У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДьоміної О.О.,
суддів: Демяносова М.В., Маляренка А.В., Парінової І.К., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова група «Ю.Д.К.» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором позики, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова група «Ю.Д.К.» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 3 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 8 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтингова група «Ю.Д.К.» (далі - ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.») звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 3 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 8 квітня 2015 року, в задоволенні позову ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.» відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.» просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.», суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що позивачем на порушення вимог ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження укладення із відповідачкою договору позики, а також перерахування грошових коштів на картковий рахунок останньої, оскільки договір від 13 грудня 2013 року № 592979657 не містить обов'язкових реквізитів сторін.

Зазначені висновки судів відповідають вимогам матеріального та процесуального закону з наступних підстав.

Судами встановлено, що 16 червня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг» (далі - ТОВ «Арма Факторинг») укладено договір факторингу, відповідно до вимог якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало ТОВ «Арма Факторинг» права грошової вимоги за кредитними договорами, зазначеними в додатку № 1 до цього договору.

Між ТОВ «Арма Факторинг» та позивачем 16 червня 2014 року укладено договір відступлення прав вимоги за кредитними договорами, зазначеними в додатку № 1 до цього договору.

13 грудня 2013 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_6 укладено договір № 592979657, відповідно до умов якого позикодавець зобов'язався надати відповідачці у позику грошові кошти у розмірі 1 500 грн, а остання зобов'язалась повернути позику та сплатити проценти за користування грошовими коштами у розмірі 2 % від суми позики за кожний день користування. Строк дії позики - 30 днів (пункт 1.5 договору).

Пунктом 1.4 зазначеного договору передбачено, що позикодавець не пізніше 3 днів з дати підписання цього договору надає позику шляхом безготівкового перерахування суми позики на банківський рахунок позичальника, вказаний у розділі 9 (реквізити та підписи сторін) цього договору.

Умовами правочину від 13 грудня 2013 року № 592979657 встановлено, що невід'ємною його частиною є «Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - «Правила»). Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов'язується неухильно дотримуватись «Правил», текст яких розміщено на сайті позичальника. До укладення цього договору позичальник надає згоду, усвідомлюючи її правові наслідки, на використання в якості аналога власноручного підпису для цього договору «Логін особистого кабінету» та «Пароль особистого кабінету» (пункти 8.2, 8.6 договору).

Умовами «Правил» встановлено порядок надання грошових коштів у позику, зокрема, заявник здійснює заповнення заявки на отримання позики на сайті товариства, обов'язково вказуючи всі дані, відмічені в заявці як обов'язкові для заповнення. На підставі даних, зазначених у заявці, інформаційна система товариства здійснює реєстрацію заявника на сайті товариства та формує особистий кабінет. Також у заявці має зазначатись сума позики. На підставі заявки товариство приймає рішення про надання позики або про відмову в її наданні. Договір позики укладається в Особистому кабінеті.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 58 ЦПК України)

Статтею 60 ЦПК Українивстановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 212 ЦПК України).

Враховуючи вищезазначені положення норм матеріального та процесуального закону, суди правильно виходили із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту передання грошових коштів, у договорі від 13 грудня 2013 року № 592979657 не зазначено банківського рахунку позичальника, як це передбачено пунктом 1.4 спірного правочину, позивачем не надано заявки ОСОБА_6 на отримання грошових коштів у борг, що позбавило судів дійти висновку про укладення між сторонами договору позики.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права є безпідставними та висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова група «Ю.Д.К.» відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 3 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 8 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

А.В. Маляренко

І.К.Парінова

О.В.Ступак