Справа № 202/4852/16-ц
Провадження № 2/0202/2421/2016
03 жовтня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: Бєсєди Г.В.
при секретарі: Фісун К.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, треті особи: відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання звіту про оцінку майна недостовірним та таким, що не може використовуватись для подальшої реалізації обєкта оцінки на електронних торгах, -
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, треті особи: відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання звіту про оцінку майна недостовірним та таким, що не може використовуватись для подальшої реалізації обєкта оцінки на електронних торгах.
В судове засідання зявлявся представник позивача, який підтвердив викладені в позовній заяві обставини, та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, в звязку з чим, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.
Представники третіх осіб також в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомили.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.
Субєктом оціночної діяльності, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 30 червня 2016 року складено звіт про оцінку майна нежитлового приміщення № 1 першого поверху (літ. А-2), загальною площею 120,9 кв.м., ринковою вартістю в розмірі 1 274 000,00 грн. та будівлі літ. Б, загальною площею 74, 9 кв.м., ринковою вартістю в розмірі 215 000, 00 грн., всього на загальну суму 1 489 000,00 грн.
Субєктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 07 червня 2016 року затверджено рецензію про звіт на оцінку майна від 30 березня 2016 року, згідно з яким проведення оцінки виконавцем звіту є правомірним, вибір вартості обґрунтований та відповідає вимогам нормативно-правовим актів з оцінки майна, вихідні дані та інформація, необхідна для оцінки майна зібрана кваліфіковано та у повному обсязі, методичні підходи, методи та оціночні процедури відповідають законодавству про оцінку майна, застосовані правильно та в цілому звіт класифікується за ознакою абзацу першого пункту 67 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1140, як такий, що повністю відповідає вимогам нормативно-правовим актів з оцінки майна.
Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 606-XIV). При цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.
Відповідно до ст. 1 Закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що згідно з цим Законом підлягають примусовому виконанню.
Частиною 3статті 62 Закону «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.
Відповідно до пункту 1 розділу II Тимчасового поряду реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону № 606-XIV.
Згідно ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
Частиною 2 вказаної статі передбачено, що у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.
Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення (ч. 3 ст. 58 Закону).
Згідно ч. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня відповідного повідомлення.
Правові засади здійснення оцінки майна, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майнових прав та використання її результатів визначаються Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" .
Виходячи із змісту ст. 3 цього Закону, оцінка майна представляє собою визначення вартості цього майна на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, та є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.
Згідно зі ст. 4 Закону Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" , практична діяльність з оцінки майна може здійснюватися виключно суб'єктами оціночної діяльності, якими, відповідно до ст. 5 Закону, є суб'єкти господарювання зареєстровані в установленому порядку фізичні особи суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.
В силу ст. 12 Закону, висновки про вартість майна зазначаються у звіті про оцінку майна, який є документом, що підтверджує крім визначеної вартості також й виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна.
Таким чином, виходячи з норм Закону, за своєю суттю звіт про оцінку майна є документальним відтворенням проведених суб'єктом оціночної діяльності дій по оцінці майна, які мають відповідати встановленій процедурі.
Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності.
Згідно зі ст. 9 Закону, процедура оцінки майна визначається у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом Державного майна України.
При цьому, відповідно до ч. 6 Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" даної статті положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.
Пункт 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» містить роз'ясння, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".
При цьому суди мають враховувати, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.
Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності.
Отже, оцінка вартості нерухомого майна яку позивач просить визнати недостовірною, у звязку з тим, що вона була проведена з порушенням вимог чинного законодавства України, визначається у звіті про оцінку майна, який є документальним відтворенням проведених суб'єктом оціночної діяльності дій по оцінці майна, які мають відповідати встановленій процедурі, а не юридичним актом, який в свою чергу є офіційним письмовим документом державного чи іншого органу (посадової особи), виданий в межах його компетенції, визначеної законом, який має точно визначені зовнішні реквізити та породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання суспільних відносин, має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, поширює свою чинність на певний час, територію, коло суб'єктів.
Оцінка майна вчинена в межах виконавчого провадження не підпадає під визначення правовстановлюючого акту та акту обов'язкового до виконання усіма учасниками певних правовідносин, оскільки є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності з визначених питань.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Ст. 16 ЦК України визначено спосіб захисту цивільних прав та інтересів вказаних вище осіб. Окрім того, передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Таким чином, позовні вимоги про визнання звіту про оцінку майна недостовірним та таким, що не може використовуватись для подальшої реалізації обєкта оцінки на електронних торгах не підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, треті особи: відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання звіту про оцінку майна недостовірним та таким, що не може використовуватись для подальшої реалізації обєкта оцінки на електронних торгах відмовити.
Рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Г.В. Бєсєда