Справа № 333/2014/16-ц
Провадження № 2/333/1557/16
У Х В А Л А

Іменем України

22 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності зі стягненням відповідної грошової компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності зі стягненням відповідної грошової компенсації.

Зазначену справу передано у провадження судді Кулик В.Б.

У вказаному позові позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та припини нити право власності на ? частину зазначеної квартири за ОСОБА_2, та стягнути з останньої на користь позивача грошову компенсацію за ? частку майна.

За правилами ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява, серед іншого, повинна містити: зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що подаються до заяви. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законодавством

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 119 ЦК України, позивачем не надано суду доказів тих обставин, на які вона посилається як на підстави своїх вимог, у звязку з чим виникає необхідність надати позивачу можливість, більш детально викласти обставини із зазначенням та наданням доказів, які підтверджують кожну із обставин звернення до суду з вище зазначеною позовною заявою.

В порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України у позовній заяві не зазначена ціна позову щодо вимог майнового характеру. Тягар доказування вартості спірного майна несе позивач, тому він повинен обґрунтувати у позовній заяві ціну позову та надати суду відповідні докази цього.

Відбиття в позовній заяві ціни позову має значення, в першу чергу, для захисту прав самого позивача, оскільки обумовлює розмір сплати судового збору, розподіл судових витрат між сторонами і впливає на можливість порушення судової діяльності на захист права.

Отже, від визначеної ціни позову залежить і розмір судового збору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України встановлено, що у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавств, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості на час розгляду справи.

Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» № 1440 від 10.09.2003 року, ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об'єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001 року, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивачу необхідно сплатити судовий збір, виходячи з реальної вартості майна.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В позовні заяві взагалі не вказана ціна позову.

Таким чином, позивач, відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, повинен провести оцінку нерухомого майна, на яке він просить визнати за собою право власності, звернувшись до відповідного експерта (оцінщика), надавши суду звіт (висновок про ринкову оцінку вартості нерухомого майна), та, відповідно, вказати ціну позову.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивачу необхідно сплатити судовий збір, виходячи з реальної вартості частини квартири. У разі неможливості встановити точну ціну позову (ринкову вартість квартири), позивачі повинні надати суду докази цього та клопотання про визначення судом попереднього розміру судового збору.

Будь яких доказів на підтвердження того, що позивач вже зверталась до оцінювача чи оціночної фірми, і на цей час встановити ціну позову (ринкову вартість майна) неможливо, суду не надано.

Як убачається з позовної заяви, позивачем заявлена вимога і немайнового характеру, а саме, припинення права власності за відповідачем та визнання право власності за позивачем, яка відповідно до Закону України «Про судовий збір» також підлягає оплаті судовим збором, а саме 0,4 розмір мінімальної заробітної плати станом на 2016 рік.

Всупереч вищевказаним нормам закону, позивачем судовий збір за вимогу немайнового характеру не сплачено, також не надано доказів на підтвердження звільнення від сплати судового збору.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦПК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Доказів попереднього внесення позивачем вартості частки на депозитний рахунок також не долучено до позовної заяви.

Всупереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в обґрунтування свого позову, позивач не зазначила які саме права, свободи та охоронювані законом інтереси порушені і якими діями їх порушено, та чому вирішення є неможливим без судового втручання, оскільки відповідно до ст. 3 ЦПК України до суду можна звертатись за захистом своїх прав, свобод і охоронюваних законом інтересів.

Враховуючи викладене, вважаю, що відсутність письмового звернення позивача до відповідача по спірному питанню, а також відсутність письмової відмови відповідачів, позбавляє дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення про порушення або невизнання прав позивача.

У відповідності до вимог ст. 120 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. З огляду на зазначене позивачу пропонується уточнити позовні вимоги і надати суду оновлену позовну заяву з додатками, їх копії у кількості учасників судового розгляду.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119-120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 119-120 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене суддя дійшов висновку, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачам надати строк для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності зі стягненням відповідної грошової компенсації залишити без руху, надавши триденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків.

Розяснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Копія ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик