АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 627/441/15-ц Головуючий 1-ї інстанції - Вовк Л.В.
Провадження № 22-ц/790/2804/16 Доповідач - Колтунова А.І.
Категорія: про стягнення аліментів
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05» травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Гальянової І.Г., Кругової С.С.

при секретарі: Щербань Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 07 травня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

06 квітня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Позивач посилалась на ті обставини, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Від шлюбу мають дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає з нею. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає. У зв'язку з чим, вона просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 аліменти на дитину в розмірі ? частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 07 травня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнено щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 квітня 2015 року та до досягнення повноліття. Стягнено з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, у задоволенні позову відмовити, посилаючись на ті обставини, що рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права, судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

Судом першої інстанції в порушення ст. 35 ЦПК України вона не була залучена до участі у справі, хоча ухваленим рішенням порушуються права та інтереси її та малолітньої дитини, батьком якої є відповідач, який на утримання сина за судовим рішенням сплачує аліменти.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

Заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в розмірі ? частини доходу відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття, суд першої інстанції виходив із того, що малолітня дитина мешкає з матір'ю, яка її утримує.

У зв'язку з чим, є правові підстави для стягнення аліментів з відповідача на користь позивача.

Колегія суддів вважає, що погодитися з висновками суду першої інстанції у повному обсязі не можна з наступних підстав.

За положенням ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Мінімальній розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК

аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька(ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до

максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження".

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не оспорюється сторонами, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 червня 2014 року (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Згідно довідки, виданої Пархомівською сільською радою Краснокутського району Харківської області № 627 від 05 травня 2015 року, сторони на день ухвалення рішення проживали сумісно з дитиною в будинку АДРЕСА_1

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_2 надала відомості про зміну місця реєстрації, а саме, з 30 липня 2015 року вона зареєстрована в АДРЕСА_2 який був придбаний в період їх шлюбу з ОСОБА_3 (а.с. 42).

Разом з тим, дані обставини не свідчать, що ОСОБА_3 не надає добровільної допомоги на утримання сина.

Більш того, в суді апеляційної інстанції вони не спростовували обставин щодо сумісного виховання та утримання сина.

Будь - які дані про те, що ОСОБА_3 ухиляється від утримання сина від другого шлюбу відсутні.

Таким чином, при розгляді справи в суді першої інстанції не було встановлено, що утримує дитину тільки позивач, а відповідач від утримання дитини ухиляється.

Також, при розгляді справи встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 (зараз ОСОБА_1), у розмірі ? частини всіх видів його доходів (а.с. 15-16).

Разом з тим, у порушення вимог ч.2 ст. 35 ЦПК України суд першої інстанції не обговорив питання щодо залучення до участі у справі ОСОБА_1 (зараз ОСОБА_1), хоча судове рішення по справі впливає на права та обов'язки останньої.

Як вбачається із апеляційної скарги ОСОБА_1, на теперішній час ОСОБА_3 пред'явив позов до неї щодо зменшення розміру аліментів на утримання дитини від першого шлюбу - сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 дані обставини не спростовував.

Підтвердив, що просив зменшити розмір аліментів тільки на утримання сина ОСОБА_5 від першого шлюбу, про зменшення розміру аліментів на сина ОСОБА_7 вимог не заявляв, хоча, як вбачається із матеріалів справи аліменти на дітей стягнені в розмірі ? частини всіх видів доходу відповідача на кожного.

Таким чином, зібрані по справі докази свідчать про те, що даний позов був пред'явлений з метою зменшення аліментів на сина від першого шлюбу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильного застосування матеріального права, судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, у зв'язку з чим рішення суду на підставі п.п.1, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню.

При ухваленні нового рішення колегія суддів виходить із того, що при розгляді справи як в суді першої так і апеляційної інстанції, не було надано доказів, що відповідач ухиляється від утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не надає добровільної допомоги.

За таких обставин, колегія суддів відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на її користь на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що наявність цього рішення не перешкоджає ОСОБА_2 зверненню з новим позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4, при наданні доказів щодо ухилення батька від утримання дитини, а ОСОБА_3 зверненню до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_8 у зв'язку із зміною його матеріального або сімейного стану (народження дитини).

На підставі викладеного, ст. ст. 180-183 СК України, керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.п. 1,4 ч.1 ст. 309, ст. 313, .2 ст. 314, ст. 316, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 07 травня 2015 року -скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: І.Г. Гальянова

С.С. Кругова