Провадження № 22-ц/779/1013/2016
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Проскурніцького П.І.

Суддів: Бойчука І.В., Ясеновенко Л.В.

за участю секретаря: Драганчук У.М.

сторін: Позивачки ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, апелянта ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивачів про вжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про визнання незаконними дій та зобовязання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 28 грудня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 28 грудня 2015 року задоволено заяву позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про вжиття заходів забезпечення позову. Заборонено ОСОБА_10 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії стосовно багатоквартирного будинку на земельній ділянці за адресою: м.Івано-Франківськ, Калуське шосе, кадастровий № :01:004:0084, в тому числі щодо будівництва, підключення комунікацій, присвоєння поштової адреси, а також реєстрації речових прав на дану земельну ділянку та розташовані на ній обєкти нерухомого майна.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального права.

Зазначив, що ним було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10, за умовами якого, після прийняття будинку в експлуатацію, ОСОБА_4 буде мати змогу оформити право власності на квартиру, за яку він сплатив кошти в повному обсязі.

Проте, 08.04.2016 року ОСОБА_10 повідомила його про той факт, що не може здійснити передачу йому квартири за актом приймання-передачі та надати інші документи, необхідні для реєстрації права власності на неї, тому що на такі дії існує судова заборона.

Зазначив, що приймаючи спірну ухвалу, суд обгрунтував її лише однією обставиною, яка була наведена позивачами в позові і в заяві, а саме на той факт, що ДАБІ було проведено перевірку і скасовано декларацію про початок будівельних робіт. В ухвалі зазначено, що відповідачка продовжує завершення самочинного будівництва та намагається незаконно підключитися до існуючих комунікацій.

Проте, наведені в ухвалі обставини зумовлені лише позицією позивачів у справі, однак, такі не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказав, що ОСОБА_10 здійснює будівництво на власній земельній ділянці, площею 0,0689 га, цільове призначення якої будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Тобто, будівництво проводиться на земельній ділянці, яка належить забудовнику на праві приватної власності і така відноситься до категорії земель житлової і громадської забудови, що також не заперечується і позивачами в позовній заяві.

Відповідні дозвільні документи на виконання (закінчення) будівельних робіт станом на 28.12.2015 року (день прийняття ухвали судом) у відповідача були, що свідчить про те, що такі роботи не можуть вважатися самочинними.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Суд, приймаючи ухвалу в частині заборони ОСОБА_10 та будь-яким іншим особам, вчиняти будь-які дії стосовно багатоквартирного будинку, взяв до уваги лише інтереси позивачів і припустився порушення прав та законних інтересів осіб, які не є учасниками спору, в тому числі були порушені його ОСОБА_4, права та законні інтереси, як особи, яка має майнові права на частину цього обєкта, і він не може на даний час оформити своє право власності на квартиру.

Відповідно до ст.292 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і постановити нову ухвалу, якою повністю відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів, вислухавши доповідача, апелянта та його представника, заявницю та її представника, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 п.3 ст 312 ЦПК України, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 звернулися до суду із вказаним позовом до ОСОБА_10, в якому просили визнати незаконними дії відповідачки щодо будівництва багатоквартирного будинку на земельній ділянці за адресою: м. Івано-Франківськ, Калуське шосе, кадастровий №:01:004:0084 без належної документації та з істотними порушеннями будівельних та протипожежних норм і правил, зобовязати знести обєкт будівництва багатоквартирний будинок на земельній ділянці за адресою: м. Івано-Франківськ, Калуське шосе, кадастровий №:01:004:0084 та зобовязати здійснити коректуру проекту забудови вказаної земельної ділянки у відповідності до чинних будівельних норм, стандартів і правил та цільового призначення земельної ділянки.

28.12.2015 року представник позивачів подав заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити ОСОБА_10 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії стосовно багатоквартирного будинку на земельній ділянці за адресою: м. Івано-Франківськ, Калуське шосе, кадастровий №:01:004:0084, в тому числі щодо будівництва, підключення комунікації, присвоєння поштової адреси, а також реєстрації речових прав на дану земельну ділянку та розташовані на ній обєкти нерухомого майна.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 28 грудня 2015 року задоволено заяву позивачів.

Забезпечення позову - це вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України - суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

В силу ч.3 ст. 151 ЦПК України - забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 , розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Суд першої інстанції зазначених обставин не врахував, не повно вивчивши обставини справи а також і те, що апелянт ОСОБА_4, ще до звернення позивачів до суду відповідно до договору від 27 серпня 2015 року придбав майнові права на квартиру у забудовника і не був залучений до участі в розгляді справи, хоча зазначеним договором він наділений відповідними правами та має певні обовязки.

Ухвала про забезпечення позову повинна бути конкретною із неї повинно бути виключно зрозуміло, які саме дії заборонено вчиняти відповідачу виключивши такі загальні посилання як будь-який інший спосіб та будь-які дії. А також забезпеченням позову не повинні порушуватись законні права та інтереси осіб які не залучені до участі в розгляді спору, при вирішенні якого можуть бути порушені їхні права.

При обранні видів забезпечення позову суд першої інстанції правомірно виходить з вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України, відповідно до якої види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, і вважав за можливим забезпечення вимог за даним позовом шляхом заборони вчиняти будь-які дії стосовно багатоквартирного будинку.

Доводи апеляційної скарги дають підстав для висновку про порушення порядку встановленого для вирішення питання із яким звернулись позивачі.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 312, 313-315; 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 28 грудня 2015 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: П.І. Проскурніцький

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_11