Плата за користування земельною ділянкою перераховувалася СК «Долинівський» до місцевого бюджету сільської ради та будь-яка заборгованість відсутня, що документально підтверджується.

Крім того, відповідачем СК «Долинівський», подано до суду заяву про застосування строків давності, згідно з якою він просить суд застосувати строки давності і у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити на підставі пропущення строків позовної давності, оскільки у спадщину позивач вступив ще у 2005 році за рішенням суду, а з даною позовною заявою він звернувся через 10 років без надання доказів і зазначення поважності причин пропуску такого строку (а.с.185).

В судовому засіданні 20.04.2016 року позивач ОСОБА_1, та його представник ОСОБА_2, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

В судове засідання 20.04.2016 року представник відповідача (СК «Долинівський») ОСОБА_4, не зявився, але від останнього до суду надійшла заява, згідно якої він свої заперечення на позовну заяву, раніше надані пояснення щодо суті позову, заяву про застосування наслідків пропуску строків позовної давності підтримує в повному обємі, просить суд у задоволенні позовної заяви відмовити та розглянути справу за його відсутності (а.с.190).

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши в судових засіданнях пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до СК «Долинівський»про стягнення заборгованості з орендної плати за земельну ділянку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 10.10.1996 року Білгород-Дністровською РДА видано ОСОБА_3 сертифікат серії ОД №0180945 на право на земельну частку (пай) в КСП «Долинівський».

29.05.2000 року між ОСОБА_3 (Орендодавець) та СК «Долинівський» (Орендар) було укладено Договір № 918 оренди земельної частки (паю), відповідно до п.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду земельну частку (пай) розміром 12,37 умовних кадастрових гектарів, вартістю 46 730 грн., яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом (а.с.12).

Згідно із п.2.2 Договору, за використання вказаною в договорі земельною часткою (паєм) Орендар сплачує Орендодавцю щороку орендну плату (в розрахунках на одну земельну частку) у розмірі 953 грн. або 15 % валого збору зерна.

Відповідно до п.3.3 Договору, він складено сторонами терміном на 5 років. Початок дії Договору 29.05.2000 року, закінчення 01.12.2005 року. В разі переходу права власності до інших осіб Договір оренди зберігає чинність для нового власника.

29.05.2000 року ОСОБА_3 було складено заповіт, відповідно до якого на випадок її смерті нею зроблено таке заповітне розпорядження: її сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП «Долинівський» серії ОД № 0180945, виданий 10.10.1996 року, вона заповіла ОСОБА_1 (а.с.9).

01.01.2004 року ОСОБА_3 (мати ОСОБА_1О.) померла, про що свідчить видане 03.01.2004 року Великомарянівською СР свідоцтво про смерть серії 1-ЖД № 364377, про що зроблено запис за № 2 (а.с.8).

Вже після смерті 01.01.2004 року ОСОБА_3 21.01.2004 року на підставі розпорядження Білгород-Дністровської РДА від 06.06.2006 року № 789/2003 Білгород-Дністровської РДА було видано на імя ОСОБА_3 Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 081835, за яким ОСОБА_3. є власником земельної ділянки площею 12,33 га на території Великомарянівської СР, масив № 7, ділянка № 8, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.64).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 14.02.2005 року встановлено факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті його матері ОСОБА_3 Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельний пай розміром 12,37 умовних кадастрових га із земель КСП «Долинівський» на території Долиніської СР згідно земельного сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0180945, виданого 10.10.1996 року Білгород-Дністровською РДА. Зобовязано Білгород-Дністровську РДА внести зміни до земельного сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0180945, виданого 10.10.1996 року Білгород-Дністровською РДА, розміром 12,37 умовних кадастрових га із земель КСП «Долинівський» на території Долиніської СР (а.с.10).

На підставі заяви ОСОБА_1 від 07.10.2005 року ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виконані роботи та виготовлена Технічна документація із землеустрою щодо виділення земельної частки (паю) гр. ОСОБА_1. Б.О. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колишнього КСП «Долинівський» на території Великомарянівської СР (а.с.59-63).

17.05.2006 року на підставі розпорядження Білгород-Дністровської РДА від 07.12.2005 року № 1275/2005 ОСОБА_1 отримано від Білгород-Дністровської РДА Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 908771, за яким ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 12,33 га на території Великомарянівської СР, масив № 7, ділянка № 8, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11).

29.08.2014 року РС Білгород-Дністровського МУЮ зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку № 8 в масиві № 7 на території Великомарянівської СР для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 12,3257 га, про що свідчить відповідний ОСОБА_2 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.18).

17.09.2014 року між ОСОБА_1 (Орендодавець) та СК «Долинівський» (Орендар) було укладено Договір оренди земельної ділянки № 1, відповідно до розділу 1 якого Орендодавець зобовязався передати Орендареві в строкове платне володіння і користування земельну ділянку № 8 в масиві № 7 на території Великомарянівської СР для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 12,3257 га для її господарського використання, а Орендар зобовязався прийняти таку земельну ділянку, використовувати її відповідно до цільового призначення, а також сплачувати орендну плату. Даний договір зареєстрований у РС Білгород-Дністровського МУЮ, про що свідчить відповідний ОСОБА_2 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права (а.с.13-16, 19).

07.05.2015 року на засіданні робочої комісії з врегулювання проблемних питань у сфері земельних відносин та наповнення місцевих бюджетів від плати за землю було розглянуто заяву гр. ОСОБА_5 щодо виплати заборгованості СК «Долинівський» за користування земельною ділянкою площею 12,33 га в період з 2004 по 2014 роки. Керівником СК «Долинівський» повідомлено, що дійсно земельна ділянка весь час була у користуванні підприємства та орендна плата виплачувалася до 2004 року. Після смерті 01.01.2004 року ОСОБА_3 ніхто до підприємства не звертався щодо укладення договору оренди та отримання орендної плати. У звязку із відсутністю у підприємства та сільської ради відомостей про виготовлення державного акту на земельну ділянку, вона рахувалась в невитребуваних паях і кошти за її оренду перераховувались до бюджету сільської ради. У 2014 році підприємству були надані правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на підставі яких підприємство виплатило орендну плату за користування власнику земельної ділянки за 2014 рік. За результатами розгляду даного питання комісія дійшла до висновку, що договір оренди землі був підпсаний за власником тільки у 2014 році, а кошти за користування землею СК «Долинівський» весь час перераховував до бюджету сільської ради, у звязку з чим вирішення даного спору можливо тільки в судвому порядку (а.с.41-42).

Згідно із ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. До складу спадщини входять усі права та обовяки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч. 1-2 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ст.1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч.1 ст.1225 ЦК України).

Згідно із ч.ч. 1, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи та було вище зазначено, 29.05.2000 року ОСОБА_3 було складено заповіт, яким вона заповіла ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП «Долинівський». 01.01.2004 року ОСОБА_3 померла, після чого рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 14.02.2005 року встановлено факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті його матері ОСОБА_3 та визнано за ним право власності на земельний пай розміром 12,37 умовних кадастрових га із земель КСП «Долинівський» на території Долиніської СР згідно земельного сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0180945, виданого 10.10.1996 року Білгород-Дністровською РДА.

Викладені обставини та норми чинного законодавства свідчать про той факт, що усі права та обовязки по Договору № 918 оренди земельної частки (паю) від 29.05.2000 року, який був укладений між ОСОБА_3 та СК «Долинівський», в порядку спадкування перейшли від померлої 01.01.2004 року ОСОБА_3 до її сину ОСОБА_1, в тому числі і щодо отримання від СК «Долинівський» орендної плати за використання земельної ділянки.

Між тим, як встановлено матеріалами справи, не заперечується керівником СК «Долинівський» та було підтверджено в судових засіданнях представником СК «Долинівський» ОСОБА_4, після смерті 01.01.2004 року ОСОБА_3 СК «Долинівський» продовжив користуватися земельною ділянкою як не витребуваною, плату за що перераховував до місцевого бюджету сільської ради до укладення з ОСОБА_1 17.09.2014 року вже нового Договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст.ст. 509. 510, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Загальними умовами зобов'язання є те, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст.ст. 525, 625 ЦК України).

Згідно із ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Відповідно до ст.792 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, яким є Закон України «Про оренду землі».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13 цього ж закону передбачено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із ст.15 Закону України «Про оренду землі», орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із суттєвих умов договору оренди.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата може справлятись у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити у договорі поєднання різних форм орендної плати (ст.22 ЗУ «Про оренду землі»).

Як встановлено матеріалами справи, було вище зазначено та не заперечується і самим відповідачем, після смерті 01.01.2004 року ОСОБА_3 СК «Долинівський» продовжив користуватися земельною ділянкою, плату за що ОСОБА_1, як спадкоємцю ОСОБА_3, не сплачував до укладення з ОСОБА_1 17.09.2014 року вже нового Договору оренди земельної ділянки.

СК «Долинівський» у поданих до суду запереченнях та його представник в судових засіданнях посилалися на ті обставини, що після смерті ОСОБА_3 і відсутності у підприємства даних про спадкоємців, так як ніхто не звертався з цього приводу, земельна ділянка була віднесена до земель запасу Великомарянівської СР, як не витребувана, і передана Білгород-Дністровською РДА, згідно умов договору оренди земельної ділянки (не витребувані паї) від 07.12.2007 року, СК «Долинівський» в тимчасове користування. Плата за користування земельною ділянкою перераховувалася СК «Долинівський» до місцевого бюджету сільської ради та будь-яка заборгованість відсутня, що документально підтверджується.

Між тим, суд з такими доводами та твердженнями СК «Долинівський» долинівський погодитися не може, вважає їх необгрунтованими та безпідставними наступних підстав.

В матеріалах справи відсутні та СК «Долинівський» не представлено до суду:

- договору оренди земельної ділянки (не витребувані паї) від 07.12.2007 року, укладеного між підприємством та Білгород-Дністровською РДА, згідно умов якого було передано СК «Долинівський» в тимчасове користування спірну земельну ділянку;

- будь-який акт приймання-передачі, за яким СК «Долинівський» прийняв у користування від Білгород-Дністровської РДА або Великомарянівської СР спірну земельну ділянку;

- рішення Білгород-Дністровської РДА або Великомарянівської СР про віднесення спірної земельної ділянки до земель запасу Великомарянівської СР, як не витребуваної.

Крім того, згідно із листом заступника голови Білгород-Дністровської РДА № К-527/2191 від 28.03.2014 року, за загальним правилом, факт передачі земельної ділянки підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки, що підтверджує виникнення відповідних прав обовязків у сторін правочину та впливає на їх процесуальні права. Тому надати документальне підтвердження передачі спірної земельної ділянки у користування СК «Долинівський» не можливо, у звязку з відсутністю факту передачі відповідної земельної ділянки (а.с.46, 85).

Представлені до суду СК «Долинівський» копії платіжних доручень про сплату орендної плати за землю (а.с.92-176), на думку суду, не є доказами та не підтверджують факту оплати СК «Долинівський» орендної плати до бюджету Великомарянівської СР за користування спірною земельною у період з 2004 року по 2013 рік, оскільки:

- надані лише за період з 2007 року по 2013 рік;

- у платіжних дорученнях зазначено отримувача «ВДК у Б-Дністровському районі», але ж у них не має жодних посилань щодо сплати орендної плати саме Великомарянівській СР;

- у платіжних дорученнях зазначено призначення платежу «орендна плата за землю», але ж у них не має жодних посилань щодо сплати орендної плати саме за користування спірною земельною ділянкою та на якій підставі (рішення, договір тощо).

Таким чином, вищезазначені факти та обставини свідчать про той факт, що після смерті 01.01.2004 року ОСОБА_3 СК «Долинівський» продовжив користуватися земельною ділянкою на умовах укладеного між ними 29.05.2000 року Договору № 918 оренди земельної частки (паю) до укладення з ОСОБА_1 17.09.2014 року вже нового Договору оренди земельної ділянки № 01.

Отже, СК «Долинівський», відповідно до умов Договору № 918 оренди земельної частки (паю) від 29.05.2000 року та вимог чинного законодавства повинен здійснити оплату орендної плати за користування земельною ділянкою на користь ОСОБА_1, як спадкоємця ОСОБА_3

Згідно із листом Управління агропромислового розвитку Білгород-Дністровської РДА № 13 від 13.01.2016 року, надано розрахункові показники середньої урожайності зернових культур з гектара зібраної площі, зібраних в СК «Долинівський» з 2004 року по 2014 рік згідно наданих річних фінансових звітів до управління агропромислового розвитку (а.с.29).

Відповідно до вказаного вище листа, пункту 2.2 Договору № 918 оренди земельної частки (паю) від 29.05.2000 року, розміру спірної земельної ділянки, судом проведено наступні розрахунки заборгованості СК «Долинівський» зі сплати орендної плати перед ОСОБА_1 за 2004-2013 роки:

- 2004 рік 38,4 центнерів з гектара х 12,33 га = 473,472, 15 % від чого складає 71,02 центнерів;

- 2005 рік 20,3 центнерів з гектара х 12,33 га = 250,299, 15 % від чого складає 37,54 центнерів;

- 2006 рік 22,6 центнерів з гектара х 12,33 га = 278,658, 15 % від чого складає 41,79 центнерів;

- 2007 рік 20,8 центнерів з гектара х 12,33 га = 256,464, 15 % від чого складає 38,46 центнерів;

- 2008 рік 30,9 центнерів з гектара х 12,33 га = 380,997, 15 % від чого складає 57,14 центнерів;

- 2009 рік 26,4 центнерів з гектара х 12,33 га = 325,512, 15 % від чого складає 48,82 центнерів;

- 2010 рік 24,4 центнерів з гектара х 12,33 га = 300,852, 15 % від чого складає 45,12 центнерів;

- 2011 рік 29,6 центнерів з гектара х 12,33 га = 364,968, 15 % від чого складає 54,74 центнерів;

- 2012 рік 19,2 центнерів з гектара х 12,33 га = 236,736, 15 % від чого складає 35,51 центнерів;

- 2013 рік 31,5 центнерів з гектара х 12,33 га = 388,395, 15 % від чого складає 58,25 центнерів.

Таким чином, загальна заборгованість СК «Долинівський» зі сплати орендної плати перед ОСОБА_1 за 2004-2013 роки, відповідно до умов Договору № 918 оренди земельної частки (паю) від 29.05.2000 року складає 488,39 центнерів зерна, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в примусовому порядку.

Відповідно до ст.ст. 256-257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Згідно із ч.5 ст.267 Цивільного кодексу України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як вбачається з матеріалів справи та було вище зазначено, право власності на земельну ділянку № 8 в масиві № 7 на території Великомарянівської СР для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 12,3257 га було зареєстровано РС Білгород-Дністровського МУЮ за ОСОБА_1 29.08.2014 року. Новий Договір оренди земельної ділянки № 1 було укладено між ОСОБА_1 та СК. «Долинівський» 17.09.2014 року та зареєстровано у РС Білгород-Дністровського МУЮ 08.12.2014 року. Листом заступника голови Білгород-Дністровської РДА № К-527/2191 від 28.03.2014 року повідомлено ОСОБА_1, що надати документальне підтвердження передачі спірної земельної ділянки у користування СК «Долинівський» не можливо, у звязку з відсутністю факту передачі відповідної земельної ділянки. 07.05.2015 року на засіданні робочої комісії з врегулювання проблемних питань у сфері земельних відносин та наповнення місцевих бюджетів від плати за землю було розглянуто заяву гр. ОСОБА_5 щодо виплати заборгованості СК «Долинівський» за користування земельною ділянкою площею 12,33 га в період з 2004 по 2014 роки та встановлено, що дійсно земельна ділянка весь час була у користуванні СК «Долинівський» та, за твердженням керівника підприємства, орендна плата за користування землею перераховувалася до бюджету сільської ради, а тому повторно сплаті на користь ОСОБА_1 не підлягає.

На підставі викладеного та у відповідності до ст.ст. 256-257, 261, 267 Цивільного кодексу України, суд вважає поважними причини пропущення ОСОБА_1 позовної давності для звернення до суду з позовною заявою до СК «Долинівський» про стягнення заборгованості з орендної плати за земельну ділянку.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_1до СК «Долинівський»про стягнення заборгованості з орендної плати за земельну ділянку, у зв'язку з чим такий позов підлягає задоволенню.

Згідно із ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати за розгляд позовної заяви задоволених вимог.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 256-257, 261, 267, 509, 510, 525, 526, 530, 612, 625, 792, 1216-1218, 1220, 1223, 1225 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 13, 15, 21-22, 33 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 79, 88, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати поважними причини пропущення ОСОБА_1 позовної давності для звернення до суду з позовною заявою до Сільськогосподарського кооперативу «Долинівський» про стягнення заборгованості з орендної плати за земельну ділянку.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сільськогосподарського кооперативу «Долинівський» про стягнення заборгованості з орендної плати за земельну ділянку задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського кооперативу «Долинівський» (Одеська область, Білгород-Дністровський район, село Долинівка, вулиця Поштова, будинок 1, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1):

- заборгованість з орендної плати за земельну ділянку № 8 у масиві № 7 на території Великомарянівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області площею 12,33 га у розмірі 15 % від валого збору зерна за 2004-2013 роки, що становить 488,39 (чотириста вісімдесят вісім ціліх тридцять девять сотих) центнерів зерна;

- сплачений судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) надлишково сплачений, згідно квитанції № 69-25251N/1 від 23.12.2015 року, судовий збір в розмірі 12 (дванадцять) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у Білгород-Дністровському районі Одеській області (Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Першотравнева,76, код ЄРДПОУ 37894104) повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з Державного бюджету України надлишково сплачений, згідно квитанції №69-25251N/1 від 23.12.2015 року, судовий збір в розмірі 12 (дванадцять) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко