Справа № 489/7694/15-ц
Номер провадження 2/489/551/16
РІШЕННЯ

Іменем України

27 травня 2016 року місто ОСОБА_1

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (далі-позивач) до ОСОБА_3 (далі-відповідач) про усунення перешкод у користуванні майном,

встановив

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сторони у справі є співвласниками квартири. Проте відповідач перешкоджає позивачу користуватися належними 7/18 частками квартири. Вказує, що такі дії відповідача порушують його права.

Позивач просив суд постановити рішення, яким зобов'язати відповідача надати доступ до спірної квартири та надати комплект ключів від квартири.

02.03.2016 через канцелярію суду надійшла уточнена позовна заява. Позивач просив суд усунути перешкоди в користуванні належним позивачу майном, виділивши останньому у власність 7/18 часток спільного майна та зробивши дверний отвір для користування лоджією розміром 2,20*1,0 м згідно з технічним паспортом, нежитлові приміщення залишити в сумісному користуванні.

Ухвалою суду від 22.03.2016 в задоволенні клопотання про зміну позовних вимог відмовлено, оскільки позивач змінює і предмет і підстави позову.

01.04.2016 позивач подав заяву про зміну позовних вимог, просив додатково вселити до квартири.

Ухвалою суду від 06.04.2016 в задоволенні клопотання про зміну позовних вимог відмовлено, оскільки позивач просив змінити предмет позову після початку розгляду справи по суті.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до рішення суду від 16.12.2014 за позивачем визнано право власності на 7/18 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_1

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.09.2015 7/18 частки квартири АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2

Позивач зазначає, що відповідач не впускає позивача в спірну квартиру, не надає ключі від квартири.

Згідно з висновком від 10.08.2015 ОСОБА_2 не може потрапити до квартири, частина якої належить їй, оскільки ключі знаходяться у ОСОБА_3

Відповідно до висновку інспектора поліції Ленінського відділу поліції ГУНП України в Миколаївській області від 25.03.2016 під час перевірки встановлено, що ОСОБА_3 не впускає ОСОБА_2 до квартири, також не дає ключі, тим самим обмежує доступ останньої до свого майна.

Пункт 7 статті 92 Конституції України встановлює, що правовий режим власності визначається виключно законами України.

Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч. 1 ст. 358 ЦК України).

Ст. 321 ЦК України встановлює непорушність права власності. Зокрема, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оскільки відповідач, яка проживає в квартирі, створює перешкоди позивачу у користуванні належною сторонам квартирою, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позову про усунення перешкод позивачу в користуванні спільною частковою власністю, зобов'язавши відповідача не чинити перешкоди позивачу у користуванні квартирою №58 по вул. Нагірній, 87/1 в м. Миколаєві.

Як встановлено в судовому засіданні між сторонами не було вирішено питання про порядок користування спільним майном. А відтак, співвласники мають право користуватися усім майном, тобто всією квартирою.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 487,20 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у володінні та користуванні квартирою №58 по вул. Нагірній, 87/1 в м. Миколаєві.

Зобов'язати ОСОБА_3 надати ОСОБА_2 комплект ключів для доступу до квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв