Справа № 305/1803/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

08 червня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1

суддів Мацунича М.В., Куштана Б.П.

при секретарі Кухта М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Рахівського районного суду від 3 березня 2014 року по справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и л а :

ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулося до суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 17.12.12р. між позивачем та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги. Згідно вказаного договору до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 818 від 05.06.07р., що був укладено між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестаційний банк» та ОСОБА_3 та кредитним договором № 81 від 29.01.07 р., що було укладено між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2

За умовами кредитного договору № 818 від 05.06.07р., ОСОБА_1 зобов'язується надати позичальникові кредит у сумі 49 500 доларів США, а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі. В свою чергу, ОСОБА_3 як боржник, неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, в результаті чого, станом на 01.07.2013 року має прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 56 410 Доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 450 885, 13 грн.; заборгованості по відсотках - 29 327, 47 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 234 414, 47 грн. та неустойка в розмірі - 1 545, 25 Доларів США, що за курсом НБУ на день розрахунку становить - 12 351, 18 грн.

За умовами кредитного договору № 81 від 29.01.07р. договору, ОСОБА_1 зобов'язується надати позичальникові (ОСОБА_2Ф.) кредит у сумі 49 500 доларів США, а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі. ОСОБА_2 як боржник, неналежно виконує взяті на себе зобов'язання,у звязку з чим, станом на 30.06.2013 року має прострочену заборгованість за кредитом- 54 630 Доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 436 657, 59 грн.; заборгованості по відсотках - 27 739, 21 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 221 719, 51 грн., та неустойка в розмірі - 1 410, 05 Доларів США, що за курсом НБУ на день розрахунку становить - 11 270, 53 грн.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за вищевказаними Кредитними договорами, ЗАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ОСОБА_2, уклали Іпотечний договір № 818 від 06.06.2007 року та Іпотечний договір №81/81 від 30.01.2007 року, відповідно до якого, останній передав Банку в іпотеку майно, а саме: будинок з надвірними спорудами житловою площею - 216,87 кв.м., загальною площею - 341, 88 кв.м., за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, смт. Великий Бичків, вул. Будівельна б.11 "а", що належить іпотекодавцю на праві власності. Тому просив в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами №818 від 05.06.2007 року та №81 від 29.01.2007 року, звернути стягнення на вищеказаний предмет іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій та стягнути судовий збір.

Рішенням суду позов задоволений.

З цим рішенням не погодились відповідач та третя особа, порушили питання про його скасування та винесення нового, яким відмовити в позові.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом норм матеріального права та невідповідністю висновкам суду обставинам справи.

В судове засідання апелянти не явились, про причину неявки не повідомили. Тому суд розглянув справу у їх відсутності відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України.

Представник позивача вважав, що підстав для задоволення скарги немає.

Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги: стягувач ПАТ «ПромінвестБанк України» вже реалізував своє право на звернення до суду на виконання основного зобовязання як до відповідача так і до третьої особи, відсутність боргу по основному зобовязанню припиняє зобовязання і по іпотеці.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 24 червня 2014 р. апеляційна скарга задоволена.

Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2016 р. касаційна скарга задоволена частково: зазначене рішення апеляційного суду скасовано, а справу направлено на новий розгляд до апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.599 ЦПК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

По справі установлено, що дійсно в 2010 р. були судові рішення про стягнення боргу з відповідача та третьої особи, але ці рішення не виконані до теперішнього часу: грошові кошти по кредитним договорам не повернуто. Тобто зобовязання позичальників по поверненню кредиту не виконано до теперішнього часу. Відповідно, їх зобовязання не виконано і воно продовжує існувати. Наявність судових рішень про стягнення боргу не припинило дію кредитних договорів. Борг до теперішнього часу існує, відповідно, існують зобовязання по договорам іпотеки, які були укладені в забезпечення виконання зобовязань по кредитним договорам. Зверненню стягнення на предмет іпотеки не перешкоджає наявність судових рішень про стягнення боргу, які не виконано. Це відповідає п.9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних справ від 30.03.2012 р. « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні справ, що виникають із кредитних правовідносин», зміст якого наведено в оскаржуваному рішенні суду.

7 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Однак вимоги зазначеного закону не можуть застосовуватись до даного спору, оскільки площа житлового будинку відповідача становить 341,88 кв.м., тобто більше, ніж площа будинків, на які розповсюджується дія зазначеного Закону.

Оскільки в ухвалі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.03.2016 р., прийнятої по цій справі, вказується на неналежне повідомлення боржника про перехід прав у зобовязанні, суд констатує наступне.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні. Однак це не означає відмову від виконання зобовязання попередньому кредиторові. Це відповідає також правовій позиції ВСУ висловленій по справі №6-979 цс 15 від 23.09.2015 р.

Як встановлено, боржники не погашали заборгованість по кредитним договорам. Тому кредитор вправі задовольнити свої вимоги за рахунок іпотеки відповідно до укладених іпотечних договорів.

Керуючись ст.ст.307,308,315 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Рахівського районного суду від 3 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :