Справа №2-1033/11
№2-р/639/9/16
УХВАЛА

Іменем України

31 серпня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Іванової І.В.

за участю секретаря Крбеян К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові заяву ОСОБА_1 про розяснення ухвали від 20.07.2016 року , суд-

Встановив:

29.07.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про розяснення резолютивної частини ухвали суду від 20.07.2016 року у справі №2-1033/11 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Харківський ордена «Знак пошани» машинобудівний завод «Червоний Жовтень» про визнання виселення незаконним, зобовязання надати у власність житлове приміщення , повернення речей та просила розяснити, яке конкретно рішення прийняте судом по її заяві від 19.07.2016 року.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями , вищевказана заява була передана для розгляду в провадження судді Іванової 04.08.2016 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заявила відвід судді Івановій І.В.,посилаючись на те, що всупереч діючим законам, апарат Жовтневого районного суду м. Харкова та суддівський склад , у тому числі голова суду,суддя Іванова І.В. відносяться до законів України , як до своєї власності, приймають такі норми наліво та направо. Так, на думку ОСОБА_1 при розподілі між суддями її заяви про розяснення ухвали від 20.07.2016 року були порушені вимоги ЦПК України, Положення про АСДС , Засади використання АСД Жовтневого районного суду м. Харкова /п.7.1/. Як вбачається з матеріалів справи /том 9/, в Жовтневому районному суді м. Харкова , з метою ухилення судді Труханович В.В. від розгляду трьох її заяв від 29.07.2016 року про розяснення ухвал, виправлення описки в ухвалі, було навмисно порушено порядок розподілу та розгляду цих заяв. З 29.07.2016 року до 01.08.2016 року секретар суду ОСОБА_2 утаювала три її заяви та не передавала судді Труханович В.В. , яка знаходилася на робочому місці. Після чого, замість передачі заяв судді Труханович В.В. , за відсутністю обовязкового розпорядження керівника апарату суду ОСОБА_3, 01.08.2016 року незаконно розподілила ці заяви суддям Єрмоленко В.Б., Івановій І.В. та Срокіній І.І.. Замість заяв про самовідвід, у звязку з порушенням порядку визначення судді для розгляду вищевказаних заяв, судді, у тому числі суддя Іванова І.В. з 01.08.2016 року по 03.08.2016 року фактично втрутилися в діяльність судді Труханович В.В., вимагаючи видачі їм цивільної справи та склали 3 фіктивні доповідні. На підставі цих доповідних, заяви про виправлення описки та розяснення ухвал суду, були передані судді Труханович В.В. , яка винесла незаконні ухвали про самовідвід. Всупереч діючим нормам закону, заяву про розяснення ухвали суду від 20.07.2016 року було передано для розгляду судді Івановій І.В. 04.08.2016 року. На думку ОСОБА_1, вищевказані обставини викликають у неї обґрунтований сумнів в чесності , обєктивності та неупередженості судді Іванової І.В. при розгляді її заяви про розяснення ухвали суду від 20.07.2016 року.

Суд, вислухав думку учасника судового розгляду , дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Іванової І.В., відсутні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Як вбачається з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заява ОСОБА_1 про розяснення ухвали суду від 20.07.2016 року була передана для розгляду в провадження судді Іванової 04.08.2016 року.

Матеріалами цивільної справи підтверджується,що вищевказана заява передавалася для розгляду судді Єрмоленко В.Б., яка відповідно до її доповідної була повернута до канцелярії для передачі справи раніше визначеному складу суду.

Беручи до уваги що суддя Труханович В.В. з 15.08.2016 року по 23.09.2016 року перебуватиме у щорічній відпустці, а відповідно до п. 2.3.3. Положення, не розподіляються щодо конкретного судді справи , що надійшли за чотирнадцять днів до початку відпустки, здійснений секретарем суду авторозподіл від 01.08.2016 року відповідає вимогам Положення та Засад використання АСДС.

Таким чином здійснений секретарем суду автоматизований розподіл від 01.08.2016 року заяви ОСОБА_1 про розяснення ухвали від 20.07.2016 року , відповідає вимогам Положення та Засад використання АСДС.

Разом з тим у даній справі слід заявити самовідвід, у звязку з наступним.

Як вбачається з заяви від 18.07.2016 року , ОСОБА_1 звернулася до Харківської місцевої прокуратури №2 з заявою, в якій зазначила, що у 2016 році у Жовтневому районному суді м. Харкова продовжує діяти, створена 19.06.2015 року організована злочинна група у складі суддів Рубіжного С.О., Труханович В.В., Іванової І.В., Срокіної І.І., Єрмоленко В.Б., Шиянової Л.В. , які навмисно не виконують ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 09.06.2015 року .

За заявою ОСОБА_1 від 18.07.2016 року, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.07.2016 року, внесено дані до ЄРДР за №0000185, що підтверджується витягом з кримінального провадження від 22.08.2016 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Згідно ч.1 ст. 23 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Враховуючи вищевикладене та з метою запобігання у подальшому сумнівів у необ'єктивності та упередженості головуючого, а також звинувачень у заінтересованості в результаті розгляду справи, слід заявити самовідвід.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 20, 23, 25, 210, 223, 293, 294 ЦПК України, суд,

Ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Іванової І.В. відмовити.

Заявити самовідвід по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про розяснення ухвали суду від 20.07.2016 року у справі №2-1033/11 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Харківський ордена «Знак пошани» машинобудівний завод «Червоний Жовтень» про визнання виселення незаконним, зобовязання надати у власність житлове приміщення , повернення речей.

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про розяснення ухвали суду від 20.07.2016 року у справі №2-1033/11 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Харківський ордена «Знак пошани» машинобудівний завод «Червоний Жовтень» про визнання виселення незаконним, зобовязання надати у власність житлове приміщення , повернення речей - передати до канцелярії суду для визначення в порядку, встановленому ст. 11-1 ЦПК України, іншого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Іванова