Справа № 388/195/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

09.06.2016 року Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Баранського Д.М.,

за участю народних засідателів Доценко Г.М., Дніщенко В.І.,

секретаря Поліщук Т.І.,

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщення суду в м. Долинській цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Долинська районна державна адміністрація Кіровоградської області про визнання фізичної особи недієздатною,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з цією заявою, посилаючись на те, що його дядько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом ІІ групи з дитинства, має діагноз: «Олігофренія у стадії глибокої дебільності, непрацездатний».

Через захворювання ОСОБА_4 потребує постійного стороннього догляду та нагляду, оскільки нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_2 заяву підтримала за обставин зазначених у ній, просила заяву задовольнити. Суду пояснила, що тепер не вирішено питання про особу опікуна, а тому вважає недоцільним вирішення питання про призначення опікуна.

Представник заінтересованої особи Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_1 в судовому не заперечувала проти задоволення заяви. Суду пояснила, що тепер не вирішено питання про особу опікуна над ОСОБА_4, а тому це питання органом опіки та піклування буде вирішено пізніше за власним рішенням.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення заяви частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Якщо суд відмовить у задоволенні заяви про визнання особи недієздатною і буде встановлено, що вимога була заявлена недобросовісно без достатньої для цього підстави, фізична особа, якій такими діями було завдано моральної шкоди, має право вимагати від заявника її відшкодування.

Згідно ч. 3 ст. 237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Відповідно до п. 1.3. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року N 34/166/131/88, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за N 387/3680, органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Згідно ст. 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов'язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Судом установлено, що заявник ОСОБА_3 є племінником ОСОБА_4 (а. с. 6), а відтак має право звертатись із заявою про визнання останнього недієздатним.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 197 від 22 квітня 2016 року комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», ОСОБА_4 тепер страждає хронічним психічним захворюванням у формі тяжкої розумової відсталості. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними. Потребує опіки.

З огляду на вищевикладене, судом установлено підстави для визнання ОСОБА_4 недієздатним.

Відповідно до змісту ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочину, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною.

Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Аналогічне правило щодо призначення опікуна, визначено у ч. 1 ст. 241 ЦПК України.

Згідно ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Долинською районною державною адміністрацією Кіровоградської області надано суду рішення № 6 від 7 червня 2016 року про доцільність встановлення над ОСОБА_4 опіки, згідно якого вважає за доцільне в судовому порядку вирішити питання про визнання ОСОБА_4 недієздатним, а питання про призначення опікуна буде вирішено окремим рішенням.

Оскільки представницею заявника ОСОБА_3, ОСОБА_2, а також Долинською районною державною адміністрацією Кіровоградської області не вирішено питання про особу опікуна над ОСОБА_4, подання органу опіки та піклування до суду не подано, зазначене питання буде вирішено пізніше рішенням Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області, а відтак має бути відмовлено у частині заяви про призначення опікуна над недієздатним.

Згідно вищевикладеного, заява ОСОБА_3 про визнання фізичної особи недієздатною, є обґрунтованою частково та відповідно підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. 58, ч. 1 ст. 60, ст. 62, ст. 63 ЦК України, ст. ст. 15, 57, 62, 64, 66, 208, 209, 212-215, 218, 240, 241, 294 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити частково.

Визнати недієздатним ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Росії.

В іншій частині заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 10 червня 2016 року.

Суддя Долинського районного суду ОСОБА_5