Провадження № 2/522/1938/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

судді - Тарасова А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Ткаченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька», третя особа - ОСОБА_3 про стягнення матеріального збитку й моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 12.10.2015 року звернувся позивач ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2, ПрАТ Страхова компанія «Галицька», третя особа - ОСОБА_3 в якій просить стягнути з відповідачів вартість відновлювального ремонту, компенсацію на відшкодування заподіяних матеріальних збитків в розмірі 3 070,44 грн., компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та судові витрати, у тому числі суму сплаченого судового збору.

11.01.2016 року позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої просить стягнути з ПрАТ Страхова компанія «Галицька» вартість відновлювального ремонту в розмірі 15 565,73 грн., збільшено вимоги в частині стягнення суми на відшкодування заподіяних матеріальних збитків в розмірі 660 грн., а також пеню в розмірі 825,06 грн., інфляційні витрати в розмірі 420,28 грн., 3% річних у розмірі 52, 26 грн. та судові витрати в розмірі 1 500 грн.

Позов обґрунтований такими обставинами. 28.07.2015 року приблизно о 17 год. 50 хв. ОСОБА_2 С, керуючи автомобілем Mercedes BENZ 200D (д/н НОМЕР_1), рухаючись у м. Одесі по проспекту Гагаріна у напрямку вулиці Сегедської до проспекту Шевченко, виконуючи поворот ліворуч поза перехрестям з відповідної крайньої смуги, порушуючи правила дорожнього руху, в тому числі не стежив за дорожньою обстановкою, не надав дорогу та перевагу зустрічному автомобілю Mitsubishi Colt 2004 р.в. (д/н НОМЕР_2), яким керував позивач, що рухався у лівому ряду по проспекту Гагаріна в м. Одесі у напрямку від проспекту Шевченка до вулиці Сегедській, допустив зіткнення з автомобілем Mitsubishi Colt 2004 р.в. (д/н НОМЕР_2), внаслідок чого автомобіль Mitsubishi Colt 2004 р.в. (д/н НОМЕР_2) викинуло на тротуар, а потім і на газон.

У результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 08.09.2015 року відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована ПрАТ Страхова компанія «ГАЛИЦЬКА», згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № АІ/5882292, термін дії якого з 22.03.2015 року по 21.03.2016 pоку.

30.07.2015 року позивач звернувся до ПрАТ СК «ГАЛИЦЬКА» із повідомленням про ДТП, а 27.08.2015 року із заявою про виплату страхового відшкодування, після чого 09.10.2015 року страховиком було перераховано на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 31 206, 72 грн., однак позивач вважає, що даної суми грошових коштів недостатньо для проведення відновлювального ремонту автомобілю Mitsubishi Colt 2004 p.в. (д/н НОМЕР_2) та покриття реального розміру матеріального збитку, завданого даному автомобілю у результаті ДТП, у звязку з чим за його клопотанням по справі було призначено та проведено судову автотоварознавчу експертизу, за результатами якої вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Mitsubishi Colt 2004 р.в. (д/н НОМЕР_2) внаслідок ДТП становить 94 141,28 грн., вартість матеріальної шкоди, нанесеної власнику зазначеного автомобіля становить 46 772,45 грн.. Враховуючи зазначене, позивач просить стягнути з ПрАТ Страхова компанія «Галицька» різницю між сумою матеріального збитку, встановленою судовою автотоварознавчою експертизою, та сумою, виплаченою на користь позивача, а саме -15 565,73 грн. Також, позивачу заподіяні й інші матеріальні збитки, що складаються з виклику евакуатора та оплати його послуг, оплата послуг автостоянки, вимушене користування послугами таксі та інші, які позивач оцінив в розмірі 3 070,44 грн. та просить стягнути з відповідача ОСОБА_2.

Позивач вказує, що внаслідок ДТП йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку з ушкодженням автомобіля, перенесеним у звязку з цим сильним психологічним стресом, унеможливлення протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його цільовим призначенням, що призвело до порушення звичного укладу його особистого життя.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та представник ПрАТ СК «ГАЛИЦЬКА» ОСОБА_4 (на підставі довіреності № 14/2015 від 12.05.2015 року) в судове засідання не зявилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності та зазначив, що проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови Біляївського районного суду Одеської області від 08.09.2015 року відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_2 у скоєнні ДТП є преюдиційним фактом, та не підлягає доказуванню.

З описової частини рішення вбачається, 28.07.2015 року приблизно о 17 год. 50 хв. ОСОБА_2 С, керуючи автомобілем Mercedes BENZ 200D (д/н НОМЕР_1), рухаючись у м. Одесі по проспекту Гагаріна у напрямку вулиці Сегедської до проспекту Шевченко, виконуючи поворот ліворуч поза перехрестям з відповідної крайньої смуги, порушуючи правила дорожнього руху, в тому числі не стежив за дорожньою обстановкою, не надав дорогу та перевагу зустрічному автомобілю Mitsubishi Colt 2004 р.в. (д/н НОМЕР_2), яким керував позивач, що рухався у лівому ряду по проспекту Гагаріна в м. Одесі у напрямку від проспекту Шевченка до вулиці Сегедській, допустив зіткнення з автомобілем Mitsubishi Colt 2004 р.в. (д/н НОМЕР_2), внаслідок чого автомобіль Mitsubishi Colt 2004 р.в. (д/н НОМЕР_2) викинуло на тротуар, а потім і на газон.

Автомобіль Mitsubishi Colt 2004 р.в. (д/н НОМЕР_2) належить ОСОБА_3 на праві власності, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу CАA 073676 від 03.09.2009 року. Однак, саме позивач керував автомобілем Mitsubishi Colt 2004 р.в. (д/н НОМЕР_2) в момент ДТП.

Так, згідно пункту 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року встановлено, що відповідно до статей 386, 395, 396 Цивільного кодексу України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Внаслідок вказаного ДТП автомобіль марки Mitsubishi Colt 2004 р.в. (д/н НОМЕР_2) отримав механічні пошкодження, відповідно до висновку №5578 автотоварознавчої експертизи від 01.12.2015 р., вартість відновлювального ремонту внаслідок ДТП становить 94 141,28 грн., вартість матеріальної шкоди, нанесеної власнику автомобіля становить 46 772,45 грн..

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Судом встановлено, що 09.10.2015 року позивачу було виплачено страхове відшкодування в розмірі 31 206, 72 грн.

Таким чином, сума залишку матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, складає 15 565,73 грн. та підлягає стягненню з ПрАТ Страхова компанія « Галицька» на користь позивача.

Згідно ч. 1 ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому законом.

Також, згідно п. 36.5. ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Розрахунок пені здійснюється за формулою: СБ?(ОС?2)%/КДР?КДП, де:

СБ (сума боргу) становить 15 565,73 грн.;

ОС (облікова ставка НБУ) 22%;

КДР (к-сть днів у році) 365 днів у 2015 році, 366 днів у 2016 році;

КДП (к-сть днів прострочення) з 29.11.2015 року по 31.12.2015 року = 33 дні, з 01.01.2016 року по 11.01.2016 року = 11 днів.

15 565,73?(22?2)%/365?33=619,22 грн.

15 565,73?(22?2)%/366?11=205,84 грн.

Отже, загальний розмір пені становить 825,06 грн.

До того ж, згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Така позиція узгоджується і з аналізом практики Верховного суду України, яким встановлено, що оскільки зобовязання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобовязання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за формулою: (СБ?ЗВІ)-СБ, д:

СБ -сума боргу, ЗВІ - загальний відсоток інфляції.

Період прострочення зобовязання з 29.11.2015 року по 31.12.2015 року. За даними Державної служби статистики України в зазначений період базовий індекс споживчих цін становив у листопаді 2015 року 102,0 %, у грудні 2015 року 100,7%.. Загальний відсоток інфляції становить 102,7 %.

Отже, інфляційні втрати становлять: 15 565,73 грн.?102,7%-15 565,73 грн. = 420,28 грн.

Розрахунок 3% річних: (3%?СБ?КДП)/КДР, 3%?15 565,73?33/365=42,22 грн. ( у 2015 році), 3%?15 565,73?11/366=10,04 грн. ( в 2016 році), а загалом 3% річних від суми заборгованості за період з 29.11.2015 року по 11.01.2016 року становить 52,26 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача в частині стягнення з ПрАТ Страхова компанія «Галицька» на його користь пені в розмірі 825,06 грн., інфляційні втрати в розмірі 420,28 грн., 3% річних в розмірі 52,26 коп.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 3 730, 44 грн., слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 позивачу заподіяно матеріальні збитки, оскільки внаслідок механічних пошкоджень автомобіль позивача втратив можливість пересуватися під керуванням водія, в звязку з чим позивач змушений був скористатись послугами евакуатора, вартість яких склала 400 грн., що підтверджується актом №372 від 04.08.2015 року про приймання виконаних робіт.

Для забезпечення схоронності автомобіля позивачем було оплачено послуги автостоянки, що підтверджується копіями квитанцій №053659 від 28.07.2015 року, №053553 від 01.08.2015 року, копіями чеків №003327 від 06.08.2015 року, №003502 від 11.08.2015 року, №003744 від 18.08.2015 року, №003745 від 18.08.2015 року, №004133 від 27.08.2015 року, №004132 від 27.08.2015 року, №004731 від 10.09.2015 року, №004730 від 10.09.2015 року, №004968 від 16.09.2015 року, №004969 від 16.09.2015 року, №005238 від 23.09.2015 року, №005275 від 23.09.2015 року, №007254 від 08.11.2015 року, №008458 від 08.12.2015 року на загальну суму 2 813 грн..

До того ж, оскільки автомобіль позивача неможливо було використовувати за призначенням, йому довелось скористатись послугами таксі, вартість яких складає 212 грн., що підтверджується копією чеку на проїзд від 07.08.2015 року, копіями квитанцій №111768 від 08.08.2015 року, №111795 від 07.08.2015 року.

У звязку з необхідністю оформлення довіреності, яка б надавала позивачу необхідний обсяг прав для вирішення питань, що виникли внаслідок ДТП, він зазнав витрат на суму 250 грн., що підтверджується довідкою від 26.08.2015 року.

Також, внаслідок ДТП позивачу довелось здійснювати листування з відповідачем ОСОБА_5 Страхова компанія «Галицька», що підтверджується копіями чеків від 18.09.2015 року на загальну суму 55,44 грн.

Загальна сума матеріальної шкоди складає 3 730, 44 грн..

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення матеріальної шкоди на суму 3 730,44 грн. з відповідача ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, що заподіяла її, за наявності вини.

Вина відповідача встановлена постановою Біляївського районного суду Одеської області від 09.09.2015 року. При цьому суд враховує конкретні обставини справи, а також положення ст. 23 ЦК України, зокрема, те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, а також те, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 9, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди, обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Суд погоджується з тим, що внаслідок ДТП позивачу було завдано моральні страждання у вигляді душевних переживань через побутові незручності, пов'язані з відсутністю справного автомобіля, неможливістю користуватися ним протягом здійснення відновлювального ремонту, порушенням звичайного способу життя його та його родини.

Разом із тим, суд, враховуючи вимоги закону щодо розумності і справедливості, вважає, що заявлена позивачем сума моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. є завищеною і не відповідає характеру та обсягу його страждань та немайнових втрат, тому суд оцінює завдану відповідачем моральну шкоду в розмірі 6 000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу, витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем було оплачено вартість судової автотоварознавчої експертизи в сумі 1 212 грн., що підтверджується копіями квитанцій №10602213 та №10602284 від 23.11.2015 року, а також, з метою організації та проведення експертизи, позивачем було направлено телеграми до відповідачів, що підтверджується копіями квитанцій про прийом телеграм №101/501, №101/601 від 20.11.2015 року на суму 288 грн. Загальна сума становить 1 500 грн.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму судових витрат в розмірі по 745 гривень з кожного, а всього 1 500 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 206, 212-214 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька», третя особа - ОСОБА_3 про стягнення матеріального збитку та моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ СК «Галицька» на користь ОСОБА_1 вартість відновлювального ремонту в розмірі 15 565 гривень 73 копійки, пеню в розмірі 825 гривень 06 копійок, інфляційні витрати в розмірі 420 гривень 28 копійок, 3% річних в розмірі 52 гривні 26 копійок, усього 16 123 гривні 33 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 3 730 гривень 44 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 6 000 гривень.

Стягнути з ПрАТ СК «Галицька», ОСОБА_2 суму судових витрат в розмірі по 745 гривень з кожного, усього 1 500 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Тарасов

17 березня 2016 року