Справа № 290/1148/15-ц
РОМАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Кравчук В.П.,

при секретарі Лопоцюк Є.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів

ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

співвідповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Романові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 ( співвідповідач - ОСОБА_5) про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення, посилаючись на те, що вона є співвласником 1/3 частини двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, з якої була практично вигнана відповідачами та вимушена проживати в іншому місці. На її неодноразові звернення про можливість проживання в даній квартирі відповідачі не реагують та не надають вільного доступу до квартири, змінивши на вхідних дверях замок.

Згідно вимог уточненої позовної заяви ( а.с.75) позивач просила винести рішення, яким зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити їй перешкод у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1, та вселити її в дану квартиру; також просила стягнути із відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 на її користь судові витрати понесені нею при подачі позовної заяви до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлений уточнений позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, пояснивши при цьому, що вона є співвласником 1/3 частини квартири, відповідачі перешкоджають їй у допуску до даної квартири, а тому просила усунути перешкоди та вселити її до спірної квартири.

Представник відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 заявлений позов не визнала, показавши, що відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є старі, хворі люди, не хочуть жити з позивачем ОСОБА_1, оскільки бояться її. Крім того, представник відповідачів ОСОБА_4 показала, що 2/3 частини спірної квартири належать не батькам, а співвідповідачу ОСОБА_5

Залучений згідно ухвали суду від 20.04.2016 року в якості співвідповідача ОСОБА_5 заявлений позов не визнав, пояснивши, що він згідно договору дарування від 23.03.2016 року являється власником 2/3 частин спірної квартири, в яку бажає вселитися позивачка, але вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки батьки бояться позивачку, яка їх била, тягала матір за коси, хоч враховуючи родинні відносини, мати в міліцію не зверталася.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 - чоловік позивача, показав, що він із дружиною ОСОБА_1 спочатку проживали в квартирі в смт. Романові, але коли почалися бійки та сварки, відповідачі вигнали їх з квартири.

Свідок ОСОБА_7 - син позивача, пояснив, що приїжджали до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, щоб приписати меншого сина до спірної квартири, але почули відмову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову необхідно відмовити, із наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно Договору дарування 2/3 ідеальних часток квартири від 23.03.2016 року, передали безоплатно у власність ОСОБА_5 2/3 ідеальних часток квартири, а тому вони з 23.03.2016 року не є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно даних правовідносин належним відповідачем по даній справі є ОСОБА_5 - дійсний власник 2/3 ідеальних часток квартири №1 в смт. Романів вул. Небесної сотні, 2-б , а не ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як визначено позивачем.

В процесі розгляду справи судом було поставлено на обговорення учасників процесу питання про заміну неналежних відповідачів на належного, проте позивач категорично заперечила щодо проведення такої заміни, вважаючи визначені нею особи відповідачів належними. А тому, згідно ухвали Романівського райсуду від 20.04.2016 року, судом за власної ініціативи було залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_5. (а.с.114-115).

Крім того, в процесі судового розгляду справи 04.05.2016 року судом неодноразово було роз"яснено позивачу положення ст. 33 ЦПК України, тобто право на заміну відповідача по справі, але позивачка ОСОБА_1 в черговий раз категорично заперечила заміну відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 на належного відповідача ОСОБА_5

На підставі вимог ст.33 ЦПК України, суд за відсутності умов, передбачених вказаною нормою, за власної ініціативи не вправі проводити заміну неналежного відповідача на належного. Право визначення особи відповідача покладено на позивача, суд не вправі втручатися у визначення позивачем особи відповідача.

Згідно п.2 Постанови Верховного Суду України №5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», готуючи справу до розгляду, суд повинен визначити: обставини, які мають значення для справи, та факти, що підлягають встановленню і покладені в основу вимог і заперечень; характер спірних правовідносин і зміст правової вимоги; матеріальний закон, який регулює спірні правовідносини; вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів; визначити коло доказів відповідно до характеру спірних правовідносин і роз'яснити, якій із сторін слід довести певні обставини; вжити заходів для забезпечення явки в судове засідання, а також сприяти врегулюванню спору до судового розгляду, аналогічне твердження закріплене в ст.130 ЦПК України.

У п.10 вищевказаної постанови зазначено, що вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі (стаття 26 ЦПК), суд повинен виходити з характеру спірних правовідносин, визначеної ним норми матеріального права, яка підлягає застосуванню, та з матеріально-правового інтересу у вирішенні справи.

Як вбачається зі змісту ст.ст. 33, 119 ЦПК України на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. Водночас позивач не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідачів.

Згідно з положеннями цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній зв'язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими вимогами.

Якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст.33 ЦПК).

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 не заявила клопотання про заміну неналежних відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 належним відповідачем ОСОБА_5, а тому суд відмовляє їй в задоволенні заявленого нею позову.

Пред'явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред'явити позов до належного відповідача.

Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є неналежними відповідачами по справі, позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, клопотання про заміну неналежних відповідачів на належного позивачем в судовому засіданні не заявлялись, хоч судом позивачу неодноразово роз"яснювалося це право, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, оскільки позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 27, 31, 33, 57, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (співвідповідач - ОСОБА_5) про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В.П. Кравчук