Справа № 161/816/16-ц
Провадження № 2/161/1248/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

за участю:

позивачів ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Луцького національного технічного університету про визнання протиправним та скасування наказу про оголошення догани

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що з 1997 року він працює директором Технічного коледжу Луцького НТУ. 15.11.2010 року між ним та відповідачем було укладено контракт і призначено директором коледжу по 14.11.2017 року. 25.11.2015 року наказом ректора Луцького НТУ № 274-07-34 йому було оголошено догану за бездіяльність, допущену при виконанні службових обовязків. Вважає, що даний наказ є протиправним. Так, з наказу вбачається, що догану оголошено за бездіяльність, допущену при виконанні службових обовязків. Проте, в описовій частині наказу не міститься визначення який дисциплінарний проступок він вчинив, відповідач обмежився лише загальним посиланням на бездіяльність, відсутні факти порушення або невиконання посадових обовязків як директора коледжу. Його посадові обовязки чітко визначені у посадовій інструкції від 15.11.2010 року, жодного пункту посадової інструкції він не порушував. В червні 2015 року до коледжу надійшло звернення ОСОБА_4 з приводу непедагогічної поведінки викладача ОСОБА_5 Оскільки він як директор коледжу не наділений повноваженнями по притягненню працівників до дисциплінарної відповідальності, 27.08.2015 року ним була направлена службова записка ректору НТУ з пропозицією про звільнення ОСОБА_5, однак його звернення ректор лишив без уваги. 08.10.2015 року ним було підготовлено проект наказу на звільнення ОСОБА_5 з посади у звязку із закінченням строкового договору. Проект наказу був погоджений посадовими особами університету, однак ректор цей наказ не підписав. Просить суд визнати незаконним та скасувати наказ ректора Луцького Національного технічного університету № 274-07-34 від 25.11.2015 року, стягнути з відповідача на його користь судовий збір.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що наприкінці 2014 року до нього звернулася ОСОБА_4 мама студента технічного коледжу ОСОБА_4. В усній формі ОСОБА_4 повідомила про те, що між викладачем ОСОБА_5 та її сином виник конфлікт викладач ОСОБА_5 в грубій формі, в присутності інших студентів, образив її сина та батьків студента. Він викликав ОСОБА_5 до себе, і ОСОБА_5 в присутності ОСОБА_4 визнав, що такий конфлікт дійсно мав місце, він повів себе непедагогічно. ОСОБА_5 в його присутності вибачився перед мамою студента і пообіцяв, що вибачиться перед студентом ОСОБА_4 в присутності групи. Він (позивач) вважав, що конфлікт на цьому вичерпався, не перевіряв чи дотримав ОСОБА_5 свою обіцянку щодо вибачення перед студентом. У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до нього з письмовою вимогою про звільнення ОСОБА_5. На обґрунтування цієї вимоги вона вказала, що викладач ОСОБА_5 не лише не вибачився перед її сином, а продовжує ображати ОСОБА_4 у грубій формі в присутності інших студентів. На той час він не міг вжити ніяких заходів реагування, оскільки студенти знаходилися на канікулах, викладачі перебували у відпустках, а у Луцькому НТУ проходили вибори ректора. 28.08.2015 року він написав на імя ректора доповідну записку у якій просив вирішити питання про звільнення викладача ОСОБА_5. 31.08.2015 року проходило засідання педагогічної ради і ректор просив не піднімати питання про звільнення ОСОБА_5. У листопаді 2015 року з Міністерства освіти України до Луцького НТУ було надіслано письмову скаргу ОСОБА_4 і після цього Луцьким НТУ було проведено службове розслідування. За результатами цього розслідування було видано наказ № 274-07-34 від 25.11.2015 року яким йому було оголошено догану. Вважає, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності є безпідставним, оскільки він вжив всі можливі заходи щодо врегулювання вказаного питання. Просить його позовні вимоги задовольнити, наказ ректора Луцького Національного технічного університету № 274-07-34 від 25.11.2015 року визнати незаконним та скасувати.

Представник відповідача позов не визнала, суду пояснила, що 02.11.2015 року на електронну адресу Луцького НТУ від першого заступника Міністра освіта і науки України ОСОБА_6 надійшов лист щодо надходження на адресу міністерства скарги мами студента ОСОБА_4 щодо систематичного приниження викладачем коледжу ОСОБА_5 честі і гідності студента. На підставі доповідної записки помічника ректора ОСОБА_7 ректором Луцького НТУ було видано доручення про проведення службового розслідування по порушеному питанню. За результатами розслідування було складено акт, що став підставою для винесення догани ОСОБА_1 В ході службового розслідування було встановлено, що впродовж тривалого часу, а саме з листопада 2014 року викладач технічного коледжу ОСОБА_5 вчиняв аморальний поступок негідний викладача, а саме грубо образив свого неповнолітнього студента у присутності групи студентів. Аудіозапис образ мама студента надіслала на адресу МОН України. До позивача мама студента ІНФОРМАЦІЯ_1, проте позивач обмежився лише усною розмовою з ОСОБА_5 В червні 2015 року мати студента ІНФОРМАЦІЯ_2, який продовжував ображати її сина, принижувати його гідність. ОСОБА_4 у своєму зверненні зазначала, що поведінка ОСОБА_5 є несумісною з посадою викладача. З листопада 2014 року та на дату проведення службового розслідування на адресу Луцького НТУ скарг, заяв від батьків студента не надходило, повідомлення стосовно конфліктної ситуації чи подання про притягнення винної особи до відповідальності від ОСОБА_1 не надходило. Зазначене свідчить про бездіяльність ОСОБА_1 щодо врегулювання конфлікту між викладачем та студентом та притягнення до відповідальності викладача на неетичну поведінку. Натомість 13.03.2015 року позивач ОСОБА_1 підписав ОСОБА_5 характеристику в якій зазначив про високі досягнення останнього, професіоналізм, привиття дітям культури мовлення та розпорядження про виплату ОСОБА_5 заохочення за сумлінну працю та професіоналізм. Таким чином, наказ про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани є обґрунтованим, при його виданні були дотримані вимоги закону. Просить у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що Технічний коледж Луцького Національного технічного університету є вищим навчальним закладом І-ІІ ступеня акредитації.

Позивач ОСОБА_1 з 1997 року працює на посаді директора Технічного коледжу Луцького Національного технічного університету.

15.11.2010 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_8 НТУ було укладено контракт, ОСОБА_1 призначено на посаду директора коледжу по 14.11.2017 року (а.с. 16-22).

02.11.2015 року на електронну адресу Луцького НТУ від першого заступника Міністра освіта і науки України ОСОБА_6 надійшов лист щодо надходження на адресу міністерства скарги мами студента ОСОБА_4 щодо систематичного приниження викладачем коледжу ОСОБА_5 честі і гідності студента (а.с. 49).

На підставі доповідної записки помічника ректора ОСОБА_7 04.11.2015 року ректором Луцького НТУ було видано розпорядження про проведення службового розслідування по порушеному питанню (а.с. 6, 48).

Наказом ректора Луцького Національного технічного університету № 274-07-34 від 25.11.2015 року директору Технічного коледжу Луцького НТУ ОСОБА_1 було оголошено догану за бездіяльність, допущену при виконанні службових обов»язків (а.с. 5).

У даному наказі зазначено, що службовим розслідуванням, проведеним за зверненням мами студента ІНФОРМАЦІЯ_3, було встановлено, що методист ТК Луцького НТУ ОСОБА_5 протягом тривалого часу, включаючи період 2014-2015 навчальний рік, був викладачем вищої математики ТК Луцького НТУ. Інцендент який виник між вказаним викладачем та студентом ОСОБА_4, мав місце в листопаді 2014 року, а саме викладач ОСОБА_5 нецензурно образив студента ІНФОРМАЦІЯ_4, який на той час був неповнолітнім, ображаючи та принижуючи його гідність в присутності групи студентів. Даний випадок був доведений до відома директора коледжу ОСОБА_1, після чого ОСОБА_5 вибачився перед ОСОБА_4 Будь-яких інших заходів дисциплінарного характеру щодо ОСОБА_5 директором коледжу не вчинялось, навпаки, директором коледжу до ОСОБА_5 було застосовано матеріальне заохочення у вигляді премії за сумлінну працю та професіоналізм та надано позитивну характеристику, як викладачу вищої категорії. Враховуючи викладене директором Коледжу ОСОБА_1 було допущено бездіяльність щодо даного випадку.

Аналогічні відомості містяться в акті службового розслідування від 07.11.2015 року, проведеного комісією за дорученням ректора Луцького НТУ (а.с. 7).

Відповідно до ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності.

З п. 3.6 контракту з педагогічним працівником від 01.09.2014 року, який був укладений між ОСОБА_5 та Луцьким національним університетом (а.с. 112-113), слідує, що ОСОБА_5 як педагогічгний працівник ТК Луцького НТУ був зобовязаний додержуватися норм педагогічної етики, моралі, поважати гідність осіб, які навчаються у ТК Луцького НТУ.

Обставини щодо наявності систематичної неетичної та непедагогічної поведінки з боку викладача вищої математики Технічного коледжу Луцького НТУ ОСОБА_5 по відношенню до неповнолітнього студента ІНФОРМАЦІЯ_4, внаслідок якого було принижено гідність останнього, що було підставою для притягнення ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності, сторонами по справі визнаються та неоспорюються.

Відповідно до п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 58 Закону України «Про освіту» науково-педагогічні, наукові та педагогічні працівники вищого навчального закладу зобовязані: дотримуватися норм педагогічної етики, моралі, поважати гідність осіб, які навчаються у вищих навчальних закладах, прищеплювати їм любов до України, виховувати їх у дусі українського патріотизму і поваги до Конституції України та державних символів України; дотримуватися статуту вищого навчального закладу, законів, інших нормативно-правових актів.

Пунктом 19 посадової інструкції директора Технічного коледжу Луцького національного технічного університету ОСОБА_1 (а.с. 13-15) визначено, що директор коледжу несе відповідальність за якість освіти випускників, життя і здоровя, дотримання прав і свобод учнів (вихованців) під час навчального процесу в установленому законодавством України порядку.

Як слідує з пояснень самого позивача ОСОБА_1, наданих в судовому засіданні, про неетичну та непедагогічну поведінку викладача ОСОБА_5 йому стало відомо з усного повідомлення матері студента ОСОБА_4 наприкінці 2014 року.

З проводу вказаної вище поведінки ОСОБА_5 позивач ОСОБА_1 провів з ним бесіду, ОСОБА_5 вибачився перед мамою студента ОСОБА_4 ОСОБА_9, обіцяв вибачитися безпосередньо перед студентом ОСОБА_4 в присутності групи. Такі заходи реагування з боку директора коледжу на її звернення, ОСОБА_4 влаштовували за умови вибачення ОСОБА_5 перед її сином та припинення протиправної поведінки щодо її сина у подальшому.

Ці обставини знаходять своє обєктивне підтвердження як з пояснень позивача ОСОБА_1, так і з пояснень свідка ОСОБА_4, допитаної в судовому засіданні.

Ніяких інших дій щодо вирішення даної конфліктної ситуації директором коледжу ОСОБА_1 вчинено не було, питання дотримання викладачем ОСОБА_5 обіцянки публічного вибачення перед студентом ОСОБА_4 та недопущення неправомірної поведінки в подальшому не проконтрольовано, що стало однією з причин продовження та поглиблення конфлікту між викладачем ОСОБА_5 та студентом ОСОБА_4

До такого висновку суд приходить, зокрема, із пояснень свідка ОСОБА_4, яка суду пояснила, що після її першого, усного звернення до директора ОСОБА_1, викладач ОСОБА_5 не тільки не вибачився перед її сином і не припинив непедагогічну поведінку під час занять, а став перестрівати сина в приміщенні коледжу у час між та після занять, висловлював на адресу сина грубі образи та погрози.

08.06.2015 року ОСОБА_4 повторно звернулася до директора Технічного коледжу ОСОБА_1 з приводу систематичної непедагогічної поведінки викладача ОСОБА_5 щодо її сина, а також інших студентів групи (а.с. 9). В своїй письмовій заяві ОСОБА_4 зазначила, що вона вважає, що ОСОБА_5 не гідний навчати та виховувати молодь, займатися педагогічною діяльністю у будь-якому навчальному закладі.

Згідно до п.2.1.1 контракту (а.с. 16) ОСОБА_1 як директор технічного коледжу в межах наданих йому повноважень самостійно вирішує питання діяльності коледжу, за винятком тих, які законодавством або цим контрактом віднесені до компетенції ректора Луцького національного технічного університету, загальних зборів (конференції) трудового колективу НТУ та коледжу.

Пунктом 2.1.4 контракту визначено, що питання прийняття та звільнення з роботи інших співробітників коледжу (за винятком технічного персоналу),а також застосування щодо них заохочень і стягнень відноситься до компетенції ректора НТУ. Директор коледжу дає пропозиції ректор тору ЛНТУ щодо прийняття та звільнення з роботи цих працівників, а також щодо застосування до них заохочень та стягнень у відповідності з чинним законодавством України.

Розділом 6 Положення про технічний коледж Луцького національного технічного університету (а.с. 81-111) визначені права та обовязки директора коледжу, зокрема, п. 6.5 встановлено, що директор коледжу вносить подання ректорові про застосування заходів морального або матеріального заохочення, про притягнення до дисциплінарної відповідальності згідно з чинним законодавством.

Судом встановлено, що жодних заходів реагування щодо дисциплінарного проступку ОСОБА_5 директором технічного коледжу ОСОБА_10, в межах наданих йому повноважень, здійснено не було пояснення від ОСОБА_5 та студента ІНФОРМАЦІЯ_5, подання на імя ректора (виконуючого обовязки ректора) Луцького НТУ щодо притягнення ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності не вносилося.

Доводи позивача ОСОБА_1 відносно того, що він не міг вжити ніякі заходи реагування, оскільки студенти коледжу знаходилися на канікулах, викладачі перебували у відпустках, а у Луцькому НТУ проходили вибори ректора, суд до уваги не приймає, оскільки дані обставини не позбавляли можливості ОСОБА_1, в межах наданих йому повноважень, вжити відповідні заходи реагування.

Відповідні заходи реагування ОСОБА_1 не вживалися тривалий час з моменту звернення до нього ОСОБА_4 та до початку службового розслідування.

Таким чином, суд вважає доведеним, що позивачем ОСОБА_1 при виконанні своїх обовязків було допущено бездіяльність, щодо невжиття заходів по притягненню до дисциплінарної відповідальності викладача технічного коледжу Луцького НТУ ОСОБА_5

Надану позивачем ОСОБА_1 доповідну № 342 від 27.08.2015 року адресовану ректору Луцького НТУ ОСОБА_11 (а.с. 10), суд до уваги не приймає, оскільки позивачем та його представником не надано жодних доказів на підтвердження того, що вказана доповідна була направлена адресату.

З наданого витягу з журналу реєстрації вихідної кореспонденції в Технічному коледжі Луцького НТУ (а.с. 81-83), слідує, що 27.08.2015 року під номером 342 було зареєстровано «лист-службова» ректору ЛНТУ, проте, вказаний запис ніяким чином не свідчить про те, що вказаний документ було направлено на адресу НТУ.

На думку суду, наданий позивачем проект наказу на звільнення ОСОБА_5 з посадови викладача Технічного коледжу Луцького НТУ, про вжиття ним необхідних заходів реагування, також не свідчить, оскільки з тесту даного документу вбачається, що ОСОБА_5 слід звільнити з посади з 15.10.2015 року у звязку із закінченням строкового договору (п. 36 п. 2 КЗпП України) (а.с. 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинні зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Вказана вимога закону відповідачем була дотримана, відповідне пояснення було надано ОСОБА_1 04.11.2015 року (а.с. 11).

Згідно зі ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути засновано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Частиною 2 ст. 149 КЗпП України також визначено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Це відповідає правилу частини першої ст. 61 Конституції України, яке забороняє за одне й те саме порушення двічі притягати до юридичної відповідальності одного і того ж виду.

В даному випадку ці вимоги закону відповідачем ОСОБА_8 національним технічним університетом також були дотримані, до позивача застосоване одне дисциплінарне стягнення у вигляді догани, цей вид стягнення є найменш суворим з передбачених ст. 147 КЗпП України.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи свого обєктивного підтвердження не знайшли, а тому позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 43 Конституції України, ст.ст. 147, 149, 235 КЗпП України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Луцького національного технічного університету про визнання протиправним та скасування наказу про оголошення догани відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_12