Справа № 676/650/16-ц
Номер провадження 2/676/700/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 травня 2016 року м. Камянець-Подільський

Камянець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Стельмах Д.В.,

секретарі Маневич І.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянець-Подільський цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бондс» про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ТОВ «Бондс» про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, стягнення моральної шкоди. На обґрунтування позову зазначив що у грудні 2015 року на сайті ПАТ «Ідея банк» оформив електронну заявку про надання кредиту. Уже на протязі години йому зателефонував працівник відповідача, та сказав, що саме ТОВ «Бондс» надає позики на вигідних умовах. Для отримання кредиту необхідно всього лиш особисто з'явитися у їх найближчий офіс, який знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Подільська, 93 та оплатити страховий платіж. 11 грудня 2015 року в офісі відповідача, його працівниця ще раз запевнила позивача, що він одразу ж після сплати страхового платежу у розмірі 1500 грн. на протязі декількох годин отримає позику у бажаному розмірі шляхом перерахування її на картку. Того ж дня позивач заповнив анкету, у якій був зазначений розмір позики, яку позивач отримає - 15000 грн. та підписав договір №111837. Також, позивач сплатив на рахунок відповідача кошти у розмірі 1500 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.474067377.1 від 11.12.2025 року. Не отримавши позики ні того ж дня ні наступного, позивач зателефонував працівниці відповідача, яка пояснила, що для отримання позики необхідно негайно здійснити ще один страховий платіж у такому ж розмірі -1500 грн. 16 грудня 2015 року позивач вдруге сплатив на рахунок відповідача кошти у розмірі 1500 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.476825465.1 від 16.12.2015 року. Втретє позивач зателефонував працівнику відповідача 11 січня 2016 року та сплатив на рахунок відповідача ще один платіж у розмірі 1000 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.487102768.1 від 16.12.2015 року.

Таким чином, позивач сплатив відповідачу на підставі договору 4000 грн., проте позики не отримав. Звернувшись у січні 2016 року до фахівця у галузі права з метою роз'яснення йому дійсних умов укладеного договору, позивач дізнався, що укладений ним із відповідачем договір не є договором позики, а договором за яким лише залучаються кошти учасників (яким є і позивач) до пірамідальної схеми, відповідно до якої, можливість позивача отримати позику залежить виключно від залучення відповідачем інших учасників до даної схеми та сплати ними внесків до Фонду.

Позивач вважає, що договір був укладений з грубим порушенням норм чинного законодавства, у звязку із чим, підлягає визнанню недійсним із застосуванням наслідків недійсності правочину.

Також вважає, що відповідач зобов'язаний відшкодувати йому моральну шкоду, завдану своїми протиправними діями при укладенні оспорюваного договору, розмір якої визначає в 5000 грн., оскільки відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні права власності, прав наданих споживачам, при настанні інших негативних наслідків.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, які закладенні в позовні заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином судовими повістками.

Із згоди представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 11.12.2015 року сторонами було укладено договір №111837 відповідно до умов якого товариство за згодою учасника зобовязується вчинити від його імені певні дії, спрямовані на надання безвідсоткової позики, зазначеної у Додатку №1 до договору, на підставі ст. 1046, 1048 ЦК України та на умовах діяльності Програми «Credit Invest», що міститься в Додатку №2, який є невідємною частиною цього Договору, в тому числі: організовувати та проводити розподіл Фонду Учасників, здійснити надання безвідсоткової позики на користь Учасника за рахунок Фонду Учасників; надавати інші послуги і здійснювати інші правочини, погоджені Сторонами у порядку та в строки, передбачені цим Договором та Додатками до нього (п. 1.1 Договору).

Як видно зі змісту оспорюваного договору №111837 від 11.12.2015 року, послуга, яку за умовами даного договору передбачено надати позивачу ОСОБА_2 за своєю суттю є фінансовою послугою у виді адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (ст.4 ч.1 п. 111 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»), оскільки послуги, які є предметом договорів, здійснюються шляхом створення адміністратором груп учасників та формування фонду групи для придбання на користь та за рахунок учасників бажаних товарів та/або отримання відповідної суми у позику, із проведенням розподілу права на отримання товару чи позики відповідно до визначеної процедури.

Така діяльність підпадає під визначення п.1.2 Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, затверджених розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 09.10.2012 № 1676, згідно яких адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи.

П.4 ч.1 ст. 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено обов'язковість отримання ліцензії у Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у разі здійснення діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

У відповідності до ч.1 ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, №3841/16-6 від 11.05.2016 року, інформація про Товариство з обмеженою відповідальністю «Бондс» до державного реєстру фінансових установ, що веде Нацкомфінпослуг, не вносилась, товариство ліцензії не отримувало.

Так як ліцензія у ТОВ «Бондс» відсутня, тому спірний договір №111837 є недійсним з підстав ч.2 ст. 203 та ч.1 ст.227 ЦК України.

Відповідно до ст. 627 ч. 2 ЦК у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Оскільки відповідач не повідомив позивача про відсутність у ТОВ «Бондс» ліцензії на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, така підприємницька практика, згідно п. 4, 5 ч. 2 ст. 19 та ч. 2 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» є нечесною і вводить позивача як споживача в оману.

Згідно положень ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно: характеру, атрибутів та прав продавця або його агента, зокрема інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії, афілійованість та права інтелектуальної або промислової власності, його відзнаки та нагороди; права споживача або небезпеки, що йому загрожує.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 вищенаведеного Закону правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Таким чином, позивач був введений в оману щодо дійсної природи договору, строку отримання позики та обовязків відповідача.

Враховуючи викладене, є підстави для визнання недійсним договору №111837 від 11.12.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Бондс» та стягнення на користь позивача 4000 грн., сплачених на виконання недійсного правочину, згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України.

Разом з тим суд вважає, що в межах заявлений позовних вимог позивачем підстав для відшкодування моральної шкоди немає. Доказів, що позивачеві було завдано моральної шкоди також не надано.

Судові витрати відповідно до вимог статті 88 ЦПК України покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 11, 60, 213-215, 224 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 203, 215, 216, 328 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним договір №111837, укладений 11 грудня 2015 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бондс».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Бондс» на користь ОСОБА_2 кошти у розмірі 4000 грн. (чотири тисячі гривень).

В решті позову відмовити.

Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Бондс» (код 39938347, м. Київ, вул. Єжена Потьє, 10-А, 01000) до Державного бюджету України 1102,40 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, або заяву про перегляд заочного рішення не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя