АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/544/16 Доповідач - Храпак Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участі секретаря - Коваль О.І.

та сторін - позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ООМЗ "Тернопільсільгоспздравниця" - Гонтарука М.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Обласного об'єднання міжгосподарських здравниць "Тернопільсільгоспздравниця" на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 5 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Обласного об'єднання міжгосподарських здравниць "Тернопільсільгоспздравниця" про зобов'язання видати дублікат трудової книжки, внесення запису про звільнення, нарахування та стягнення невиплаченої заробітної плати, визнання недійсним та скасування наказу про звільнення, стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу, -

ВСТАНОВИЛА:

в листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Обласного об'єднання міжгосподарських здравниць "Тернопільсільгоспздравниця" у якому, після уточнення позовних вимог просила, зобов'язати відповідача видати дублікат трудової книжки, внести запис про звільнення, нарахувати та стягнути невиплачену заробітну плату, визнати недійсним та скасувати наказ про звільнення, стягнути моральну шкоду та витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 01.03.2006р. була прийнята на роботу в ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця» на посаду головного бухгалтера. Однак, через системні порушення з боку керівництва ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця» позивач вирішила подати заяву про звільнення. Проте, із часу звернення її не звільнили, заробітну плату підприємство не нараховувало. Тому, нею в 2010 році поданий позов до суду про нарахування та стягнення заробітної плати, який був задоволений, однак рішення суду не виконано. Про існування наказу № 9-К про її звільнення із посади головного бухгалтера дізналася лише при розгляді даної справи із долученням його в судовому засіданні представником відповідача до матеріалів справи. Стверджує, що наказ № 9- К від 15.08.2009р. є незаконним, оскільки станом на дату його видачі не існувало такої посади, як Президент ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця» і не було обґрунтовано з посиланням на докази вчинення ОСОБА_1 порушень, за наявності яких би ставилося питання про її звільнення через втрату до неї довір'я. Головного бухгалтера згідно Статуту, який діяв на той час, могла звільнити лише Голова Об'єднання ОСОБА_5 за згодою вищого органу управління.

Вважає, що вона звільнена не була, оскільки весь час виконувала обов'язки головного бухгалтера, вела та подавала звітність, будь-яких заперечень з приводу її подальшого перебування на посаді та виконання нею роботи з боку керівництва ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця» не виникало. Враховуючи те, що трудова книжка була втрачена із вини відповідача, просить зобов'язати відповідача видати дублікат трудової книжки та внести запис про її звільнення із 20.11.2014р., згідно поданої нею заяви. Приймаючи до уваги ті обставини, що вона як головний бухгалтер не мала права без відома керівництва нарахувати собі заробітну плату, тому не отримувала будь-яких виплат і просить суд зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити заробітну плату в сумі 18960 грн. за 12 місяців, виходячи із розміру її посадового окладу 1580 грн., який брався до уваги при винесені рішення 29.07.2010р. про стягнення заробітної плати.

Крім цього, через незаконні дії відповідача, не виплату заробітної плати, що спричинило для неї постійні звернення в правоохоронні органи, до суду для захисту свого порушеного права, вважає, що їй було завдано моральну шкоду, яка оцінена ОСОБА_1 в розмірі 18000 грн. Для захисту своїх прав при зверненні до суду та розгляду її справи вона скористалася послугами адвоката, вартість яких просить стягнути з відповідача в сумі 15000 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 5 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця» про зобов'язання видати трудову книжку та внести запис про звільнення з 20.11.2014р., зобов'язати нарахувати та виплатити заробітну плату в сумі 18960 грн., визнати недійсним та скасувати Наказ № 9-К ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця» від 15.08.2009р. "Про звільнення з роботи" за ч. 2 ст. 41 КЗпП України, стягнути 18000 грн. моральної шкоди та 15000 грн. витрат на правову допомогу - задоволено частково.

Скасовано Наказ № 9-К ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця» від 15 серпня 2009 року "Про звільнення з роботи" ОСОБА_1 з 15.08.2009р. відповідно до ч. 2 ст. 41 КЗпП України.

Зобов'язано Обласне об'єднання міжгосподарських здравниць «Тернопільсільгоспздравниця» (вул. Соборна, 52, м. Вінниця, код 04633647) видати ОСОБА_1 дублікат трудової книжки та внести запис про звільнення ОСОБА_1 з 20 листопада 2014 року згідно заяви ОСОБА_1 про дострокове розірвання трудового договору за ініціативи працівника.

Зобов'язано Обласне об'єднання міжгосподарських здравниць «Тернопільсільгоспздравниця» (вул. Соборна, 52, м. Вінниця, код 04633647) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату в сумі 14616 грн.

Стягнуто із Обласного об'єднання міжгосподарських здравниць «Тернопільсільгоспздравниця» (вул. Соборна, 52, м. Вінниця, код 04633647) в користь Державного бюджету судовий збір в сумі 730,80 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 в користь Державного бюджету судовий збір в сумі 243,60 грн.

В частині заявлених ОСОБА_1 позовних вимог щодо стягнення із ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця» 18000 грн. моральної шкоди та 15000 грн. витрат на правову допомогу - відмовлено в задоволені.

Рішення в частині нарахування та стягнення заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 19 лютого 2016 року виправлено здійснену арифметичну помилку в пункті 4 вступної та резолютивної частини рішення Тернопільського міськрайонного суду від 05 лютого 2016 року по справі №607/19753/14-ц, яка була проголошена в судовому засіданні 05 лютого 2016 року, в якому вірно вказати суму, яка підлягає до нарахування та виплати ОСОБА_1 - 14616 грн.

В апеляційній скарзі Обласне об'єднання міжгосподарських здравниць «Тернопільсільгоспздравниця» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що ОСОБА_1 не довела факту існування між сторонами у справі безстрокового трудового договору та його виконання позивачем в розумінні ст. ст. 22-24 КЗпП України, ст. 10,58-60 ЦПК України, а судом першої інстанції не виконано норми статей 213, 215 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості рішення та вирішення необхідних питань під час його ухвалення.

У судовому засіданні представник Обласного об'єднання міжгосподарських здравниць «Тернопільсільгоспздравниця» Гонтарук М.М. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 апеляційної скаргу не визнали, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, покази свідка ОСОБА_6, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 щодо визнання незаконним наказу № 9-К ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця» від 15 серпня 2009 року "Про звільнення з роботи" ОСОБА_1 з 15.08.2009р. відповідно до ч. 2 ст. 41 КЗпП України, суд першої інстанції вірно виходив з того, що не доведений факт винних дій ОСОБА_1, які б давали підстави для втрати довір'я до неї, оскільки відповідачем суду не представлено жодних актів перевірки її роботи, не відбиралися у неї пояснення з цього приводу і дізналася вона про наявність спірного наказу під час слухання даної справи, а акт про ознайомлення позивача з даним наказом, який долучений до матеріалів справи представником відповідача, судом першої інстанції правильно не прийнятий до уваги, з огляду на те, що члени комісії, які вказані в акті, не перебували у трудових відносинах з підприємством. Крім цього, згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 29.07.2010р., яке набрало законної сили, зобов'язано ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за період з червня 2009 року по лютий 2010 року з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що підтверджує факт виконання позивачем своїх трудових обов'язків у зазначений період.

Проте, колегія суддів не може погодитися з рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 5 лютого 2016 року в частині заявлених ОСОБА_1 позовних вимог щодо внесення запису в трудову книжку про звільнення ОСОБА_1 з 20 листопада 2014 року згідно заяви ОСОБА_1 про дострокове розірвання трудового договору за ініціативи працівника, зобов'язання Обласного об'єднання міжгосподарських здравниць «Тернопільсільгоспздравниця» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату в сумі 14616 грн., а також стягнення із Обласного об'єднання міжгосподарських здравниць «Тернопільсільгоспздравниця» в користь Державного бюджету судового збору в сумі 730,80 грн., оскільки не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Тому, згідно ст. 309 ч. 1 п. 2 ЦПК України рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 94 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

З матеріалів справи вбачається, що наказом № 2 від 01.03.2006р. голови ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця» ОСОБА_5 прийнято на посаду головного бухгалтера ОО «Тернопільсільгоспздравниця» ОСОБА_1 з 01.03.2006р.

Відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду від 29.07.2010р., яке набрало законної сили, зобов'язано ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за період з червня 2009 року по лютий 2010 року з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми (а.с.3-4)

Жодних доказів того, що позивач ОСОБА_1 з 1 лютого 2010 року виконувала трудові обов'язки у відповідача суду не було представлено, а лише зазначено, що в органах ДПІ ОСОБА_1 рахується як працюючий пенсіонер.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечила того факту, що вона дійсно не працює у відповідача з лютого 2010 року, оскільки місцезнаходження підприємства є м.Вінниця, проте останній відмовляється їй видати трудову книжку з записом про звільнення і тому вона вважала за необхідне звернутися до відповідача з заявою про дострокове розірвання трудового договору за ініціативи працівника з 20 листопада 2014 року, тобто з моменту коли їй перестали виплачувати пенсію в повному обсязі, оскільки в органах ДПІ вона рахується як працюючий пенсіонер.

Як пояснив у судовому засіданні апеляційного суду представник ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця» Гонтарук М.М., що ОСОБА_1 з травня 2011 року працювала на посаді головного бухгалтера пансіоната "Збруч", а 22 травня 2012 року була переведена на посаду головного бухгалтера ТОВ "Пансіонат "Збруч", проте накази про прийняття на роботу та переведення, суду не представив, оскільки вони вилучені і приєднані до матеріалів кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.4 ст.190 КК України, що підтверджується довідкою ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця» № 1 від 06.06.2016р.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечила того факту, що вона перебувала у трудових відносинах з вказаними підприємствами у зазначений період, що якраз і спростовує те, чому ОСОБА_1 в органах ДПІ вважається працюючим пенсіонером.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що позивачу ОСОБА_1 слід відмовити у зобов'язанні ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за 12 місяців з 20 листопада 2014 року, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази відносно того, що позивач виконувала трудові обов'язки в даний період на вказаному підприємстві, відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

Згідно вимог ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені законодавством.

Враховуючи те, що в суді доведено факт виконання трудових обов'язків позивачем ОСОБА_1 в Обласному об'єднанні міжгосподарських здравниць "Тернопільсільгоспздравниця" по січень включно 2010 року, тому слід зобов'язати Обласне об'єднання міжгосподарських здравниць «Тернопільсільгоспздравниця» внести запис у трудову книжку про звільнення ОСОБА_1 з 1 лютого 2010 року на підставі ст.38 КзпП України - розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника.

В решті рішення Тернопільського міськрайонного суду від 5 лютого 2016 року - залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача Обласного об'єднання міжгосподарських здравниць «Тернопільсільгоспздравниця» (вул. Соборна, 52, м. Вінниця, код 04633647) слід стягнути в користь Державного бюджету судовий збір в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу Обласного об'єднання міжгосподарських здравниць "Тернопільсільгоспздравниця" - задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 5 лютого 2016 року в частині заявлених ОСОБА_1 позовних вимог щодо внесення запису в трудову книжку про звільнення ОСОБА_1 з 20 листопада 2014 року згідно заяви ОСОБА_1 про дострокове розірвання трудового договору за ініціативи працівника, зобов'язання Обласного об'єднання міжгосподарських здравниць «Тернопільсільгоспздравниця» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату в сумі 14616 грн., а також стягнення із Обласного об'єднання міжгосподарських здравниць «Тернопільсільгоспздравниця» в користь Державного бюджету судового збору в сумі 730,80 грн. скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобов'язати Обласне об'єднання міжгосподарських здравниць «Тернопільсільгоспздравниця» внести запис у трудову книжку про звільнення ОСОБА_1 з 1 лютого 2010 року на підставі ст.38 КзпП України - розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника.

Відмовити ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті заробітної плати за 12 місяців в період з 20 листопада 2014 року по 20 листопада 2015 року.

Стягнути із Обласного об'єднання міжгосподарських здравниць «Тернопільсільгоспздравниця» (вул. Соборна, 52, м. Вінниця, код 04633647) в користь Державного бюджету судовий збір в сумі 243,60 грн.

В решті рішення Тернопільського міськрайонного суду від 5 лютого 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Н.М. Храпак