№ 308/310/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19.02.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

судді Придачук О.А.

при секретарі Бомбушкар В.П.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 889241,60 грн., а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 13338,61 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до відповідно до укладеного договору № MKMOGI від 23.08.2007 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 250000,00 грн. на термін до 23.08.2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Однак, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору і станом на 17.12.2015 року заборгованість ОСОБА_2 становить 889241,60 грн., що складається з наступного: 237081,62 грн. заборгованість за кредитом, 173813,18 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 397506,65 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором, 80840,14 грн. штраф (процентна складова), що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні наведеним в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 09.02.2016 року, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.08.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір, згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 250000,00 грн. на термін до 23.08.2017 року, зі сплатою 14,04% за користування кредитом, а також інших платежів в порядку, на умовах та в строки, визначені договором.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості повинно здійснюватися щомісячно до 23 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення договору ануїтетними платежами у сумі не менше 3917,06 грн.

Однак, відповідач прострочував зобовязання, не виконав взяті на себе договором обовязки і станом на 17.12.2015 року заборгованість ОСОБА_2 становить 889241,60 грн., що складається з наступного: 237081,62 грн. заборгованість за кредитом, 173813,18 грн. заборгованість про процентам за користування кредитом, 397506,65 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором, 80840,14 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Між сторонами існують правовідносини з отримання/надання грошового кредиту, про що ними укладено відповідний договір кредиту: згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Факт несплати відповідачем ОСОБА_2 грошових коштів за користування кредитом та погашення кредиту підтверджується доданим до матеріалів справи розрахунком суми заборгованості.

При визначенні розміру заборгованості суд виходить з даного розрахунку і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості з розрахунку: 237081,62 грн. заборгованість за кредитом, 173813,18 грн. заборгованість про процентам за користування кредитом, 80840,14 грн. штраф (процентна складова).

Разом з тим, при визначенні розміру пені, що підлягає до стягнення з відповідача, суд приходить до наступного.

Згідно із ст. ст. 549-551, 624, 1054 ЦК України, за невиконання зобовязань, встановлених кредитним договором, відповідач несе відповідальність, а саме зобовязаний сплатити пеню у розмірі, визначеному кредитним договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З даного приводу Верховний Суд України у справі № 6-100 цс 14 висловив правову позицію, згідно якої вказав, що частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

При визначенні розміру пені, що підлягає стягненню з відповідачів, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути на користь позивача пеню в розмірі 117506,65 грн.

За вищенаведених обставин, враховуючи те, що факт наявності заборгованості у відповідачів перед позивачем на загальну суму 609241,60 грн. доведений, суд вбачає за необхідне позов задовольнити частково і стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості, а також судовий збір в розмірі 9138,61 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 179, 208, 209, 224, 226-228, 232, 233, 294 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 536, 549-551, 624, 1050, 1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, вул Гойди, 28/16, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість в розмірі 609241,60 грн. (шістсот дев»ять тисяч двісті сорок одну грн. 60 коп.) грн., судовий збір у розмірі 9138,61 (дев"ять тисяч сто тридцять вісім грн. 61 коп.) грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_3