Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О.,

Попович О.В., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «FLAMES GROUP» до ОСОБА_3 про стягнення штрафу за порушення договору

за касаційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «FLAMES GROUP» на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 15 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 14 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «FLAMES GROUP» (далі - ТОВ «FLAMES GROUP») звернулося до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 01 серпня 2014 року між товариством та ФОП ОСОБА_3 був укладений договір про надання послуг, за яким відповідач зобов'язалася надавати послуги із опрацювання документації, проведення звірок з партнерами, опрацювання кореспонденції, послуги перекладу текстів, документів. Припинивши свою діяльність як суб'єкта господарювання, ОСОБА_3 фактично розірвала договір в односторонньому порядку, у зв'язку з чим на підставі п. 5.2. договору зобов'язана сплатити штраф у розмірі 50 % від суми отриманих нею за цим договором коштів, тобто 106 доларів США, оскільки отримала ОСОБА_3 212 доларів США.

Уточнивши вимоги, позивач просив стягнути із ОСОБА_3 суму штрафу у розмірі 106 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 2 497, 36 грн.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 15 червня 2015 року, у позові відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 14 травня 2015 року повернуто ТОВ «FLAMESGROUP» апеляційну скаргу на ухвалу судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2015 року про визнання неподаною і повернення позовної заяви ТОВ «FLAMES GROUP» до ОСОБА_3 про стягнення штрафу за порушення договору.

У касаційній скарзі на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 15 червня 2015 року ТОВ «FLAMES GROUP», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі на ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 14 травня 2015 року ТОВ «FLAMESGROUP», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду та передати питання про відкриття апеляційного провадження на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено та із матеріалів справи вбачається, що 01 серпня 2014 року між ТОВ «FLAMESGROUP» та ФОП ОСОБА_3 був укладений договір про надання послуг, за яким відповідач зобов'язалася надавати послуги із опрацювання документації, проведення звірок з партнерами, опрацювання кореспонденції, послуги перекладу текстів, документів.

Згідно п. 6.1. договору, цей договір вступає в силу з моменту його підписання й діє до 01 серпня 2015 року, але автоматично пролонгується на кожен наступний календарний місяць, якщо за 5 днів до моменту закінчення строку його дії сторона не відмовилася від нього.

За п. 6.2. договору, умови цього договору можуть бути змінені за взаємною домовленістю сторін з обов'язковим складенням письмового документа (додатку до договору).

Відповідно до п. 6.3. договору про надання послуг, договір може бути розірваний за згодою сторін. Одностороннє розірвання договору можливе тільки у випадках, передбачених цим договором і законодавством Латвії.

На підставі п. 6.4. договору кожна із сторін має право розірвати договір, попередньо повідомивши про це другу сторону за 90 днів.

Пунктом 5.2. договору встановлено, що сторона, яка порушила п. 6.4. цього договору, зобов'язується сплатити іншій стороні штраф у розмірі 50 % від усіх сплачених/отриманих за цим договором грошових сум.

Статтею 29 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначається національний режим діяльності іноземних юридичних осіб в Україні, за вказаною нормою підприємницька та інша діяльність іноземних юридичних осіб в Україні регулюється законодавством України щодо юридичних осіб України, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Як визначено ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідальність виконавця за порушення договору про надання послуг передбачається ст. 906 ЦК України, згідно ч. 1 якої збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом (ст. 907 ЦК України).

Аналіз наведених норм у сукупності дає підстави для висновку про те, що одностороннім розірванням договору про надання послуг виконавцем є вчинення ним дій/допущення бездіяльності, які свідчать про свідоме ухилення від виконання обов'язків виконавця за договором.

Обґрунтовуючи підстави застосування до відповідача відповідальності, передбаченої 5.2. договору, позивач зазначав, що про порушення ОСОБА_3 п. 6.4. договору свідчить припинення нею підприємницької діяльності (запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем внесено 18 грудня 2014 року), про що відповідач не повідомила як про підставу одностороннього розірвання договору за 90 днів.

Разом з тим, позивач не вказав, які дії/бездіяльність ОСОБА_3 свідчать про те, що вона не приступила до виконання зобов'язання або не виконала його у строкчи на умовах, встановлених договором, та не довів, що що належне виконання виявилося неможливим внаслідок припинення ОСОБА_3 підприємницької діяльності.

У ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначається, що боржником є юридична особа-суб'єкт підприємницької діяльності або фізична особа за зобов'язаннями, які виникли у фізичної особи у зв'язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, неспроможний виконати протягом трьох місяців свої грошові зобов'язання після настання встановленого строку їх виконання, які підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, та постановою про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом.

Банкрутство- визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Таким чином, припинення суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи не може бути свідченням одностороннього розірвання договору з ініціативи виконавця послуг, оскільки процедура банкрутства складає собою сукупність об'єктивних (незалежних від боржника) передумов, настання яких зумовлює статус банкрута, тобто не є проявом волі боржника.

З урахуванням викладеного, висновки судів про необґрунтованість позову є правильними. Посилання судів на ст. 52 ЦК України, норма якої покладає на фізичну особу після виключення її з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності майнову відповідальність за грошовими зобов'язаннями, що пов'язані із здійсненням нею підприємницької діяльності, на правильність вирішення справи, у якій зобов'язання не є грошовим та полягає у наданні послуг, не впливає.

З наведених підстав рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2015 року та ухвала апеляційного суду Чернігівської області від 15 червня 2015 року залишаються без змін за ст. 337 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги про неналежність повідомлення про час і місце розгляду справи апеляційним судом спростовуються повідомленням про вручення поштового відправлення від 27 травня 2015 року № 28947862 (а. с. 102), отриманим представником позивача за довіреністю 28 травня 2015 року.

Спростовуються й доводи касаційної скарги про неналежність складу колегії, яка розглядала справу в апеляційному суді. Згідно розпорядження керівника апарату апеляційного суду Чернігівської області від 13 травня 2015 року членами колегії суддів у справі № 751/1529/15-ц (крім судді-доповідача Лагізи Г.П.) є ОСОБА_5, ОСОБА_6 Саме у такому складі постановлено ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 15 червня 2015 року.

Що стосується оскарження заявником ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 14 травня 2015 року про повернення ТОВ «FLAMES GROUP» апеляційної скарги на ухвалу судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2015 року про визнання неподаною і повернення позовної заяви ТОВ «FLAMES GROUP» до ОСОБА_3 про стягнення штрафу за порушення договору, необхідно зазначити таке.

Згідно ч. 2 ст. 208 ЦПК України (тут і далі у редакції від 06 листопада 2014 року), питання, пов'язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 209 ЦПК України, ухвали суду, які оформлюються окремим процесуальним документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Ухвали суду, постановлені окремим процесуальним документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до журналу судового засідання.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» (тут і далі у редакції від 15 червня 2012 року), кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення можуть опубліковуватися в друкованих виданнях, поширюватися в електронній формі з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно ч. ч. 1-2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень», для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Враховуючи викладене, судове рішення, викладене у формі ухвали, має бути оформлене письмовим документом із особистим підписом судді, що постановив ухвалу.

Ухвала Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2015 року про визнання неподаною і повернення позовної заяви ТОВ «FLAMES GROUP» до ОСОБА_3 про стягнення штрафу за порушення договору суддею у письмовій формі не підписувалася. Згідно довідки Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2015 року, до Єдиного державного реєстру судових рішень внесена помилково, оскільки ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 лютого 2015 року відкрито провадження у справі, ця ухвала підписана суддею та приєднана до матеріалів справи.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 8 Закону України «Про доступ до судових рішень», не допускається внесення будь-яких змін до судових рішень,

які внесені до Реєстру, крім випадків, що пов'язані з необхідністю

виправлення помилки, допущеної під час внесення судового рішення

до Реєстру чи ведення Реєстру.

У разі виправлення судового рішення відповідно до

процесуального закону його текст у Реєстрі не змінюється. До

Реєстру додатково вноситься судове рішення, яким внесено зміни до

відповідного судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд обґрунтовано повернув апеляційну скаргу ТОВ «FLAMES GROUP» на ухвалу, яка не постановлялася, а тому не може бути об'єктом апеляційного оскарження.

Підстави скасування ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 14 травня 2015 року відсутні.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «FLAMESGROUP» на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 15 червня 2015 року відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 15 червня 2015 року залишити без змін.

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «FLAMES GROUP» на ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 14 травня 2015 року відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

О.В. Попович

В.О. Савченко