УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Гончарука В.П.,

з секретарем Красновою І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про виправлення описки у судовому наказі по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про виправлення описки у судовому наказі по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості.

Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте їх неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Відповідно до ч. 4 ст. 219 ЦПК України неявка осіб які приймають участь у справі не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява ТОВ «Євро-Реконструкція» про виправлення описки у судовому наказі задоволенню не підлягає з наступних підстав.

02.09.2015 року було видано судовий наказ, в якому заявлені вимоги ТОВ «Євро-Реконструкція» були задоволені.

Проте, у вказаному судовому наказі не зазначено ідентифікаційний номер боржника - ОСОБА_1.

У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14 від 25 червня 2014 року визначено, що «Частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження».

Статтею 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Таким чином, відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного номеру боржника не є підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження, враховуючи те, що державний виконавець має право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Відповідно до ст. 219 ЦПК України суд може за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущенні описки чи арифметичні помилки.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про виправлення описки у судовому наказі по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 11, 208, 210, 219 ЦПК України, суд,-

У х в а л и в :

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про виправлення описки у судовому наказі по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: