ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 р. Справа № 174/150/16-ц

п/с № 2/174/156/2016

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Пелипас Н.І.

з участю: позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 14.03.2016 р., позивачка зазначила, що 26.09.2008 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем, ОСОБА_2. Шлюб був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 121.

Під час сумісного проживання у шлюбі народилася спільна дитина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У останній час, протягом двох місяців, відповідач припинив надавати їй майнову допомогу на утримання їхньої малолітньої дочки, та витрачає свою заробітну плату на розваги зі своїми друзями та на спиртні напої. Оскільки малолітня дочка, ОСОБА_3 проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні, вона вважає за потрібне стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки, оскільки відповідач, як вона зазначила вище, добровільно допомогу на утримання дочки ОСОБА_4 їй не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення дитиною віку повноліття.

Дочка ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, оскільки вона не може забезпечувати дитину всім необхідним самотужки, тому як прожитковий мінімум на одну дитину віком до 18 років складає на цей час 1455,00 гривен, а вона працює у ФОП ОСОБА_5 - продавцем, та щомісячно отримує заробітну плату у розмірі приблизно 1300 грн. (довідку про свій дохід, вона надасть в судове засідання). Тобто їй об'єктивно, в силу її малого доходу, не вистачає коштів для утримання себе, та дочки ОСОБА_4.

При цьому слід прийняти до уваги, що у неї на утриманні також знаходиться її старша дочка від іншого шлюбу, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 н., на утримання якої вона аліментів не отримує, що буде підтверджено довідкою органу державної виконавчої служби, яку вона надасть у судове засідання, спільно з копією свідоцтва про народження дочки.

Відповідач працює у відособленому підрозділі філії «Вільногірський ГМК» ПрАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС», і отримує заробітну плату близько 5000 грн. щомісячно.

Відповідач фізично здоровий, інших непрацездатних осіб на своєму утриманні не має.

Стягування із щомісячних доходів відповідача згідно виконавчих документів - не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, одним зі способів виконання батьками обов'язку утримання дитини, є рішення суду про присудження аліментів в частці від доходу його батька.

Позивачка вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти на її користь, на утримання їхньої дитини, у розмірі 3/10 частин свого щомісячного заробітку (доходу). Тобто загальний розмір аліментів буде дорівнювати 30 % доходу відповідача, що в свою чергу дозволяється, виходячи з пункту 17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляду справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", згідно якого - максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен згідно ч.3 ст.70 ЗУ "Про виконавче провадження", перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи.

Згідно пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів. Згідно ч. 4 п. 7 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Конституція України у ч. 1 ст. 55 гарантує кожному, що його права і свободи захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Керуючись ст.ст.3,110 ЦПК України, ст.ст. 180,181,182,183,191 Сімейного кодексу України, позивачка прохає: Стягнути на її користь з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 уродженця м. Вільногірська, Дніпропетровської області, аліменти у розміру 3/10 частин його щомісячного доходу, але не менш як 30% прожиткового мінімуму дітей віком до 18 років, на утримання дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дати подачі позову, і до досягнення дитиною віку повноліття.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги та їх обгрунтування підтримала частково, а саме, що вона згодна з тим, щоб з відповідача стягувалися аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу. Квартира, в якій вони мешкають, була куплена за рахунок коштів батьків відповідача і оформлена на відповідача. Вона не має претензій на квартиру, але має право разом з дітьми проживати в даній квартирі, оскільки іншого житла не має. Окрім зарплати інших доходів вона не має.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він згодний сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини свого доходу, що за його рахунок утримується квартира, в якій він, позивачка та діти мешкають, що він приймає участь в утриманні дитини позивачки від попереднього шлюбу, на яку її батько аліменти не платить, що він в даний час отримує лише 2/3 заробітної плати, в зв'язку з організаційними заходами на виробництві. Протягом довгого часу його зарплатною карткою до березня 2016 р. розпоряджалася позивачка, коли виникли борги зі сплати комунальних послуг, він змушений був картку забрати, щоб оплатити комунальні послуги.

Вислухавши сторони, враховуючи обґрунтування позову, що викладені в позовній заяві, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності та взаємозв'язку, а саме:

- копію свідоцтва про шлюб, згідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб 26.09.2008 р., актовий запис № 121 відділу РАЦС Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - ОСОБА_2, дружині - ОСОБА_1;

- копію свідоцтва про народження, згідно якого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 р., батьками її зазначені сторони;

- копію витягу із паспорта громадянки України на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7

- довідку адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області від 28.03.2016 р., згідно якої ОСОБА_2 зареєстрований за місцем проживання по АДРЕСА_3

- копію витягу із паспорта громадянина України на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8

- довідку ФОП ОСОБА_7 від 05.04.2016 р., про доходи, згідно якої продавець продовольчих товарів, ОСОБА_1, отримала заробітну плату за період з квітня 2015 р. по березень 2016 р., включно, на загальну суму - 18060.02 грн., а з врахуванням обов'язкових утримань із зарплати - 16391.63 грн.;

- розрахунок заборгованості станом на 06.12.2015 р., згідно якого ОСОБА_8 має заборгованість перед ОСОБА_1 зі сплати аліментів, що стягнуті у розмірі 1/4 його доходу, у розмірі - 7565.11 грн.;

- копію свідоцтва про народження, згідно якого ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4, батьками її зазначені: ОСОБА_8 та ОСОБА_1;

- довідку філії Вільногірський ГМК ПрАТ "Юкрейніан Кемікал Продактс" від 06.04.2016 р., про доходи, згідно якої машиніст скрепера ОСОБА_2 отримав заробітну плату за період з жовтня 2015 р. по березень 2016 р., включно, на загальну суму - 43266.46 грн., а з врахуванням обов'язкових утримань із зарплати - 34648.96 грн.;

- керуючись законом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, не суперечать фактичним обставинам справи, не порушують прав та законних інтересів інших осіб, але підлягають частковому задоволенню, з врахуванням того, що сторони в судовому засіданні дійшли взаємної згоди про розмір аліментів в 1/4 частину доходу відповідача.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, зареєстровані за місцем проживання та фактично мешкають в одній квартирі, мають доходи в виді заробітної плати, спір між ними виник із факту неналежного виконання відповідачем, як батьком, встановленого законом обов'язку, щодо участі в утриманні спільної дитини.

Сторони мають одну спільну дитину: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 р. н., яка проживає разом з батьками та перебуває на їх утриманні, що підтверджується всією сукупністю наданих доказів та не заперечується сторонами. Проте з боку відповідача з березня 2016 року не надається достатньо коштів на утримання спільної дитини.

Сторони та їх дитина мають задовільний стан здоров'я.

Згідно ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини , визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги, згідно ч.1 ст. 182 СК України, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, позивача та відповідача.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) одного із батьків, з якого будуть стягуватися аліменти.

Згідно ст. 7 СК України: 7. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. 8. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. 9. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ст. 141 СК України: 1. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 2. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно ст. 155 СК України: 1. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. 2. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. 3. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. 4. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст. 174 ЦПК України: 1. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

2. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

3. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

4. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

5. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Суд доходить висновку, що будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку, щодо сплати аліментів на утримання дитини, на цей час відсутні. Дитина потребує матеріальної допомоги, перешкод для сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини, який узгодили між собою позивачка та відповідач, з врахуванням положень ч.2 ст. 182 СК України, немає, тому позовна вимога про стягнення аліментів на дитину підлягає задоволенню частково. Суд також враховує, що сторони перебувають у шлюбі, мешкають спільно, відповідач здійснював частково дії з утримання дитини, тому розмір аліментів, узгоджений сторонами, відповідає вимогам справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України).

Суд також виходить з наступного розрахунку:

- згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік», встановлено прожитковий мінімум на 2016 рік для дітей віком від 6 до 18 років: - з 1 січня 2016 року - 1455 грн., з 1 травня - 1531 грн., з 1 грудня - 1637 грн.; з чого витікає, що 30% відсотків прожиткового мінімуму дитини у віці від 6 до 18 років, тобто мінімальний розмір аліментів, складає, відповідно - 436.50 грн., 459.30 грн., 491.10 грн.; 1/4 частина від середньомісячного заробітку відповідача, з врахуванням утриманих із зарплати обов'язкових платежів, становить: 1443.71 грн. ((34648.96 грн. : 6):4)), що значно перевищує мінімальний розмір аліментів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, керуючись ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», дійшов висновку про покладення всіх судових витрат у справі на відповідача, для чого з нього слід стягнути в дохід держави України судовий збір в сумі - 551.20 грн., за задоволену позовну вимогу про стягнення аліментів.

На підставі ст.ст. 180-184,191 СК України, керуючись ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215, 222, 223, 294, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 уродженця м. Вільногірська, Дніпропетровської області, ІПН № НОМЕР_1, працюючого машиністом скрепера в філії «Вільногірський ГМК» ПрАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС», зареєстрованого за місцем проживання по АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10 р. н., уродженки с. Петрівка, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, ІПН № НОМЕР_2, зареєстрованої за місцем проживання по АДРЕСА_5 аліменти на утримання дитини, доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 р. н., у розмірі 1/4 частини щомісячного заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, тобто з 14 березня 2016 р., і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави України судовий збір - 551.20 грн., за задоволену позовну вимогу про стягнення аліментів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.