ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/7972/15-ц
Провадження № 2/362/545/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 лютого 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Медвєдєва К.В.,

при секретарі Савчук Т.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 89178,12 грн.

Позивач зазначив, що 02.08.2015 року сталося ДТП, учасниками якого були позивач та відповідач. Винність відповідача підтверджується постановою суду від 14 серпня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

Позивач зазначає, що вона отримала висновок про оцінку автомобіля № 1507212 від 24 серпня 2015 року, у якому зазначено вартість матеріального збитку, що завдано власнику автомобіля НОМЕР_1, у сумі вартості відновлюваного ремонту яка складає 139.178,12 грн.

Позивач вказує, що вона понесла витрати з відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1, в розмірі 139 176,47 грн. та з цієї суми МТСБУ виплатило ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 50000,00 (пятдесят тисяч) гривень 00 копійок., а тому різницю між ремонтом та виплаченою сумою відповідач повинен їй відшкодувати.

В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі,проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про відкладення розгляду справи, вказавши, що він є людиною похилого віку та через свій вік та стан здоровя він не може зявитися у судове засідання. Заперечень чи заяв про визнання позову не надав.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, оскільки від позивача та його представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, а вимогу відповідача про відкладання судового засідання, суд вважає необґрунтованою, оскільки відповідачем не надано доказів поважності причин не прибуття у судове засідання.

У зв'язку з зазначеним, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду положень ст.ст.57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області (від 14 серпня 2015 року від 14 серпня 2015 року відповідача - ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено покарання у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень, оскільки 02.08.2015 року близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2, на а/д Київ-Одеса 42 км + 950 м, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався по головній дорозі, внаслідок зіткнення і автомобілі отримали механічні пошкодження.

Власником автомобіля НОМЕР_1, є позивач - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія САК № 149570 від 20.10.2011 року (копія додається).

Таким чином, позивач має право вимагати відшкодування шкоди, завданої автомобілю НОМЕР_1.

21.08.2015 року позивач ОСОБА_1 для оцінки нанесеного збитку автомобілю НОМЕР_1, звернулася до субєкта оціночної діяльності ОСОБА_4, для проведення оцінки з визначення вартості матеріальної шкоди, нанесеної її автомобілю та отримала Висновок про оцінку автомобіля № 1507212 від 24 серпня 2015 року, відповідно до вказаного висновку вартість матеріального збитку, що завдано власнику автомобіля НОМЕР_1, визначається як сума вартості відновлюваного ремонту яка складає 139178,12 (сто тридцять девять тисяч сто сімдесят вісім) гривень 12 копійок.

Згідно з Акта виконаних робіт № РБ-0000017 від 19.11.2015 року та квитанцією до прибуткового касового ордера № 10 від 19.11.2015 року, позивач понесла витрати з відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1, в розмірі 139 176,47 (сто тридцять девять тисяч сто сімдесят шість) гривень 47 копійок.

Відповідно до п. а) 41.1 ст. 41 Закон №1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах , визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Оскільки, на час ДТП цивільна правова-відповідальність відповідача ОСОБА_2, як водія автомобіля НОМЕР_3, на час ДТП не була застрахована відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» тому 20.10.2015 року МТСБУ надіслало повідомлення хих. № 3/1-05/29175, в якому вказувалось, що МТСБУ було прийняте рішення щодо виплати ОСОБА_1 суми страхового відшкодування в розмірі 50000,00 (пятдесят тисяч) гривень 00 копійок і що цю суму буде перераховано на реквізити, вказані в заяві про страхове відшкодування від 14.09.2015 року. 24.10.2015 року МТСБУ перерахувало Позивачці суму страхового відшкодування в розмірі 50000,00 (пятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Приписами ст.1166 Цивільного кодексу України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частиною 5 статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (частина 1 статті 1188 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (частина 1 статті 1194 ЦК України).

Відповідно до пункту 14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд приходить до висновку, що позивачем доведено право на відшкодування матеріальної шкоди відповідачем, оскільки надано докази, що підтверджують факт завдання шкоди відповідачем ОСОБА_2

Суд приходить, до висновку про часткове задоволення вимог позивача, щодо суми відшкодування майнової шкоди, оскільки сума відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1, склала 139176,47 грн., МТСБУ відшкодовано позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 50 000,00 грн., тому різниця між вищевказаними сумами, яку повинен сплати відповідач складає 89176 грн. 47 коп.

Судові витрати згідно зі ст. 88 ЦПК України присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню 891,76 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 11,57,58, 60, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 20.02.1936 р.н (адреса реєстрації: Київська область, Васильківський район, с.Велика Солтанівка, вул..Жовтнева,28) на користь ОСОБА_1 (65062, м. Одеса, пров. Полуничний, 17/47) матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 89176,47 (вісімдесят девять тисяч сто сімдесят шість) гривень 47 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 20.02.1936 р.н (адреса реєстрації: Київська область, Васильківський район, с.Велика Солтанівка, вул..Жовтнева,28) судові витрати повязані зі сплатою судового збору у сумі 891 грн.76 грн. на користь ОСОБА_1.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача поданою до Васильківського міськрайонного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя