Справа № 183/3627/15
Провадження № 2/183/1262/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.,

за участю секретаря - Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2015 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову позивач посилається на те, що 02 вересня 2001 року нею з відповідачем укладений шлюб, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею і повністю знаходиться на її утриманні. ОСОБА_4 не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує лише соціальну допомогу, іншого доходу не має, відповідач матеріальної допомоги їй не надає, він працює та має постійний заробіток. У звязку з чим просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, щомісячно на її утримання, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та в уточненій позовній заяві. Зазначила, що коли їхньому сину виповнилось 1,5 місяці, вона з відповідачем припинили шлюбні відносини та з того часу спільне господарство разом не вели та проживали окремо. В кінці серпня 2015 року, невідомий їй чоловік приніс 1 500 грн. та повідомив, що зазначену суму передав ОСОБА_2, та в подальшому цей же чоловік передавав їй у вересні 2015 року 1 300 грн. і дві посилки, також відповідач передав їй 2 кроля. Додала, що ОСОБА_2 особисто їй матеріально не допомагає, а допомагає іншій сім'ї. ОСОБА_4 сама виховує дитину, сплачує комунальні платежі, матеріально їй допомагають її батьки, та оскільки син зростає і відповідно зростають витрати на його утримання та виховання - вона відмовляє собі у всьому.

Представник позивача ОСОБА_5 уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Додала, що в лютому 2016 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано на підставі рішення суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/10 частини від всіх видів його заробітку, оскільки він, перед відїздом до зони проведення антитерористичної операції, залишив своїй дружині 40 000 грн., та в подальшому майже щомісяця, через товаришів по службі, передавав їй грошові кошти в розмірі 3 000 грн., продукти харчування: каші, печиво, та засоби гігієни підгузки, шампунь, порошок для прання тощо. Додав, що він оформив пільги щодо сплати комунальних платежів та за період з листопада 2015 року до січня 2016 року він сплатив комунальні платежі за квартирою, розташованою за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт Черкаське, вул Лісна, 11/10, в якій мешкає ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_3 Наразі його мати хворіє та потребує його матеріальної допомоги. Наразі він вимушений забезпечити себе житлом, на що також потрібні грошові кошти.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 уточнений позов визнав частково, вважав, що для задоволення потреб позивача з ОСОБА_2 достатньо стягувати 1/10 частку від всіх його видів заробітку на її утримання.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 зазначила, що вона сусідка позивача, знає сім'ю ОСОБА_2. На протязі 2015 року вона часто спілкувалася з позивачем і спілкується з нею і по цей час, ій відомо, що позивач у край нужденному матеріальному стані. Навіть одного разу вона позичала позивачу грошові кошти, щоб та купила дитині черевики, оскільки ОСОБА_3 сказала ій, що не може купити їх через брак коштів. Жодного разу на протязі 2015 року вона не бачила, щоб відповідач надавав матеріальну допомогу позивачеві і в квартирі його також не бачила.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила що є матір'ю позивача, її колишній зять ОСОБА_2 відмовляється сплачувати її доньці аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років. ОСОБА_4 часто відвідує свого онука та доньку, виходить з ними на прогулянки. З травня 2015 року відносини в сім'ї її доньки сильно погіршились. ОСОБА_2 працює в м. Дніпропетровську та проживає в смт Черкаське. ОСОБА_4 навіть іноді проживала разом із донькою та онуком по 10 днів, за час якого вона лише одного разу бачила, як відповідач матеріально допоміг її доньці, а загалом він ані морально, ані фізично та матеріально ОСОБА_1 не допомагає. Додала, що взагалі, фактично з моменту народження дитини, ОСОБА_2 її доньці не допомагає, внаслідок чого у її доньки наразі скрутне матеріальне становище, оскільки вона знаходиться в декретній відпустці та додаткових джерел доходів не має.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він військовослужбовець, проходив службу разом із відповідачем, ОСОБА_2 телефонував йому та просив допомогти із ремонтом у квартирі, де мешкає ОСОБА_1, а саме поштукатурити стіну та допомогти з водопроводом. Приблизно у вересні-жовтні 2015 року він привозив позивачеві кролика на прохання відповідача, всього він привіз 2 кролика, також забирав у Знаменівці продукти харчування та привозив ОСОБА_1 на прохання відповідача.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_2 під час перебування в зоні АТО, іноді просив його про послуги він підвозив Клейбатенка, який забирав посилки з "Нової пошти" та передавав їх безпосередньо ОСОБА_1, це було влітку 2015 року 2 рази, що було в посилці, він особисто не бачив.

Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, їх представників, допитавши свідків та дослідивши наявні письмові докази, дійшов висновку про часткове задоволення уточненого позову, виходячи з встановлених ним у судовому засіданні наступних обставин.

Як встановлено в судовому засіданні, 02 вересня 2001 року сторони одружились у відділі реєстрації актів громадянського стану Глухівського міськуправління юстиції Сумської області, про що зроблено запис за № 173 та видане свідоцтво про одруження (а.с. 2).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3).

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року шлюб між сторонами розірваний, ця обставина визнана сторонами в судовому засіданні і в силу положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Судом встановлено, що позивач не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною (а.с. 99), проживає разом з дитиною (а.с. 5), відповідач проживає окремо, відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України позивач має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку, тому суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги обґрунтовані але підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналогічні роз'яснення містяться і у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

Відповідач має постійне місце роботи та може надавати позивачці матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач має обов'язок щодо утримання своєї малолітньої дитини, на теперішній час судом розглядається справа щодо стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина. Протягом 2015 року відповідач надавав позивачеві певну матеріальну допомогу. Окрім обов'язку щодо утримання малолітнього сина та позивача, яка перебуває у декретній відпустці, відповідач має на утриманні ще і непрацездатну матір. Відповідач за місцем реєстрації не мешкає, оскільки шлюб з позивачем розірваний, і він не вважає за можливе мешкати з позивачем в одному приміщенні, а тому потребує додаткових витрат на забезпечення свого місця проживання.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на утримання дружини ОСОБА_1 з відповідача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі позову, тобто з 15 червня 2015 року, і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до 26 січня 2018 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а особами відсутніми в судовому засіданні - з наступного за днем вручення його копії.

Суддя Г.Є. Майна