АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6837/2016 Доповідач - Шиманський В.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Качана В.Я., Рубан С.М.

при секретарі - Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Янголь Ольги Олексіївни в інтересах Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» на заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 березня 2016 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ПАТ«Лізинг інформаційних технологій» звернулось з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 18.09.2012 року між сторонами укладено договір № 120387202 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання телефон мобільний HTC Desire C Black.

Згідно умов даного договору відповідач зобов'язувався сплачувати платежі на загальну суму 3042,07 грн., перший платіж у розмірі 10% від загальної суми платежів, 9 платежів рівними частинами щомісячно до 20 числа кожного місяця, тобто 10 платежів по 304, 21 грн.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору у відповідача утворилась заборгованість , що складається із 1825,26 грн. компенсації вартості наданого обладнання; 21995,37 грн. плата за прострочення щомісячних платежів та 70,00 грн. компенсація понесених витрат пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання.

Добровільно сплатити заборгованість відповідач не погоджується, тому позивач просив суд стягнути з нього заборгованість за кредитним договором.

Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 16 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, ставиться питання про зміну даного рішення та стягнення з ОСОБА_3 заборгованості у розмірі недоплаченої суми вартості наданого обладнання 1825, 26 грн.; 16230,65 грн. суми штрафних санкцій та судові витрати.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана надати ті докази, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи оскаржене у справі рішення суд виходив із вимог даної норми закону, зібраних у справі та наданих сторонами доказів, яким дав повну, всебічну та об'єктивну оцінку.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ «Лізинг інформаційних технологій», суд першої інстанції керувався тим, що із зазначеним позовом позивач звернувся у вересні 2015 року, надавши розрахунок заборгованості станом на 20.07.2015 року, відповідач не належним чином виконував умови договору з 01.07.2013 року. Отже у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення сплати коштів, штрафних санкцій, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Позовна давність до вимог про стягнення неустойки застосовується в один рік.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що між сторонами укладено договір № 120387202 від 18.09.2012 року про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання телефон мобільний HTC Desire C Black.

Згідно умов даного договору відповідач зобов'язувався сплачувати платежі на загальну суму 3042,07 грн., перший платіж у розмірі 10% від загальної суми платежів, 9 платежів рівними частинами щомісячно до 20 числа кожного місяця, тобто 10 платежів по 304, 21 грн.

Відповідач не виконав своїх зобов'язань за вказаним договором, унаслідок чого в нього перед ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» виникла заборгованість.

Нормами ст. ст. 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно ст. 549 УК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Нормами ст. 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

З огляду на викладене, оскаржене у справі рішення постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому це рішення не може бути скасованим з підстав що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Янголь Ольги Олексіївни в інтересах Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» - відхилити.

Заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :