Номер провадження: 22-ц/785/3501/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

з участю секретаря судового засідання - Лопотана В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за заявою представника ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчих листів до виконання, які були видані по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 25.02.2016 року,

встановила:

27.07.2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання матері до виконання, який був виданий по вищезазначеній цивільній справі щодо стягнення коштів з боржника ОСОБА_3

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 посилалась на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29.11.2012 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_2, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину у розмірі 5000 грн. щомісячно, стягнуто аліменти в розмірі 3500 грн. на утримання матері дитини - ОСОБА_2 Рішенням апеляційного суду Одеської області від 04.03.2013 року було змінено рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.11.2012 року та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину у розмірі 2500 грн. та на утримання матері дитини - ОСОБА_2 аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно. Рішення суду набрало законної сили. 04.03.2013 року. 20.03.2015 року суд видав виконавчі листи на виконання зазначеного рішення.

У зв'язку з досягненням згоди щодо добровільного виконання судового рішення, ОСОБА_2 підписала заяву про повернення виконавчого документу та видачу виконавчого документу на руки, на підставі чого 24.05.2013 року постановою державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ ОСОБА_5 було закінчено виконавче провадження, але оригінал виконавчого документу ОСОБА_2 отримала лише 25.06.2015 року.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 25.02.2016 року поновлено ОСОБА_2 строк на предявлення виконавчих документів щодо стягнення коштів з боржника ОСОБА_3, які були видані по цивільній справі № 1522/20775/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм процесуального права та неправильне застування норм матеріального права, просив ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку на предявлення виконавчих документів до виконання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про поновлення строку на предявлення виконавчих документів районний суд виходив з того, що ОСОБА_2 пропустила строк з поважних причин, у звязку з тим, що отримала виконавчий документ з ДВС лише 25.06.2015 року.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача та частиною 5 цієї статті передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Згідно ч.3 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29.11.2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 28.08.2012 року та до досягнення нею повноліття, а саме до 07.05.2030 року та аліменти на утримання матері в розмірі 3 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 28.08.2012 року та до досягнення донькою трирічного віку, а саме до 07.05.2015 року (а.с.49-50).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 04.03.2013 року було змінено рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.11.2012 року та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину у розмірі 2500 гривень та на утримання матері дитини - ОСОБА_2 аліменти у розмірі 2000 гривень щомісячно, в іншій частині рішення суду залишено буз змін (а.с.120-122).

20.03.2015 року суд видав виконавчі листи на виконання зазначеного рішення (а.с.188).

25.03.2013 року на підставі заяви ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження ВП №37189831 з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку (а.с.191).

23.05.2013 року ОСОБА_2 звернулася до виконавчої служби з заявою про повернення виконавчого документу на руки без виконання (а.с.196) та на підставі цієї заяви 24.05.2013 року старшим державним виконавцем другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції будо винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.199), яка була направлена на адресу ОСОБА_2 04.06.2013 року, однак остання не отримала цього відправлення та воно було повернуто за закінченням терміну зберігання, що підтверджується копією повідомлення про вручення відправлення (а.с.214).

Виконавчий лист ОСОБА_2 отримала особисто 25.06.2015 року в приміщені другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, що підтверджується особистим підписом останньої (а.с.198).

Отже, рішенням суду, на основі якого було видано виконавчий документ, встановлено період стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання, а саме - починаючи з 28.08.2012 року до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 07.05.2015 року, проте заяву про поновлення строку пред'явлення виконавчого документу, ОСОБА_2 подала лише 01.07.2015 року, тобто після закінчення періоду, на який присуджено платежі.

Врахувавши встановлені обставини та норми права, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для поновлення строку для предявлення виконавчого документу, оскільки даний виконавчий документ, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 47 та ч. 3 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», не може бути повторно предявленим до виконання.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене та те, що задовольняючи заяву фактично, ухвалив нове рішення, тому помилково дійшов до висновку про наявність підстав для поновлення строку на предявлення виконавчого документу, що відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали та постановлення нової ухвали про відмову у задоволені заяви

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, п.2 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 25.02.2016 року скасувати та постановити нову.

У задоволені заяви представника ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчих листів до виконання, які були видані по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.М.Таварткіладзе

ОСОБА_8