АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/1572/16 Головуючий 1 інст. Гримайло А.М.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 30 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення одноразово матеріальної шкоди в cyмi 2273,58 грн. та моральної шкоди в cyмi 50100,96 грн., посилаючись на те, що 24 червня 2013 року відповідач, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Дергачі Харківської області на перехресті вулиць Петровського та Революції не надав йому перевагу в pyci, та допустив зіткнення, внаслідок чого був пошкоджений велосипед, на якому він рухався та інше майно, а йому спричинені легкі тілесні ушкодження.

Постановою старшого слідчого Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області від 19.07.2013 року кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 22 серпня 2013 року провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку iз закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Після вказаної дорожньо - транспортної пригоди (ДТП) він з 25 по 27 червня 2014 року знаходився на стаціонарному лікуванні, оскільки внаслідок ДТП в нього загострилися хронічні хвороби. Спричинена йому матеріальна шкода складається з підтверджених чеками вартості придбання ліків та проведеної діагностики - комп'ютерної томографії у розмірі 2273,58 грн.

Крім того, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 йому була спричинена моральна шкода, яка полягає у фізичному болю, душевних стражданнях, порушенні життєвого спокою, перебуванні на лікуванні, витратою додаткових коштів, зміні ритму життя. Розмір моральної шкоди ним розрахований відповідно до «Методики встановлення заподіяння моральної шкоди та метод оцінки poзміру компенсації спричинених страждань», затвердженої Постановою КМУ № 595 від 02.07.2008 р. та визначений у сумі 50 100, 96 грн.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав, вважаючи також винним у скоєнні ДТП ОСОБА_3, який відмовився від надання йому швидкої медичної допомоги та транспортування до лікарні, був присутнім під час оформлення ДТП, а до лікарні звернувся через декілька днів. Зазначав, що отримані ОСОБА_3 при ДТП пошкодження - синці та садна - не могли спричинити вказані ним у позові наслідки.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 30 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково: на його користь стягнуто із ОСОБА_4 за спричинену матеріальну шкоду 107,05 грн. та 3000 грн. у відшкодування спричиненої моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збip на користь держави в cyмi 243грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просить змінити вказане рішення районного суду та стягнути з ОСОБА_4 на його ( ОСОБА_3П.) користь одноразово матеріальну шкоду в сумі 2273,58 грн. та моральну шкоду в сумі 50100,96 грн.

Зазначає, що районним судом не враховано, що згідно наданих ним доказів його подальше лікування хронічних хвороб було повязано з ДТП, що відбулася 24 червня 2013 року, а стягнуті суми у відшкодування моральної шкоди не відповідають обставинам справи та розрахунку, наданому ним відповідно до «Методики встановлення заподіяння моральної шкоди та метод оцінки poзміру компенсації спричинених страждань», затвердженої Постановою КМУ № 595 від 02.07.2008 р.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 частково, суд першої інстанції виходив з наявності вини відповідача ОСОБА_4 у вчиненні ДТП, що сталася 24 червня 2013 року за участю сторін, що спричинило ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження, внаслідок яких останній зазнав матеріальні збитки та моральну шкоду, визначивши їх розмір, виходячи з наданих сторонами доказів.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на вимогах закону та матеріалах справи.

Останні свідчать про те, що 24 червня 2013 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Дергачі Харківської області на перехресті вулиць Петровського та Революції, допустив зіткнення з рухавшимся на велосипеді ОСОБА_3, внаслідок чого останньому були спричинені легкі тілесні ушкодження в вигляді синців та содом, а автомобілю відповідача - механічні пошкодження.

Постановою старшого слідчого Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області від 19.07.2013 року кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 22 серпня 2013 року провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку iз закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній ocoбi, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Факт знаходження ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні з 25 червня 2013 року по 27 червня 2013 року з діагнозом: забиття м'яких тканей лівої надбрівної області. Закрита травма грудної клитини, забиття поперекового відділу хребта підтверджений випискою із медичної карти Обласної клінічної лікарні центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф від 27.06.2013 р. Подалі при зверненні ОСОБА_3 12 липня 2013 року до Харківської поліклініки № 24 йому був встановлений остаточний діагноз - полі сегментарний остеохондроз, диспластичний спондилолистез I ст., спондипоартроз та призначено лікування.

Згідно виписки з медичної карти амбулаторного хворого № 9.18445 Обласної клінічної лікарні центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф від 23.10.2013 року ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні з 11.10.2013 року по 23.10.2013 року з діагнозом диспластичний спондилолистез L4 хребця 1 з лізисом дужки L4 хребця. Нестабільність стінок хребтового каналу на рівні L4 - L5. Синдром радикулогенної переміжної кульгавості. Виражена та стійка двостороння люмбоішиалгія . Обмеження функції поперекового відділу хребта.

Судом першої інстанції обґрунтовано зроблений висновок про те, що в досліджених судом письмових доказах - виписок з медичних документів на імя ОСОБА_3 відсутні достовірні дані про те, що загострення хронічних захворювань, які має позивач, повязані з наслідками отриманих останнім легких тілесних ушкоджень при вищевказаній ДТП.

У звязку з чим та відповідно до вимог ст.ст. 11, 58-60, 212 ЦПК України судом першої інстанції надана правильна правова оцінка достовірності та належності доказам понесених ОСОБА_3 витрат на лікування.

Ст.ст. 23,1167 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при визначенні розміру відшкодування ОСОБА_3 моральної шкоди враховані вищезазначені вимоги законодавства, наявністьпсихотравмувальної ситуації, її наслідки, вимоги розумності і справедливостіта зроблений обґрунтований висновок про стягнення з відповідача у відшкодування моральної шкоди 3000 гривень.

Доводи апеляційної скарги по суті зводяться до переоцінки наданих сторонами доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції по оцінці цих доказів та особового тлумачення апелянтом норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Оскільки судом першої інстанції відповідно до ст.212 ЦПК України надана правильна правова оцінка доказам по справі, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1.ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 30 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: