Справа № 456/1242/16-ц
Провадження № 6/456/63/2016
УХВАЛА

Іменем України

22 квітня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию справу за поданням старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в :

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1, звернувся до суду з поданням, в якому просить обмежити боржника ОСОБА_2, у праві виїзду за межі України до виконання нею зобовязання. В обґрунтування подання покликається на те, що у відділі державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області на виконанні повторно знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2а-2070/11/1370 від 31.05.2011 року Львівського окружного адміністративного суду про стягнення з ОСОБА_2, на користь Стрийського міськрайонного центру зайнятості сумі коштів 2033,50 грн. 04.11.2015р., державним виконавцем відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вищевказаного виконавчого листа. Боржник, ОСОБА_2, добровільно рішення суду не виконує - кошти призначені рішенням суду не сплачує, на виклики не зявляється, про причини своєї неявки не повідомляє. 04.11.2015р., держаним виконавцем скеровано запити в ДПС України та ПФ України про номера рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками, про джерела отримання доходів боржників та про осіб боржників, які отримують пенсію чи працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами. Згідно отриманих відповідей встановлено, що боржник не працює, пенсію не отримує та відкритих рахунків не має. 15.12.2015р., скеровано запити по розшуку майна боржника, а саме до реєстраційної служби Стрийського МРУЮ Львівської області, Львівського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України", управління держземагенства у Стрийському районі, Стрийського ЦНП 4609 при ГУ МВС України у Львівській області. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №112520174 відомості про речові права боржника на нерухоме майно відсутні. Згідно відповіді управління Держгеокадастру у Стрийському районі №8-1305-99-3-78/2-16 від 21.01.2016 року боржник земельних ділянок у власності не має. Згідно відповіді Територіального сервісного центру 4645 регіонального сервісного центру МВС України у Львівській області транспортні засоби на праві власності у боржника відсутні. Боржником частково сплачено 199,95грн. 28.03.2016р., державним виконавцем скеровано запити в ДПС України та ПФ України про номера рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками, про джерела отримання доходів боржників та про осіб-боржників, які отримують пенсію чи працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами. Згідно отриманих відповідей встановлено, що боржник не працює, пенсію не отримує та відкритих рахунків не має. До відділу ДВС надійшов лист Стрийського МРЦЗ про звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України. Оскільки, зходів щодо погашення заборгованості боржником не здійснюються, на підставі наведеного просить подання задоволити.

Відповідно до ст. 377 1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1, звернулась до суду з поданням, в якому просить обмежити боржника ОСОБА_2, у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязання.

В обґрунтування свого подання державний виконавець посилається на те, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянину України, ОСОБА_2, слід встановити, оскільки таке передбачене ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України». Зазначеною нормою Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання - до виконання зобов'язань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» (зі змінами) врегульовано порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розвязання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника у виконавчому провадженні до виконання рішення суду за ухвалою суду.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регламентовано право субєкта владних повноважень, а не суду, вчинити певні дії.

Посилання старшого державного виконавця на норму ст. 377-1 ЦПК України, як на норму, якою регламентовано порядок розгляду судами питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), не дає суду правової підстави вирішити питання про тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника, без спеціальної матеріальної норми, як це передбачено Конституцією України.

Крім того, статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, письмових доказів.

Частина 1 статті 58 ЦПК України передбачає, що належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Старший державний виконавець ВДВС Стрийського МРУЮ, покликається на те, що наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених не неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, однак до подання поданого до суду не надає жодного аргументованого доказу, які б свідчили про ухилення боржника від невиконання зобовязання, крім викладених обставин у поданні.

Відповідно до статті 2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11 вересня 1997 р.) та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Відповідно до ст.. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавленим права в будь-який час повернутись в Україну.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання старшого державного виконавця ВДВС Стрийського МРУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», ст.ст. 197, 368, 377-1 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя ОСОБА_3