Справа № 541/3183/15-ц
Номер провадження 2/541/192/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 квітня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі головуючого судді - Андрущенко-Луценко С.В.,

при секретарях - Калініченко Л.О., Продан І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права приватної власності на земельну частку (пай), в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

23.12.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду із вище зазначеним позовом, зазначивши, що 08 травня 1996 року помер її чоловік ОСОБА_3, спадщину після смерті якого прийняла вона, отримавши свідоцтво про право на спадщину по закону. За життя її чоловік ОСОБА_3 в період з 1949 року по день своєї смерті працював спочатку в колгоспі імені ОСОБА_4, а пізніше в КСП ім. Г.І. Петровського Миргородського району, що підтверджується трудовою книжкою колгоспника, а отже вважає, що він набув права на отримання земельної частки (паю). В той же час, помилково він не був включений до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай), який долучався до Державного акту на право колективної власності на землю, що позбавляє можливості її успадкувати належне йому право на земельну частку (пай). Просить суд встановити факт того, що ОСОБА_3, який помер 08.05.1996 року мав право на земельну частку (пай) розміром 3,49 умовних кадастрових гектарів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району, як член КСП ім. Г.І. Петрповського. Визнати за нею право приватної власності на земельну частку (пай) розміром 3,49 умовних кадастрових гектарів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 08.05.1996 року.

При судовому розгляді справи позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_5 позов підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили його задовольнити, як законний і обґрунтований.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району в судове засідання не зявився. Установа направила на адресу суду лист з якого вбачається, що сільська рада не має заперечень проти задоволення позву, а справу просить розглянути у відсутності представника.

Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Миргородському районі ОСОБА_6 при розгляді справи покладалася на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що 08 травня 1996 року помер ОСОБА_3 Іванович- чоловік позивачки ОСОБА_1, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с.111).

Спадщину після смерті ОСОБА_3 у визначеному законом порядку прийняла позивачка ОСОБА_1, що підтверджується матеріалами архівної нотаріальної справи (а.с.108-115).

За життя ОСОБА_3 працював в колгоспі ім. Петровського, а потім в КСП ім. Петровського, що підтверджується трудовою книжкою колгоспника, оригінал якої оглянуто в судовому засіданні (а.с.13-14).

За життя ОСОБА_3 не був включений до списку осіб, що мають право на отримання земельної частки (паю) та сертифікату про право на земельну частку (пай) не отримував.

Відповідно до ст.ст. 524, 525, 527, 548, 549 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з нормами ст. 25 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" та ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" право на земельну частку (пай) може бути обєктом спадкування.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, зокрема й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до архівної довідки (а.с.128) Статут КСП ім. Петровського був зареєстрований 01 березня 1993 року. Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-ти річного віку, виявили бажання та здатні брати участь у здійсненні цілей підприємства і визнають його Статут. Зарахування в члени підприємства проводиться правлінням підприємства у присутності особи, яка подала заяву з послідуючим затвердженням вищим органом самоврядування підприємства. В члени підприємства не приймаються громадяни, які залучаються для виконання тимчасових або сезонних робіт. Членство в підприємстві припиняється при виході або виключенні з членів підприємства. Членство в підприємстві зберігається також за громадянами при припиненні роботи по старості або інвалідності, якщо вони не виїхали на постійне місце проживання в іншу місцевість.

З архівної довідки Миргородської районної державної адміністрації відділу культури і архіву вбачається, що ОСОБА_3 працював на різних роботах, механізатором, трактористом, бригадиром дорожньої бригади у колгоспі ім. 19-го Партзїзду, колгоспі ім. Петровського, КСП ім. Петровського, про що маються дані з 1949 року по 1994 рік включно (а.с. 133-134).

Державний акт на право колективної власності на землю колективному сільськогосподарському підприємству ім. Петровського було видано 25 грудня 1995 року (а.с.53-56).

ОСОБА_3 не був включений до списку осіб, що доданий до Державного акту на право колективної власності КСП ім. Петровського, які мають право на отримання земельної частки (паю) (а.с.66-85).

Допитані в судовому засідання свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суду пояснили, що були особисто знайомі з ОСОБА_3, разом з ним працювали спочатку в колгоспі, а потім в КСП ім. Петровського Миргородського району. Їм достовірно відомо, що ОСОБА_3 до дня своєї смерті постійно працював в КСП ім. Петровського Миргородського району. Списки громадян, які мали право на оримання земельної частки (паю) складалися в 1995 році, а затверджувалися в 1997 році.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 був членом КСП ім. Петровського, яке було зареєстровано 01 березня 1993 року з моменту його утворення до часу своєї смерті 08 травня 1996 року, що вбачається з показань свідків, які були допитані в судовому засіданні та долучених до справи документів.

Оскільки на час видачі державного акта на право колективної власності на землю ОСОБА_3 був живий, залишалася членом КСП ім. Петровського Миргородського району, якому була передана у колективну власність земля для ведення сільськогосподарського виробництва, тому відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" він набув право на земельну частку пай, але після смерті помилково не був включений до списків, що додаються до державного акта на право колективної власності на землю, зважаючи на що позовна вимога про встановлення того факту, що ОСОБА_3 мав право на земельну частку (пай) підлягає до задоволення.

За вказаних обставин, позивачка ОСОБА_1 має право на успадкування земельної частки паю (в тому числі і за рахунок земель запасу ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району), як спадкоємиця прав та обовязків ОСОБА_3.

В той же час суд приходить до переконання, що позов в частині вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну частку (пай) підлягає до часткового задоволення, оскільки сертифікат посвідчував право на отримання земельної частки паю, а не право власності, а отже і ОСОБА_1 отримала право на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 524, 525, 527, 548, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст. 10, 11, 208, 209, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт того, що ОСОБА_3, який помер 08.05.1996 року мав право на земельну частку (пай) розміром 3,49 умовних кадастрових гектарів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району, як член КСП ім. Петровського Миргородського району.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 08.05.1996 року право на отримання земельної частки (паю) на території ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району площею 3,49 умовних кадастрових гектарів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області на протязі 10 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_9