Номер провадження: 22-ц/785/71/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Плавич Н.Д.

суддів: Ващенко Л.Г., Вадовської Л.М.

при секретарі Коноваленко Х.В.

у відкритому судовому засіданні у присутності представника ОСОБА_2, представника публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини, ОСОБА_3,

на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22.12.2014р.

по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю Органа опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради,

про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИЛА:

в серпні 2013р. позивач, публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси до відповідача, ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах, а також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, 2000р.н. з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, зняття з реєстраційного обліку..

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що між позивачем( Банком) та відповідачем ( позичальник) 06.04.2007р. був укладений Договір про відкриття кредитної лінії №13к-199/л на підставі якого ОСОБА_4 відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію у сумі 130000,00доларів США зі сплатою по процентній ставці 15%, відповідач зобовязався повернути гроші у строк до 06.04.2012р.

В забезпечення виконання умов кредитного договору 06.04.2007р. між позивачем та ОСОБА_5 був укладений договір поруки №612/07, за яким вона виступила поручителем за зобовязаннями ОСОБА_2

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 06.04.2007р. між Банком та ОСОБА_2 ( позичальником) був укладений Іпотечний договір, предметом іпотеки є квартира №23а, будинку №41, вул. Дальницька в м. Одеса, загальною площею 90,4кв.м, житловою площею 38,8кв.м.

На підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2011р., яке набуло чинності з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_5 солідарно на користь Банку стягнута заборгованість за кредитним договором.

Банк посилається на те, що в процесі проведення виконавчих дій щодо виконання вказаного рішення було встановлено, що без згоди іпотекодержателя ( Банку) в квартирі №23а, будинку №41, вул. Дальницька м. Одеса була зареєстрована малолітня дитина, ОСОБА_3, 2000р.н.

Посилаючись на те, що відповідач, позичальник не виконує умови кредитного договору, ОСОБА_4 просив:

звернути стягнення на предмет іпотеки, квартиру №23а, що знаходиться в м. Одеса, по вул. Дальницькій №41 загальною площею 90,4кв.м, житловою площею 38,8кв.м в рахунок погашення заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії №13-К-199/л від 06.04.2007р., укладеним між ПАТ « Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2,28.11.1968р.н. в розмірі 8644314,41грн.:

надати дозвіл ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії « Одлеське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від свого імені продати предмет іпотеки будь якій особі на підставі договору купівлі продажу за ціною відповідно до грошової оцінки квартири , проведеної на момент продажу, незалежним експертом. Встановити початкові ціну предмета іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеної незалежним субєктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій;

надати ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління ПАТ « Банк « Фінанси та Кредит» всі повноваження, необхідні для здійснення продажу квартири №23а, що знаходиться в м. Одеса, по вул. Дальницькій №41, в тому числі: право підпису договору купівлі продажу, право здійснювати будь які платежі, що стосуються предмета іпотеки, право на отримання усіх документів, необхідних для укладання договору купівлі продажу та його державної реєстрації, право доступу в квартиру №23а, що знаходиться в м. Одеса, по вул. Дальницькій №41;

надати ПАТ « Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління» ПАТ «Банк « Фінанси та Кредит» право здійснення оцінки майна за участю субєкта оціночної діяльності за власним вибором з виготовленням звіту незалежної оцінки , за необхідністю одержувати дублікати технічного паспорту та інших правовстановлюючих документів на дану квартиру та виготовити та одержати новий технічний паспорт та інші правовстановлюючі документи на квартиру;

з метою забезпечення збереження предмету іпотеки та надання Іпотекодержателю можливості вільно реалізувати своє право , передавати квартиру №23а, що знаходиться в м. Одеса, по вул. Дальницькій №41 в управління ПАТ « Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії « Одеське регіональне управління « ПАТ « Фінанси та Кредит» до моменту укладення договору купівлі продажу;

виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зняти їх з реєстраційного обліку в квартирі №23а, що знаходиться в м. Одеса, по вул. Дальницькій №41 в СГІРФО Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Банку суму судового збору в розмірі 114,70грн.(а.с.2-5).

Першим заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03.02.2014р. позовні вимоги Банку задоволені(а.с.93-96).

На підставі ухвали суду першої інстанції від 14.04.2014р. заочне рішення суду першої інстанції від 03.02.2014р. скасовано (а.с.115-116).

Рішенням суду першої інстанції від 22.12.2014р. позовні вимоги Банку задоволені в повному обсязі.

Суд звернув стягнення на квартиру №23а, будинку №41, вул. Дальницька в м.Одесі в рахунок погашення заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії від 06.04.2007р., який укладений між Банком та ОСОБА_2 у розмірі 8644314,41грн.

Суд виселив із квартири №23а, будинку №41, вул. Дальницька в м.Одесі ОСОБА_2 та неповнолітню ОСОБА_3, зняв їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Судом вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь Банку суми судового збору (а.с.192-195).

З апеляційною скаргою на рішення місцевого суду від 22.12.2014р. звернувся відповідач ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини. Просить скасувати рішення місцевого суду від 22.12.2014р. в повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом вимог матеріального та процесуального права.

В апеляційному суді представник відповідача ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник Банку вважає рішення законним та обґрунтованим.

Колегія в процесі розгляду справи в апеляційному суді зясувала наступні обставини.

ОСОБА_4 заявив позов до відповідача ОСОБА_2, який представляє також інтереси неповнолітньої дитини ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет договору іпотеки, виселення, зняття відповідачів з реєстраційного обліку.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції позивач, ОСОБА_4, 04.11.2014р. подав письмову заяву про зміну предмету позовних вимог у відповідності з вимогами ст. 31 ч2 ЦПК України. Вказана заява приєднана судом до матеріалів справи(а.с.176-179 ).

Змінивши предмет позовних вимог ОСОБА_4 просив:

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 по Договору про відкриття кредитної лінії №13-К-199/л від 06.04.2007р., укладеному між ПАТ « Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2,28.11.1968р.н. в розмірі 8644314,41грн.: звернути стягнення на предмет Іпотеки, а саме квартиру №23а, що знаходиться в м. Одеса, по вул. Дальницькій №41 загальною площею 90,4кв.м, житловою площею 38,8кв.м, що належить на праві власності ОСОБА_2 шляхом визнання права власності на зазначене майно за ПАТ « Банк « Фінанси та Кредит» за ціною, визначеною на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна в рахунок погашення заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії №13-К-199/л від 06.04.2007р., укладеному між ПАТ « Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2, 28.11.1968р.н.;

виселити і зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2та ОСОБА_3, 2000р.н. з квартири №23а, вул. Дальницька №41, м. Одеса(а.с.176-179).

Суд першої інстанції розглянув справу за первісним позовом Банку, тобто розглянуті позовні вимоги Банку до вказаних відповідачів про звернення стягнення на предмет договору іпотеки, виселення відповідачів, зняття їх з реєстраційного обліку.

Законність рішення суду першої інстанції від 22.12.2014р. Банк не оскаржує.

Колегія перевіряє рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог, що були заявлені та розглянуті судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, доводи скарги, заперечення на неї, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

По матеріалам встановлено, що Банком та відповідачем ( позичальник) 06.04.2007р. був укладений Договір про відкриття кредитної лінії №13к-199/л, на підставі якого ОСОБА_4 відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію у сумі 130000,00доларів США зі сплатою по процентній ставці 15%, відповідач зобовязався повернути гроші у строк до 06.04.2012р. .

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 06.04.2007р. між Банком та ОСОБА_2 ( позичальником) був укладений Іпотечний договір, предметом іпотеки є квартира №23а, будинку №41, вул. Дальницька в м. Одеса, загальною площею 90,4кв.м, житловою площею 38,8кв.м (а.с.24-25). Вказане нерухоме майно належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу від 18.11.2005р.(а.с.27-28, 30).

Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики порядок оплати яких встановлюється договором.

Статтею 7 Закону України « Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки Іотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням в повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання. За змістом частини першої ст.575 ЦК України та ст. 1 Закону України « Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до ст.589 ЦК України, частини першої ст.33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у ст.590 ЦК України передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України « Про іпотеку». Згідно із частиною третьою ст.33 Закону звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до ст. 39 вказаного Закону.

Враховуючи вимоги Закону України « Про іпотеку», умови Іпотечного договору від 06.04.2007р., який узгоджений та підписаний сторонами, іпотекодавцем ОСОБА_2 та представником Банку, а саме п.п. 8.4.3, 11,11.3.2 Договору, суд звернув стягнення на предмет договору іпотеки, квартиру №23а, будинку №41, вул. Дальницька в м. Одесі в рахунок погашення заборгованості позичальника/іпотекодавця ОСОБА_2 за договором про відкритті кредитної лінії від 06.04.2007р. в розмірі 8644314,41грн.

Колегія вважає рішення місцевого суду в цій частині вимог законним та обґрунтованим, апеляційна скарга відповідача на висновок суду в цій частині вимог не містить доводів, які дають підставу для його скасування.

Задовольнивши позовні вимоги Банку в частині виселення відповідача та його неповнолітньої дитини, зняття їх з реєстраційного обліку, суд виходив з того, що за вимогами ст. 40 Закону України « Про іпотеку» суд одночасно з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки має право вирішити вимоги щодо виселення відповідачів, зняття їх з реєстраційного обліку.

Колегія з висновком місцевого суду в цій частині позову не погоджується.

Згідно з ч. 2 ст.39 Закону одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Частиною першою статті 40 Закону України « Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки без винесення рішення про виселення мешканців, не позбавляє іпотекодержателя права звернутись з таким позовом окремо.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного жилого приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

Відповідно до частини другої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду.

Таким чином, частина друга статті 109 ЖК УРСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян із жилих приміщень, придбаних не за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, забезпеченого іпотекою цього приміщення, без одночасного надання іншого постійного жилого приміщення.

Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що в разі звернення стягнення на іпотечне майно в судовому порядку та ухвалення судового рішення про виселення мешканців з іпотечного майна, яке не придбане за рахунок кредитних коштів, підлягають застосуванню як положення частини другої статті 39 та/або частини першої статті 40 Закону України « Про іпотеку», так і частини другої статті 109 ЖК УРСР.

За змістом зазначених норм особам, яких виселяють із жилого будинку (жилого приміщення), який є предметом іпотеки і придбаний не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, при зверненні стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку одночасно надається інше постійне житло. При цьому за положенням частини другої статті 109 ЖК УРСР постійне житло вказується в рішенні суду.

При виселенні з іпотечного майна, придбаного не за рахунок кредиту, який забезпечено іпотекою цього житла, відсутність постійного жилого приміщення, яке має бути надане особі одночасно з виселенням, є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення.

Виселення громадян з іпотечного майна, придбаного за рахунок кредитних коштів, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання (частина четверта статті 109 ЖК УРСР).

(Дивитися правові висновки, зроблені Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 18 березня 2015 року (справа № 6-39цс15) та постанові від 24 червня 2015 року (справа № 6-447цс15), які відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

По матеріалам справи встановлено, що іпотекодавець ОСОБА_2 на підставі договору іпотеки від 06.04.2007р. передав Банку в іпотеку нерухоме майно, квартиру власником якої він став на підставі договору купівлі продажу від 18.11.2005р. , тобто придбана не за рахунок кредиту.

При виселенні з іпотечного майна, придбаного не за рахунок кредиту, який забезпечено іпотекою цього житла, відсутність постійного жилого приміщення, яке має бути надане особі одночасно з виселенням, є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення, зняття з реєстраційного обліку.

Тому вимоги позивача про виселення відповідача, його неповнолітньої дитини і зняття їх з реєстраційного обліку не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303,307ч1п2,309ч1п.п.3,4,316,317,319 ЦПК України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини, ОСОБА_3 задовольнити частково, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22.12.2014р. в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства « Банк « Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю Органа опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про виселення, зняття з реєстраційного обліку, - скасувати.

В позові публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю Органа опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про виселення, зняття з реєстраційного обліку з квартири №23а, будинку №41, вул.Дальницька в м.Одесі, загальною площею 90,4кв.м, житловою площею 38,8кв. м , - відмовити.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 22.12.2014р. в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства « Банк « Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю Органа опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки, - залишити без змін.

Рішення набуває чинності негайно після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Н.Д.Плавич

ОСОБА_6

ОСОБА_7