АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4419/2016 Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі

головуючого судді Музичко С.Г.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М. при секретарі Матвійчуку І.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про зменшення обов'язкової частки у спадкуванні,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ГУЮ у м. Києві про зменшення обов'язкової частки у спадщини, залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Зазначає про хворобу батька, відповідачу було відомо, проте відповідач не надавав допомоги по догляду за хворим батьком, хоча мав таку можливість.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач та її представник просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній доводів, а рішення першої інстанції скасувати. Представники відповідача просили відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених в суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав, передбачених ст. 1241 ЦК України щодо зменшення обов'язкової частки у спадщині, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4

Колегія суддів погоджується висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За змістом ст. 1241 ЦК України, непрацездатні діти спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

15.11.2012 року ОСОБА_4 склав заповід, яким заповів все майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що він за законом матиме право, ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщину на належну йому на праві спільної часткової власності 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, а також частка квартири, які він прийняв після смерті дружини ОСОБА_5, померлої, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач вважає, що частка відповідача у спадщині повинна бути зменшена, оскільки з 2000 року він не мешкав з спадкодавцем. Знаючи про тяжку хворобу батька, не допомагав їй доглядати останнього. .

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд прешої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2, оскільки остання не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а саме, що наявні підстави для зменшення розміру обов'язкової частки у спадщині ОСОБА_3 після смерті батька, ОСОБА_4

При цьому суд правильно виходив із того, що не проживання відповідача із батьком не може бути підставою для зменшення розміру його частки у спадщині, так само і не доведено суду, що померлий звертався до відповідача за наданням допомоги у зв'язку з хворобою спадковадця.

Отже наведені в апеляційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді