Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О.,

ПоповичО.В., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_5, про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до органу опіки та піклування Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, ОСОБА_5 про повернення дитини

за касаційною скаргою органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 22 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради звернувся до суду в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 із позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав, у якому просив позбавити батьківських прав ОСОБА_4 щодо до її дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь опікуна ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів її доходів, але не менше прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування вимог зазначено, що рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 23 січня 2012 року відібрано від матері ОСОБА_4 без позбавлення її батьківських прав ОСОБА_3 та поміщено до комунальної медичної установи «Обласний спеціалізований будинок дитини». Вказаним рішенням суду також стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини у розмірі 270 гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття починаючи з 03 січня 2012 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 народила другу дитину та гроші на сплату аліментів на утримання ОСОБА_3 у неї відсутні. Також у відповідача відсутнє будь-яке майно. Протягом часу перебування дитини в комунальній медичній установі її мати рідко навідувала та не виявила бажання забрати дочку на виховання в сім'ю. ОСОБА_4 належним вихованням, утриманням ОСОБА_3 не займається, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, фактично без поважних причин самоусунулась від виконання свої батьківських обов'язків щодо дитини.

Розпорядженням Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області від 20 січня 2014 року №11-р встановлено опіку над дитиною ОСОБА_3, призначено їй опікуна ОСОБА_5

10 вересня 2014 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до дитини ОСОБА_3

ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому просила повернути їй дитину ОСОБА_3, яка перебуває в опікуна ОСОБА_6 Посилалася на те, що не вчиняла умисні цілеспрямовані дії, спрямовані на невиконання неї своїх обов'язків по відношенню до своєї дитини. За час перебування дочки в Чернівецькому обласному спеціалізованому будинку дитини вона періодично відвідувала її. Нечасте відвідування дитини відбувалося з поважної причини, а саме вагітності. На момент звернення з зустрічним позовом перестали існувати підстави, які слугували підставою для відібрання дитини. Позивач зазначала, що має намір належно піклуватися та виховувати ОСОБА_3, забезпечути їй фізичний, духовний, моральних розвиток та безпечні умови для життя та здоров'я.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 квітня 2015 року позов органу опіки та піклування Виконавчого комітету Чернівецької міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 задоволено частково.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, стосовно її неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис від 24 листопада 2011 року № 2581, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. В іншій частині указаного позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 22 липня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції у частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, стосовно її неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також у частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 та в частині вирішення питання про судові витрати.

У задоволенні позову виконавчого комітету Чернівецької міської ради в інтересах дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі орган опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

За ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

За змістом ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, втрачає будь-які права, засновані на спорідненості з дитиною.

Відповідно дитина втрачає право на піклування одного з батьків, а тому рішення про позбавлення батьківських прав має відповідати інтересам дитини.

Згідно з п. п. 15, 16 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У справі встановлено, що ОСОБА_4 є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14 лютого 2012 року № 97/3 малолітній ОСОБА_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а. с. 23).

Рішенням виконавчого Чернівецької міської ради від 14 лютого 2012 року № 98/3 малолітню ОСОБА_3 направлено в комунальну медичну установу «Обласний спеціалізований будинок дитини» на повне державне утримання (а. с. 24).

Розпорядженням Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області від 29 січня 2014 року №11-р встановлено опіку над дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_3 та призначено опікуном ОСОБА_5 (а. с. 19).

Постановою прокурора Садгірського району міста Чернівці негайно відібрано від матері ОСОБА_7 її малолітню дитину ОСОБА_3 та поміщено її у КМУ «Міська дитяча клінічна лікарня № 2» для обстеження її стану здоров'я і подальшої передачі та влаштування дитити в дитячий заклад. Вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_4 займається жебрацтвом під час перебування з нею її малолітньої дитини ОСОБА_3 (а. с. 33).

Рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 23 січня 2012 року ОСОБА_3 поміщено до КМУ «Обласний спеціалізований будинок дитини». Стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини у розмірі 270 гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття починаючи з 03 січня 2012 року (а. с. 21-22).

24 вересня 2014 року виконавчим комітетом Чернівецької міської ради як органом опіки та піклування надано висновок №01/02-24/1146 про доцільність позбавлення батьківських прав стягнуто з ОСОБА_4 щодо малолітньої дитини ОСОБА_3(а. с. 8-9).

Служба у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області 17 лютого 2015 року надала висновок про доцільність повернення малолітньої дитини матері (а. с. 122).

Відмовляючи у позові органу опіки та піклування про позбавлення батьківських справ, апеляційний суд виходив із того, що позивачем не доведено умисного ухилення ОСОБА_4 від виконання своїх батьківських обов'язків щодо дитини ОСОБА_3 Неналежне виконання ОСОБА_4 батьківських обов'язків спричинено складними життєвими обставинами, а саме: народження іншої дитини, важким майновим станом, неможливістю постійно їздити на побачення з дитиною із Закарпатьської області в Чернівецьку область. Не встановлено наявність виключних обставин, які б давали підстави позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3

Враховуючи те, що винної поведінки матері в ухиленні від виконання батьківських обов'язків не доведено, фактів свідомої відмови від виховання доньки не встановлено, та з огляду на ставлення матері до дитини колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду щодо вирішення позову в цій частині.

Доводів про неправильність вирішення справи в іншій частині у касаційній скарзі не наведено, підстав для виходу за межі скарги не вбачається, а тому рішення апеляційного суду залишається без змін за ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 22 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

О.В. Попович

В.О.Савченко