У Х В А Л А

іменем україни

27 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про встановлення факту проживання однією сім'єю, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої смертю годувальника за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 24 листопада 2015 року, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Донецької області від 24 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 08 жовтня 1982 року по 17 жовтня 2000 року ОСОБА_3 перебувала із ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: ОСОБА_4, 1984 рокународження, та ОСОБА_5, 1995 року народження. Після розлучення вони продовжували проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок обриву проводів лінії електропередачі, що належать публічному акціонерному товариству «ДТЕК Донецькобленерго» (далі - ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго») та обслуговується його структурним підрозділом, від впливу електричного струму загинув ОСОБА_5, який був батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а з ОСОБА_3 вони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Посилаючись на те, що смерть ОСОБА_5 настала внаслідок бездіяльності працівників відповідача, які не вжили заходів по знеструмленню лінії електропередач, на якій стався обрив, позивачі просили встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 з померлим ОСОБА_5, стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів по 100 тис. грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_5, матеріальну шкоду одноразово у розмірі 27 885 грн. 52 коп.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди суму у розмірі 60 тис. грн. Стягнуто з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди суму у розмірі 60 тис. грн. та суму одноразово за період з 06 серпня 2012 року по 30 червня 2016 року на її утримання у розмірі 13 942 грн. 76 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 24 листопада 2015 року рішення місцевого суду в частині задоволення позову ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди змінено. Стягнуто з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на користь ОСОБА_5 одноразово за період з 06 серпня 2012 року по 30 червня 2016 року на її утримання 27 885 грн. 52 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й направити справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Касаційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а касаційну скаргу «ДТЕК Донецькобленерго» слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 не довела факту проживання з померлим ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації шлюбу, тому моральна шкода підлягає відшкодовуванню лише його дітям. Крім того, ОСОБА_5 підлягає відшкодуванню й матеріальна шкода по втраті годувальника.

Змінюючи рішення районного суду в частині визначення розміру одноразової виплати ОСОБА_5 по втраті годувальника, апеляційний суд виходив із того, що такий розмір судом першої інстанції визначено невірно. В іншій частині рішення суд апеляційної інстанції погодився із висновками районного суду, зазначивши при цьому, що відповідач несе відповідальність як володілець джерела підвищеної небезпеки, тому відповідає без вини.

Проте повністю з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами встановлено, що з 08 жовтня 1982 року по 17 жовтня 2000 року ОСОБА_3 перебувала із ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: ОСОБА_4, 1984 року народження; ОСОБА_5, 1995 року народження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок обриву проводів лінії електропередачі, що належать ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та обслуговується його структурним підрозділом, від впливу електричного струму загинув ОСОБА_5, який є батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Пред'являючи позов, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 посилались на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 після розлучення продовжували проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу, тому моральна шкода підлягає відшкодуванню їй та дітям, а ОСОБА_5 підлягає відшкодування ще й матеріальна шкода по втраті годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

У п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснено, що з огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК).

ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» займається постачанням та передачею електричної енергії мережами під високою напругою, що потенційно створює небезпеку для людей, тобто така діяльність може бути визнана джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Проте, суд апеляційної інстанції у порушення ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України належним чином не перевірив тверджень відповідача про те, що причиною події став шквальний вітер, який спричинив обрив ліній електропередач, тобто непереборна сила, а також про те, що на момент нещасного випадку він не здійснював діяльність із передачі електричної енергії, хоча складовим елементом поняття джерела підвищеної небезпеки є процес такої передачі.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

У п. 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснено, що питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (ч. 2 ст. 1193 ЦК Цкраїни), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо).

Апеляційний суд у порушення ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України не дав належної правової оцінки твердженням ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» щодо грубої необережності померлого ОСОБА_5 та ступеня його вини, що може бути підставою для зменшення розміру відшкодування шкоди.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Особам, визначеним у пунктах 1-5 ч. 1 цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Суд апеляційної інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин положення ст. 1197 ЦК України, оскільки ч. 2 цієї статті визначає порядок нарахування розміру відшкодування, зокрема може братися до уваги за бажанням потерпілого середньомісячний заробіток (дохід) за дванадцять або за три останні календарні місяці перед припиненням роботи, що було викликано каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Апеляційний суд не врахував того, що для здійснення такого нарахування припинення роботи має відбутись внаслідок ушкодження здоров'я, при цьому суд не дав оцінки тому, що померлий ОСОБА_5 не був працевлаштований.

Крім того, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, апеляційний суд у порушення ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України належним чином не перевірив її тверджень про те, що вони з ОСОБА_5 після розлучення проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, не дав правової оцінки її реєстрації та за однією з ним адресою (а.с. 12), акту, складеному головою громадського комітету № 4 ОСОБА_6, та підписаному сусідами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 17), а також показанням свідків.

Отже, апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України доводів сторін по суті позовних вимог не перевірив; фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору, належним чином не встановив; не визначився які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; належним чином не перевірив правильності й справедливості рішення суду першої інстанції.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом апеляційної інстанції не встановлені, рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» задовольнити частково.

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 24 листопада 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська