Провадження №2/748/334/16
Єдиний унікальний № 748/722/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючої судді Майбороди С.М.,

при секретарі Головач О.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Левковицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 2,8412 га, розміщену на території Левковицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільскогосподарського в порядку спадкування за законом, мотивуючи позов тим, що після смерті її чоловіка ОСОБА_4, померлого 22 жовтня 2014 року відкрилась спадщина і вона є спадкоємцем першої черги. Проте, у звязку з тим, що Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області не надає витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, оскільки частина земельної ділянки накладається на землі лісового фонду та землі Левковицької сільської ради, тому позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на цю ділянку у нотаріальному порядку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Левковицької сільської ради Чернігівського району в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позовних вимог.

Представник третьої особи ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши осіб, що приймали участь в судовому засіданні, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне.

Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Як вбачається із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть (а.с.10), ОСОБА_4 помер 22 жовтня 2014 року, про що виконкомом Левковицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області 24 жовтня 2014 року зроблено актовий запис № 17.

Після його смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем першої черги якої є його дружина ОСОБА_3, яка у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

До складу спадщини входить земельна ділянка загальною площею 3,27 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на праві власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії «І-ЧН» №018421, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №23162, виданого головою Чернігівської райдержадміністрації 24.06.2002 року. (а.с.13).

Однак, як вбачається з Рішення про відмову у наданні відомостей з Державного земельного кадастру ОСОБА_3 було відмовлено у наданні запитуваних відомостей з Державного земельного кадастру, оскільки в межах земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:0001 знаходиться частина земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:3001 (землі лісового фонду), а також частина земель Левковицької сільської ради (населений пункт с. Левковичі) (а.с.11).

З кадастрового плану земельної ділянки, виготовленого на замовлення позивача ОСОБА_5 підприємством Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою слідує, що фактична площа земельної ділянки (пай) №1, рілля 2,8412 га. (а.с.14-16).

Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається з копії спадкової справи №72/2015 та постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 807/02-31 від 01.03.2016 року, позивач прийняла спадщину, звернувшись у встановлений строк до Чернігівської районної державної нотаріальної контори, однак їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку із-за відсутності витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Таким чином, позивач не має можливості отримати у нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на вказану вище земельну ділянку, із-за накладання земельної ділянки на землі лісового фонду та землі Левковицької сільської ради, отже існує спір про право і права та інтереси ОСОБА_3 порушуються, з незалежних від неї причин.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, суд виходить з того, що з 2 травня 2009 р. відповідно до статті 125 ЗК України №1066-VI (1066-17), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а згідно положень ст.126 ЗК України, в редакції статті станом на 01.01.2013 року, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до вимог цивільного законодавства дієздатність спадкодавця ОСОБА_4 припинилась у момент його смерті і за таких обставин отримати належний правовстановлюючий документ, з усуненням порушень земельного законодавства, саме на ім"я спадкодавця не має правової можливості.

Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування.

Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру.

Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, крім іншого, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом.

Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4, на підставі розпорядження Чернігівської райдержадміністрації належала земельна ділянка площею 3,27 га, однак при виготовленні технічної документації до цієї ділянки увійшла земельна ділянка площею 0,4315 га на якій знаходиться об»єкт лісового фонду, а також частина земель Левковицької сільської ради, що є порушенням вимог ЗК України, адже ОСОБА_4 передавалась у власність ділянка сільськогосподарського призначення, а не лісового фонду.

Отже, з метою захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_3, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, право власності на земельну ділянку розміром 2,8412 га (рілля), яка розташована на території Левковицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, за виключенням ділянки площею 0,4315 га, на якій знаходиться об»єкт лісового фонду, а також частина земель Левковицької сільської ради.

Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213-215 ЦПК України, ст.ст.16, 328, 392, 1222, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.81, 125-126, 131 ЗК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Левковицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, як за спадкоємцем за законом, після померлого 22 жовтня 2014 року ОСОБА_4, право власності на земельну ділянку площею 2,8412 га, розташованої на території Левковицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.М.Майборода