Справа № 303/1891/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

14 червня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого судді Леска В.В.

суддів Кожух О.А., Джуги С.Д.

при секретарі Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні виділені матеріали з цивільної справи за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 5 травня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

25 березня 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27 грудня 2005 року у звязку з невиконанням умов якого станом на 29 лютого 2016 року відповідач має заборгованість 20280,35 доларів США.

В заяві про забезпечення позову Банк просив накласти арешт на рухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_1, а саме: автомобіль марки ВАЗ, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, в межах суми стягнення; направити до Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» МНЮ України заяви про реєстрацію обтяжень на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачеві ОСОБА_1 та обмежити відповідача у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 5 травня 2016 року заяву представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 про забезпечення позову повернуто представнику позивача.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою Банк подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність ухвали із-за порушення норм процесуального права, неповного встановлення обставин справи, просив скасувати оскаржувану ним ухвалу, а питання про розгляд заяви про забезпечення позову передати на новий розгляд до суду першої інстанції. В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що у заяві про забезпечення позову зазначені причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вказано вид забезпечення позову та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений, що вбачається з повідомлення про вручення судової повістки. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України справу розглянуто у його відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 152 ЦПК України позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії, а згідно ч. 2 цієї статті у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

В ухвалі про повернення заяви про забезпечення позову суд зазначив, що на порушення вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України позивач не зазначив в заяві причини, у звязку з якими потрібно забезпечити кілька видів забезпечення позову та інші відомості, потрібні для забезпечення позову, тобто на яке майно слід накласти арешт, де воно знаходиться, яка його вартість та інше. Крім того, щодо рухомого майна відповідача автомобіля не надано документ, що саме відповідач є власником такого, не зазначено державний номерний знак автомобіля та інші відомості про нього, а щодо обмеження виїзду за межі України не зазначено докази про наявність у боржника паспорта громадянина України на право виїзду за кордон.

З таким висновком суду не можна повністю погодитись, виходячи з наступного.

У заяві про забезпечення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначив:

1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, а саме: невиконання відповідачем зобовязань за договором на протязі тривалого часу, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 201432,15 грн. та наявне невиконане рішення суду, у банка відсутні підстави вважати, що відповідачем будуть припинені недобросовісні дії щодо виконання обовязків перед кредитором;

2) вид забезпечення позову вказаний позивачем, а саме накладення арешту на рухоме та нерухоме майно боржника, а також грошові кошти у межах суми заборгованості за кредитом, заборона виїзду відповідача за кордон;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову прізвище, імя та по батькові відповідача, його адресу, ІПН, паспортні дані, а також копії відповідних документів, тобто Банк виконав вимоги чинного ЦПК щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову, а тому на думку колегії суддів у суда першої інстанції не було підстав повертати позивачеві заяву про забезпечення позову через недодержання вимог закону щодо змісту такої.

З огляду на викладене та на підставі ч. 3 ст. 312 ЦПК України оскаржена ухвала підлягає скасуванню як незаконна, а питання про забезпечення позову слід передати на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суд порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПрватБанк» задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 5 травня 2016 року скасувати, питання про забезпечення позову передати на новий розгляд до суду першої інстанції

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: