АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 644/28/16-ц Головуючий суддя І інстанції Черняк В. Г.
Провадження № 22-ц/790/2937/16 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

Кіся П.В.,

за участю секретаря - Брулевича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Відділ державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області, про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, суми інфляційних збитків та три відсотки річних за неналежне виконання грошового зобов'язання,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 393 300,25 гривень, суму інфляційних збитків за прострочення сплати аліментів в розмірі 24 736,41 гривень, три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 3 232,60 гривень.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що в 2006 році між позивачем та відповідачем було розірвано шлюб. Сторони мають спільну дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.12.2008 року постановлено стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.10.2008 року. Позивач з виконавчим листом виданим за даним рішенням суду звернулась до виконавчої служби. За період з 17.10.2008 року по 27.08.2015 року відповідач лише частково сплачував аліменти у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 березня 2016 року позов ОСОБА_3 - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 10 765,79 (десять тисяч сімсот шістдесят п'ять) гривень 79 копійок за період з 17 жовтня 2008 року по 27 серпня 2015 року. В задоволенні позову в іншій частині - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 - представник ОСОБА_3 ставить питання про зміну вказаного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 393 300 грн. 25 коп., суму інфляційних збитків за прострочення сплати аліментів в розмірі 24 736 ,41 грн. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 3 232,60 грн. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з підстав, передбачених ст. 308 ЦПК України.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 20 серпня 2008 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 402.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками дитини є ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно копії виконавчого листа № 2-4329/08, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.12.2008 року постановлено стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.10.2008 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості по стягненню аліментів, виконаного державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_7, станом на 27 серпня 2015 року заборгованість за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_4 аліментів складає 35 563,35 гривні.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Здійснюючи розрахунок неустойки, суд першої інстанції виходив з правової позиції Верховного Суду України від 01. 07. 2015 р. № 6 - 94 цс 15 за якою неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

У даній постанові також зазначено, що Верховний Суд України відступає від правової позиції щодо застосування частини першої статті 196 СК України, викладеної у постановах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року (справа № 6-81цс13) та 1 жовтня 2014 року (справа № 6-149цс14).

Судова колегія погоджується з таким розрахунком, сума якого складає 10 765 грн. 79 коп за період з 17. 10. 2008 року по 27.08. 2015 р.

Посилання позивачки на застосування до спірних правовідносин ст. 625 ЦК України, обґрунтовано не задоволені судом першої інстанції.

Передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20. 01. 2016 року № 6 - 2759 цс15 та в постанові від 27 січня 2016 року.

Доводи ОСОБА_4 про застосування позовної давності також обґрунтовано не задоволені районним судом.

Згідно ч. 1 ст. 20 СК України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

Суд повно та всебічно з»ясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне рішення .

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3- відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.М. Шаповал

Судді: І.С. Кіпенко

П.В. Кісь