Справа № 755/6182/16-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Астахової О.О.

при секретарі: Швидкій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, поданої в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Федоріної Анастасії Михайлівни про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

Представник заявника звернулася до суду зі скаргою у якій просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Федоріної Анастасії Михайлівни щодо винесення 22.12.2015 року постанови про відкриття виконавчого провадження № 49713689 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 1 113 665,58 грн. та скасування даної постанови.

Мотивуючи вимоги тим, що 31.03.2016 року ОСОБА_1, отримав Постанову про відкриття виконавчого провадження № 49713689 від 22.12.2015 року Державного виконавця Федоріної Анастасії Михайлівни відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві.

Зі змісту зазначеної постанови про відкриття виконавчого провадження заявник дізнався, що Дніпровським районним судом м. Києва 01.06.2011 року виданий виконавчий лист N2 2-744/2011 про стягнення з нього боргу в сумі 1 113 665, 00 грн. Стягувачем є ПАТ «Райффайзен банк аваль».

Заяву про примусове виконання рішення суду стягувачем було подано до державної виконавчої служби лише 22.12.2015 року, а виконавчий лист був виданий 01.06.2011 року.

Таким чином виконавчий лист № 2-744/2011, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 01.06.2011 року, був пред'явлений стягувачем до державної виконавчої служби з пропущенням строку, який встановлений п.2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження». За таких обставин у державного виконавця не було підстав для відкриття виконавчого провадження, що змушує його звернутись з даною скаргою до суду.

У судове засідання заявник та його представник не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, що підтверджується даними повідомлення про вручення рекомендованого відправлення, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Особа дії якої оскаржуються - державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Федоріна А.М. у судовому засіданні заперечувала проти скарги, про що надала письмові заперечення. Додатково поянила, що у відділі на повторному виконанні перебуває виконавчий лист №2- 744/2011 виданий 01.06.2011 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу у розмірі 1 113665,58 грн. 04.12.2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Телявським А.М. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 29957576 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу у розмірі 1 113665,58 грн. На підставі заяви стягувача від 30.11.2015 року, зареєстрованої в канцелярії Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 09.12.2015 року, нею було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.12.2015 року, оскільки підстав для відмови у відкритті передбачених ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» нею не було встановлено. Одночасно зазначила, що строк пред»явлення до виконання даного виконавчого документа один рік, який, у даному випадку, відраховується від дати винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві.

За таких обставин вважає, що винесена нею постанова про відкриття виконавчого провадження № 49713689 є виконавчою дією, вчиненою у відповідності до норм Закону.

З огляду на означене просила у задоволенні скарги відмовити.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження" неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

За таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність нез'явившихся осіб.

Суд заслухавши особу, дії якої оскаржуються, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 червня 2011 Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист по справі №2-744/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 1 113 665,58 грн.

Із завірених належним чином копій матеріалів виконавчого провадження убачається, що 04 грудня 2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Телявським А.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 29957576 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу у розмірі 1 113665,58 грн. з підстав відсутності майна, за рахунок якого можна звернути стягнення.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Федоріною А.М. від 22.12.2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-744/2011 виданого 01 червня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 1 113 665,58 грн.

Як убачається зі змісту оспорюваної постанови державного виконавця від 22.12.2015 року, документ про примусове виконання поданий стягувачем 22.12.2015 року.

Відповідно до частини 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. При цьому пунктом 1 частини 2 ст. 22 України «Про виконавче провадження», визначено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Таким чином, виконавчий лист був пред»явлений до повторного виконання після винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 04.12.2014 року більше ніж через один рік - 22.12.2015 року, тобто із закінченням строку визначеного ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд не приймає до уваги посилання державного виконавця, що строк пред»явлення виконавчого документа до виконання нею не пропущено, з тих підстав, що повторна заява стягувача про відкриття виконавчого провадження була датована 30.11.2015 року, оскільки не підтверджено належними і допустимими доказами обставину того, що повторна заява про відкриття виконавчого провадження була направлена на адресу Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 30.11.2015 року і надійшла до канцелярії Відділу, як зазначає виконавець - 09.12.2015 року. Крім того, з яких підстав у оспорюваній постанові зазначено дату подання документу про примусове виконання - 22.12.2015 року, державний виконавець пояснити суду також не змогла.

Отже, доводи, на які посилається особа, дії якої оскаржуються не знайшли свого підтвердження і спростовуються матеріалами справи.

Згідно із ч.1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», Державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову, однак 22 грудня 2015 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Федоріною А.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49713689 на підставі виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом м. Києва 01 червня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 1 113 665,58 грн.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ч. 1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено обов'язок державних виконавців направляти боржникам постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.12.2015 року, належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження не містять.

Як убачається із поштового штампу на конверті, в якому було направлено заявнику оспорювану постанову, убачається, що вона направлена Відділом виконавчої служби 16.03.2016 року, та отримана ОСОБА_1 31.03.2016 року, доказів які б спростовували посилання заявника на вказані обставини суду не надано. Із даною скаргою до суду ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся 04.04.2016 року (а.с.9).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявником подано скаргу у строки передбачені ст. 358 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, доводи викладені заявником знаходять підтвердження дослідженими під час судового розгляду матеріалами справи, що дає суду підстави для встановлення обґрунтованості скарги і її задоволення.

Керуючись ст.ст. 1, 4, 10, 60, 209, 210, 223, 293, 294, 383, 384, 386-388 ЦПК України, ст. ст. ст. 22, 24, 25, 31, 82 Закону України "Про виконавче провадження", суд,

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1, поданої в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Федоріної Анастасії Михайлівни про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Федоріної Анастасії Михайлівни щодо винесення 22.12.2015 року постанови про відкриття виконавчого провадження № 49713689 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 1 113 665,58 грн.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Федоріної Анастасії Михайлівни про відкриття виконавчого провадження № 49713689 від 22.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 1 113 665,58 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суду м. Києва протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С у д д я

Повний текст ухвали виготовлений 20.05.2016 року.