Ухвала

іменем україни

21 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

КоротунаВ.М., Завгородньої І.М., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - служба у справах неповнолітніх Обухівської районної державної адміністрації, про виселення та зняття з реєстрації місця проживання, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Мегабанк» на рішення апеляційного суду Київської області від 22 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство «Мегабанк» (далі - ПАТ «Мегабанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про виселення та зняття з реєстрації місця проживання.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 14 листопада 2007 року між ПАТ «Мегабанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого ОСОБА_4 було надано кредит у розмірі 99 038 доларів США на споживчі цілі на строк з 14 листопада 2007 року по 13 листопада 2017 року, який в свою чергу зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 14,5 % річних. У зв'язку з невиконанням ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором кредитор звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням апеляційного суду Київської області від 25 липня 2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві спільної часткової власності у рівних частках ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 28 серпня 2000 року, шляхом надання ПАТ «Мегабанк» права продажу предмета іпотеки шляхом укладання від імені ПАТ «Мегабанк» договору купівлі-продажу предмета іпотеки із будь-якою особою покупцем за ціною на підставі оцінки майна, встановленою суб'єктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, з початковою ціною 607 504 грн, з наданням права на отримання в Обухівському бюро технічної інвентаризації витягу з реєстру прав власності на вказане нерухоме майно. Листами від 15 травня 2014 року за № 08-349, № 08-348, № 08-347, № 08-346, № 08-345, № 08-344 банк пре'явив до осіб, які зареєстровані та проживають у квартирі, що є предметом іпотеки, вимогу про виселення. Вказані листи отримані відповідачами 19 травня 2014 року, 27 травня 2014 року, що підтверджується повідомленнями про вручення. Однак станом на 30 липня 2014 року вимога про виселення з квартири, що є предметом договору іпотеки, не виконана.

Враховуючи наведене, позивач просив суд виселити відповідачів з спірної квартири.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11 березня 2015 року позов ПАТ «Мегабанк» задоволено частково.

Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з квартири АДРЕСА_1. В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 22 березня 2016 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 11 березня 2015 року скасовано в частині задоволення позовних вимог про виселення та ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. У іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Мегабанк» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції й ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, встановивши, що квартира АДРЕСА_1, яка була передана в іпотеку, була набута у 2000 році не за рахунок отриманих у 2014 році кредитних коштів, дійшов обґрунтованого висновку про неможливість виселення відповідачів із вказаної квартири без надання іншого жилого приміщення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог чинного ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи неприпустимо.

Отже, рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України це рішення підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Мегабанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 22 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

І.М.Завгородня

Т.О.Писана