Справа № 405/2199/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі: Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором мотивуючи свій позов тим, що 12.05.2010 року відповідач стала клієнтом банку, ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у банку та отримала кредитну картку «Універсальна». 05.08.2011 року відповідачці була переоформлена кредитна картка на престижу картку «Gold» відповідно до тарифів якої відповідач отримала кредит в розмірі 25 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України відповідно до норм якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивач повністю виконав взяті на себе зобов»язання, передбачені даним договором. В порушення умов договору відповідач від своєчасного виконання зобовязань ухиляється, в звязку з чим, станом на 31.01.2016 року має заборгованість в сумі 86 836,80 грн., із них: заборгованість за кредитом 23 887,80 грн.; заборгованість за пенею та комісією 2 098,15 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (фіксована частина) та 4 111,28 грн. (процентна складова).

Посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на норми діючого законодавства, просить задовольнити позов та стягнути з відповідача вищезазначену суму заборгованості та судові витрати по справі і розглядати справу за відсутності представника банку.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилась, також надала суду заяву про розгляд справи без її участі позов не визнала, надала суду заперечення та посилаючись на вказані в них обставини просила відмовити в його задоволенні та застосувати строки позовної давності до вказаних правовідносин.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 12.05.2010 року відповідач стала клієнтом банку, ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у банку та отримала кредитну картку «Універсальна». 05.08.2011 року відповідачці була переоформлена кредитна картка на престижу картку «Gold» відповідно до тарифів якої відповідач отримала кредит в розмірі 25 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www/privatbank.ua/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України відповідно до норм якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, в яких визначено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід»ємних частин договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, визначених в п. 1.1.3.1.9 Умов. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов»язків позичальника відноситься отримання виписки по стан картрахунку та про здійснення операцій по ньому.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

За статтями 526, 612 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що станом на 31.01.2016 року відповідач має заборгованість в сумі 86 836,80 грн., із них: заборгованість за кредитом 23 887,80 грн.; заборгованість за пенею та комісією 2 098,15 грн., а також їй нараховані штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (фіксована частина) та 4 111,28 грн. (процентна складова).

Як вбачається із матеріалів справи відповідач з вересня 2011 року перестала вносити платежі на кредитну картку, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим банком.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257-258 ЦКУ встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а щодо окремих видів вимог, зокрема про стягнення неустойки(штрафу, пені) застосовується позовна давність строком в один рік.

Згідно ст. 261 ЦКУ перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, з вересня 2011 року банк знав про своє порушене право, але з позовом в суд звернувся 09.03.2016 року.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи заяву відповідача про застосування строків позовної давності до правовідносин, які виникли між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд відносить судові витрати, понесені позивачем при сплаті судового забору при зверненні в суд, за його рахунок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 257, 258, 261, 267, 526, 611, 612, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11,60, 88, 212 215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Шевченко