Справа № 487/6229/15-ц
Провадження № 2/487/877/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого - судді Павлової Ж.П.,

при секретарі Табунщик К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

07.08.2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (на далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свій позов позивач обґрунтував тим, що 11.09.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено договір № DNABAN10720016, відповідно до умов якого він надав відповідачу кредит в сумі 11102.76 Євро, на термін до 10.09.2014 року, а останній зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Але відповідач не дотримувалася строків погашення заборгованості за кредитним договором, тому станом на 15.05.2015 року утворилась заборгованість, в розмірі 11868,57 Євро, яка складається з наступного:

-2432,84 Євро заборгованість за кредитом;

-1534,82 Євро заборгованість по процентам за користування кредитом;

-767,,58 Євро заборгованість з комісії за користуванням кредитом;

-7133,33 Євро - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором;

Оскільки відповідач не виконує належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач просив стягнути з нього зазначену заборгованість.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. В подальшому у судове засідання не зявився, просив розглянути справу за його відсутності.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити, застосувавши строк позовної давності. В подальшому у судове засідання не зявився.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1, 11.09.2007 року було укладено кредитний договір № DNABAN10720016, відповідно до умов якого він надав відповідачу кредит в сумі 11102.76 Євро, на термін до 10.09.2014 року, а останній зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно до п.7.1 кредитного договору від 11.09.2007 року, банк надав відповідачу кредитні кошти шляхом перерахування готівки на розрахунковий рахунок підприємства ООО «Автоприват» на строк з 11.09.2007 року по 10.09.2014 рік включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 11102,76 євро на придбання автомобіля.

Також, відповідно до п.7.3 кредитного договору, забезпеченням виконання відповідачем зобовязань за даним договором виступає, автомобіль DAEWOO MATIZ, 2007 року випуску.

Відповідно до встановлених судом обставин, автомобіль DAEWOO MATIZ, шасі №XWB4A11BV7A117185, реєстраційний номер: ВЕ4023АІ, надано в заставу, як забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором від 11.07.2007 року.

Крім того, вищевказаний предмет застави було добровільно передано відповідачем позивачу в рахунок погашення заборгованості.

Згідно з випискою-рахунком від 30.10.2015 року зазначений автомобіль був проданий за 5539,31 Євро, які були направлені на погашення заборгованості за кредитом, 05.05.2008 року.

Оскільки зазначених коштів не вистачило на погашення заборгованості станом на 15.05.2015 року за розрахунком банку у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором у сумі 11868,57 грн., яка складається з наступного:

-2432,84 Євро заборгованість за кредитом;

-1534,82 Євро заборгованість по процентам за користування кредитом;

-767,,58 Євро заборгованість з комісії за користуванням кредитом;

-7133,33 Євро - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором;

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Саме таку правову позицію висловив Верховний суд Україну постановах від 6 листопада 2013 року (№6-116цс13), 19 березня 2014 року (№6-20цс14) та 18 червня 2014 року (№6-61цс14).

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», на підставі ст.257 ЦК України в межах терміну позовної давності три роки за період з 15.05.2012 року по 15.05.2015 року, 2432,84 Євро заборгованість за кредитом; 472,29 Євро заборгованість по процентам за користування кредитом; 209,34 Євро заборгованість з комісії за користуванням кредитом та пені в розмірі 2592,54 Євро, яка вирахувана, на підставі ст.258 ЦК України, у межах позовної давності за один рік, тобто з 07.08.2014 року (07.08.2015 року - дата звернення Банку до суду).

Також з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DNABAN10720016 від 11.09.2007 року у розмірі 5707,01 Євро, з яких: 2432,84 Євро заборгованість за кредитом; 472,29 Євро заборгованість по процентам за користування кредитом; 209,34 Євро заборгованість з комісії за користуванням кредитом, пені в розмірі 2592,54 Євро.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2786,74 грн.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів після його проголошення. Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва у порядку ст.ст.294,295 ЦПК України.

СУДДЯ: Ж.П.ПАВЛОВА