Справа № 367/7881/15-ц Головуючий у І інстанції Мікулін А. В.
Провадження № 22-ц/780/2370/16 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
УХВАЛА

Іменем України

25 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Лівінського С.В., Мережко М.В.,

за участю секретаря Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 17 лютого 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ПАТ Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №K2U4AN05970172 від 25 липня 2008 року.

В ході розгляду справи представник ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття провадження по справі, оскільки з його точки зору спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вже вирішено судом.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17 лютого 2016 року провадження у справі закрито.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для вирішення справи, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Обґрунтував скаргу тим, що судом при постановленні зазначеної ухвали не взято до уваги, що хоча й існує рішення суду про стягнення заборгованості за даним кредитним договором, фактично воно виконано не було. При цьому договірні відносини між сторонами припинено не було, розмір заборгованості за час після ухвалення судом рішення виріс, і предметом даного позову є саме стягнення такої заборгованості за виключенням періоду нарахування, який вже був предметом судового розгляду. Вважає висновки суду такими, що не ґрунтуються на положеннях закону.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з пунктом 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження по справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладання мирової угоди сторін, ухвалені або постановленні з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що судом вже вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. В той же час з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитись не можна, оскільки вони суперечать вимогам процесуального законодавства та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Як вбачається з тексту заочного рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18.09.2012 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, предметом розгляду Індустріального районного суду м. Дніпропетровська була заборгованість за кредитним договором №K2U4AN05970172 від 25 липня 2008 року станом на 16.08.2012 року. В той же час, як вбачається з тексту позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк», поданої до Ірпінського міського суду Київської області, предметом даного позову є заборгованість за вищезазначеним кредитним договором, але станом на 06.10.2015 року за виключенням заборгованості, яка вже була стягнута за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2012 року. За таких умов висновок суду першої інстанції щодо того, що вказані справи мають один й той же предмет спору, не відповідає дійсності.

У відповідності до положень ч. ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є зокрема, порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

На підставі наведеного апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала про закриття провадження у справі - скасуванню з направленням для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 17 лютого 2016 року скасувати, справу направити до Ірпінського міського суду Київської області для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: С.В. Лівінський

М.В. Мережко