РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2016 року Провадження №2/425/462/16

Справа №425/1761/16-ц

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Москаленко В.В.,

за участю секретаря- Окрошко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про звільнення майна з-під арешту,-

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до Рубіжанського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про звільнення майна з-під арешту мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 25.01.2001 року та зареєстрованого в реєстрі за № 380, їй належить квартира АДРЕСА_1.

24.04.2001 року вищезазначений договір був зареєстрований за №433/45 дод.стор.277 державним комунальним підприємством „Бюро технічної інвентаризації м. Рубіжне Луганської області.

На момент придбання нею квартири, положеннями статті 50 Основ цивільного законодавства Союзу РСР та його республік, право власності у набувача майна по договору виникало з моменту передачі речі, якщо інше не було передбачено законодавством або договором; якщо договір про відчуження майна підлягав державній реєстрації або нотаріальному посвідченню, право власності у набувача виникало в момент реєстрації або посвідчення договору; а якщо договір про відчуження майна підлягав державній реєстрації, право власності у набувача виникало в момент такої реєстрації. Однак будь-яких нормативно-правових положень, які б унормовували порядок державної реєстрації договорів купівлі-продажу або передбачали виникнення права власності на нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу виключно після реєстрації такого права, на момент укладення нею договору купівлі-продажу, не існувало.

Враховуючи викладене, право власності на квартиру виникло у неї з дати нотаріального посвідчення нотаріусом договору купівлі-продажу квартири.

Після набуття права власності на квартиру, вона зареєструвала у ній своє місце проживання та фактично мешкає у квартирі до теперішнього часу.

У 2016 році у неї виникла необхідність продати належну їй квартиру. Проте, при зверненні до нотаріуса за оформленням договору купівлі-продажу квартири, їй стало відомо, що на вищезазначену квартиру накладено арешт (архівний запис), який було зареєстровано у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 02.12.2005 року за № 2652431 реєстратором: Рубіжанська державна нотаріальна контора. Підставою обтяження є постанова б/н, 23.08.2000, Брянківський міський суд. При цьому власником квартири, згідно даних реєстру, зазначено ОСОБА_3, з якою у неї не було ніяких правових відносин.

З даних Реєстру обтяжень вбачається, що арешт було накладено на квартиру на підставі документу, виданого Брянківським міським судом.

Згідно положень глави 19 Цивільного процесуального кодексу України від 18.07.1963 року (в редакції за станом на 17.02.2000 року), у цивільному судочинстві була передбачена можливість накладення судом арешту на майно боржника з метою забезпечення позову. При цьому, про забезпечення позову судом виносилася ухвала, яка підлягала виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень. З 29.11.2000 року виконання судових рішень, згідно положень ст. 349 ЦПК України від 18.07.1963 року, здійснювалося відповідно до Закону України „Про виконавче провадження

Відповідно до положень ст. 273 та глави 28 Кримінально-процесуального кодексу України від 28.12.1960р. (в редакції за станом на 29.03.2000 року), з усіх питань, які вирішувалися судом під час судового розгляду, судом виносилися ухвали та, за результатами розгляду справи, постановлялися вироки.

Відповідно до положень ст.ст. 3, 20 Закону України „Про виконавче провадження від 21.04.1999р. № 606-XIV (в редакції за станом на 01.01.2000 року), на підставі вказаного Закону підлягали виконанню Державною виконавчою службою у тому числі й рішення, ухвали і постанови судів у цивільних справах та вироки, ухвали і постанови судів у кримінальних справах у частині майнових стягнень. При цьому, місцем виконання рішень було визначено місце проживання, роботи боржника або місцезнаходження його майна. Також, згідно положень ст. 55 зазначеного Закону (в редакції за станом на 01.01.2005р.), при здійсненні виконавчих дій щодо накладення арешту на майно та оголошенні заборони на його відчуження, державним виконавцем виносилися відповідні постанови, які надсилалися державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснювали реєстрацію майна або вели реєстр заборони на його відчуження.

Окрім того, відповідно до Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 18.08.2004р. № 85/5, чинного на дату реєстрації арешту (внесення запису до реєстру), єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, у том числі й накладені заборони та арешти нерухомого майна (п.1.1 Положення). Реєстраторами Реєстру були державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з ДП „Інформаційний центр Міністерства юстиції України і мали повний доступ до Реєстру через компютерну мережу, а також ДП „Інформаційний центр Міністерства юстиції України та його регіональні філії (п. 1.5 Положення).

Підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на обєкти нерухомого майна, відповідно до п. 2.1 Положення, виступали, в тому числі, заяви про реєстрацію обтяження нерухомого майна, подані судами, у звязку з накладенням ними арешту на обєкти нерухомого майна та Постанови органів Державної виконавчої служби про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, складені відповідно до Інструкції про проведення виконавчих дій, затв. Наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999р. № 74/5.

Виходячи з даних Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, арешт на квартиру був зареєстрований Рубіжанською державною нотаріальною конторою 02.12.2005 року, а оскільки підставою обтяження зазначено саме постанова, б/н, 23.08.2000р., вказана постанова могла бути винесена лише Державною виконавчою службою м. Рубіжне Луганської області.

Враховуючи те, що на даний час м. Брянка знаходиться на території, що тимчасово не підконтрольна українській владі у звязку із проведенням антитерористичної операції на території Луганської області, отримати більш детальну інформацію стосовно обставин накладення арешту на квартиру Брянківським міським судом у 2000 році, не вбачається за

можливе. Отримати інформацію щодо реєстрації Рубіжанською Державною нотаріальною конторою обтяження у 2005 році, із зазначеної вище причини також неможливо, у звязку із знаходженням архівних даних у м. Луганську.

12.05.2016 року, на запит адвоката стосовно знаходження на примусовому виконанні виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_3 на виконання рішення Брянківського міського суду від 23.08.2000р., Рубіжанський міський відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області надав відповідь за № 4553, відповідно до якої, згідно відомостей з Єдиного реєстру виконавчих проваджень та журналів вхідної кореспонденції за 2012-2015 роки, виконавчий документ стосовно вказаного боржника на виконання рішення Брянківського міського суду до Рубіжанського міського відділу ДВС не надходив та не перебуває.

Відповідно даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 26.05.2016р. № 59959954, відомості щодо належної їй квартири у Державних реєстрах речових прав власності на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно та Державному реєстрі іпотек відсутні.

Згідно листа КП „Бюро технічної інвентаризації Рубіжанської міської ради Луганської області від 14.04.2016р. № 237, за даними КП „БТІ станом на 31.12.2012 року, власником квартири є позивач та інформація щодо арешту чи заборони на відчуження квартири станом на 31.12.2012р. відсутня.

Відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 року № 1952-IV (в редакції Закону за станом на 27.01.2005р.), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно ч.2 с. 23 вказаного Закону, датою і часом державної реєстрації обмежень вважається дата і час обліку заяви в місцевому органі державної реєстрації прав.

Тобто, фактично обмеження на право розпоряджатися квартирою було зареєстроване в реєстрі та набуло чинності з дати його реєстрації в Реєстрі обтяжень з 02.12.2005року, при цьому власником квартири у реєстрі зазначена особа, яка на момент реєстрації обтяження не була її власником.

Таким чином, на даний час, на належне їй майно безпідставно накладено арешт, чим порушуються її майнові права щодо розпорядження власністю - накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна обмежує її законні права як власника квартири, щодо вільного розпорядження майном: унеможливлює укладення договорів відчуження належної їй квартири.

Позивач просить звільнити з-під арешту квартиру АДРЕСА_2, накладеного постановою б/н, 23.08.2000 року, зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 02.12.2005 року за № 2652431.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити, надали суду аналогічні пояснення по суті заявленого позову.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала.

Відповідно листа Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області від 24.06.2016 р. № 03/09 ,підстави для вступу та участі прокурора Рубіжанського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури у цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про звільнення майна з-під арешту відсутні(а.с.35).

Заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.01.2001 року , реєстр за № 380, позивачу належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.10).

Відповідно інформації №237 від 14.04.2016 року, наданої комунальним підприємством „Бюро технічної інвентаризації Рубіжанської міської ради Луганської області, власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі- продажу квартири від 25.01.2001 року,реєстр №380 та зареєстрованого Державним комунальним підприємством „Бюро технічної інвентарізації м. Рубіжне від 24.04.2001 року №433/45 дод.стор.277.Інформація щодо арешту заборони відчуження квартири, станом на 31.12.2012 року- відсутня( а.с.11).

Згідно інформаційно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об,єктів нерухомого майна щодо об,єкта нерухомого майна №59959954 від 26.05.2016 року, відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного реєстру Іпотек на квартиру АДРЕСА_4 області- відсутні (а.с.14).

Згідно реєстру заборон відчуження об,єктів нерухомого майна, 02.12.2005 року за № 2652431 реєстратором: Рубіжанська державна нотаріальна контора на підставі обтяження - постанови б/н, 23.08.2000, Брянківський міський суд, накладено арешт (архівний запис). Власником квартири зазначено- Скороход ОСОБА_4(а.с.14).

З листа Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області №4553 від 12.05.2016 року вбачається, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та журналів вхідної кореспонденції за 2012-2015 роки, виконавчий документ стосовно боржника ОСОБА_3 на виконання Брянківського міського суду від 23.08.2000 року, до Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області не надходив та не перебуває ( а.с.13).

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Судом встановлено ,що позивач придбала квартиру в 2001 році,в той час як відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна про арешт на квартиру були зареєстровані Рубіжанською державною нотаріальною конторою 02.12.2005 року, а підставою обтяження зазначено саме постанову б/н, 23.08.2000р., боржником вказано ОСОБА_3, яка не є власником вищезазначеної квартири.

На даний час місто Брянка Луганської області знаходиться на тимчасово не підконтрольній території українській владі у звязку із проведенням антитерористичної операції на території Луганської області, тому отримати інформацію стосовно обставин

накладення арешту на спірну квартиру Брянківським міським судом Луганській області у 2000 році та реєстрації Рубіжанською Державною нотаріальною конторою обтяження у 2005 році не вбачається за можливе.

Оскільки, власником спірної сквартири є позивач, що підтверджується матеріалами справи, а арешт на квартиру накладений на власника об,єкту обтяжень- Скороход ОСОБА_4,яка власником не являється , суд дійшов висновку про те, що накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 порушує та обмежує право власності на неї позивача, яке гарантується нормами Конституції України.

З урахуванням викладеного та згоди відповідача з позовом ,суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,174,212-215 ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про звільнення майна з під арешту задовольнити.

Звільнити квартиру АДРЕСА_5 з-під арешту, накладеного постановою б/н, 23.08.2000 р.,зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 02.12.2005 року за № 2652431.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано

Суддя: В.В. Москаленко