Номер провадження: 22-ц/785/3468/16
Головуючий у першій інстанції Гранін В. Л.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Таварткіладзе О.М., Фальчука В.П.,

з участю секретаря судового засідання - Лопотана В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 10.03.2016 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа Одеська міська рада,

встановила:

Представник заявника звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла 09.04.2012 року, на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1. Даний факт заявнику необхідно встановити для підтвердження свого права на отримання спадщини після смерті ОСОБА_4

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 10.03.2016 рокувказану заяву було залишено без розгляду.

Зазначену ухвалу суду оскаржує в апеляційному порядку представник заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 В скарзі з посиланням на невідповідність висновків суду обставинам справи ставиться питання про скасування ухвали і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не взято до уваги факт того, що право ОСОБА_2 на спадкування ніким не оспорюється, заявник як дитина спадкодавця є спадкоємцем першої черги за законом, однак реалізацію його права спадкоємця заважає відсутність відповідних документів, які б підтвердили його спільне проживання зі своєю мамою.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви без розгляду, районний суд виходив з того, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у частині першій статті 256 ЦПК України, в судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У Постанові Пленуму Верховного Суду Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995 року зі змінами в п.3 указано, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

На підставі Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.4 Листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: Встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов'язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

В п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995 року зі змінами також зазначено, що разом з цим, для розгляду в порядку окремого провадження не може бути прийнята заява про встановлення факту родинних відносин, якщо заявник порушує справу з метою підтвердити в наступному своє право на жиле приміщення або на обмін жилого приміщення. У разі відмови в задоволенні вимог про визнання права на жилу площу або на обмін жилого приміщення, заінтересована особа має право звернутись до суду з відповідним позовом.

На думку колегії суддів, заявник просить встановити зазначений факт проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла 09.04.2012 року, на час відкриття спадщини, з метою підтвердити в наступному своє право на спадкове майно.

Відповідно ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, а тому в силу п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала районного суду залишенню без змін.

Разом з тим колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити заявнику його право на звернення до суду з зазначеним питанням разом з питанням щодо визнанням права на спадщину в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, п.1 ч.1 ст. 312, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 10.03.2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.М.Таварткіладзе

В.П.Фальчук