Провадження № 2/537/483/2016
Справа № 537/1824/16-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2016 р. м. Кременчук

Крюківський райсуд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Степури А.А., за участю секретаря судового засідання - Грицькової Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кременчуцької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1. Факт його з батьком родинних відносин засвідчується його свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складалася з усього належного рухомого та нерухомого майна. На випадок своєї смерті його батько залишив заповіт, у якому все своє майно де б воно не було та з чого не складалося він заповів йому . Він належним чином прийняв спадщину після смерті свого батька, звернувшись у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Так, після смерті батька зокрема залишилося нерухоме майно 7/10 часток у спільній власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та в цілому складається з житлового будинку літ. «Аа», житлового будинку літ. «Бб2», сараю - літньої кухні літ. «бб1», погребу літ. «В», туалету літ «Г», колодязю літ. «К», огорожі № 1-3, замощення І. Решта 3/10 частки вищевказаного домоволодіння належить позивачу на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння за № 32 від 18.08.1992 року яке було видане УЖКГ виконкому ради народних депутатів м.Кременчука на виконання рішеня виконавчого комітету Крюківської районної ради народних депутатів м.Кременчука за № 295 від 16.04.1992 року «Про розділ на два окремих та встановлення долевих співвідносин у домоволодінні АДРЕСА_1. Згідно цьому рішенню було встановлено, що вказане домоволодіння розділу на два окремих не підлягає та затверджено долеве співвідношення між співвласниками. Тобто, фактично домоволодіння між ним та його батьком розподілене не було, а лише визначено, що його батькові належить 7/10 часток домоволодіння, а йому 3/10 частки. Аналогічне свідоцтво на 7/10 часток було отримане його батьком, але як було встановлено вже після його смерті воно було втрачене. Факт належності його батькові вказаної частини домоволодіння засвідчується лише відомостями технічного паспорту вищезазначеними рішеннями виконавчого комітету Крюківської районної ради народних депутатів м.Кременчука, а також довідкою з БТІ за № 61/205 від 1.02.2016 року, яка була видана на запит державного нотаріуса. 3.02.2016 року він звернувся до нотаріальної де була заведена спадкова справа після смерті його батька та попрохав видати йому свідоцтво про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно. Однак, державний нотаріус видав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що для видачі свідоцтва про право на спадщину, що ним не подано правовстановлюючі документи на спадкове майно, що відповідають вимогам законодавства. Як він зазначав, свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння було його батьком втрачене, отримати його дублікат він не міг, оскільки він не являється власником. Тому державний нотаріус порадив йому звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча завчасно надіслав клопотання про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Кременчуцької міської ради Полтавської області - Богунов О.О. до судового засідання не з'явився, але завчасно надіслав заяву згідно якої прохав справу розглянути без його участі, стосовно позовних вимог покладається на розсуд суду.

Третя особа - друга Кременчуцька державна нотаріальна контора - до судового засідання представника не направила, хоча завчасно надіслала клопотання про розгляд справи без участі представника стосовно позовних вимог покладається на розсуд суду.

Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши та проаналізувавши представлені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 8.09.1976 року виданого Білецьківською сільською радою Кременчуцького району встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком якого є ОСОБА_6, мати ОСОБА_7.

Згідно заповіту від 28.09.2000 року встановлено, що ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробив розпорядження: все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося, а також все те, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповідає ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння за № 32 від 18.08.1992 року яке було видане УЖКГ виконкому ради народних депутатів м.Кременчука на виконання рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради народних депутатів м.Кременчука за № 295 від 16.04.1992 року встановлено, що 3/10 частки домоволодіння розташоване по АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_1.

Згідно рішення № 295 від 16.04.1992 року «Про розділ на два окремих та встановлення долевих співвідносин у домоволодінні АДРЕСА_1 було встановлено, що вказане домоволодіння розподілено на частки та визначено, що померлому ОСОБА_6 належить 7/10 часток домоволодіння, а позивачу 3/10 частки.

Згідно довідки виданої начальником КП КМБТІ встановлено, що власниками житлового будинку 123 в м.Кременчуці є ОСОБА_6 частка якого є 7/10, частки ОСОБА_1 складає 3/10.

Позивач звернувся до державного нотаріуса другої Кременчуцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою АДРЕСА_1, що належить померлому ОСОБА_6

Відповідно до п.3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24/753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (392 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст..1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частин 1, 2 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно статті 346 Цивільного кодексу України підставою припинення права власності є, зокрема, смерть власника.

Відповідно дост.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обовязки. До майнових прав належить, зокрема, право власності.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Відповідно до спадкової справи № 561/06 від 25.12.2006 року після померлого ОСОБА_6 інші особи з заявою про прийняття спадщини не звертались.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10,60,79,212,213,215 ЦПК України, ст. ст. 346, 1216, 1261, 1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 7/10 часток житлового будинку з господарським будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та у цілому складається із житлового будинку літ. «Аа», житлового будинку літ. «Бб2», сараю - літньої кухні літ. «бб1», погребу літ. «В», туалету літ «Г», колодязю літ. «К», огорожі № 1-3, замощення І., в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Степура А.А.