Провадження № 2/127/2443/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( ЗАОЧНЕ)

22.06.2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Бойко В. М.

за участю секретаря Тронт М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Дельта Банк до ОСОБА_1 про звернення стягнення суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов Публічного Акціонерного Товариства Дельта Банк до ОСОБА_1 про звернення стягнення.

Позов мотивовано тим, що 04.09.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0 згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у poзмірі 48 760 дол. США з розрахунку 10,5 % на строк з 04.09.2006. по 03.09.2037 р.

Позивач повідомляє, що 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі- продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, AT «УкрСиббанк» передає (відступає) AT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого AT «Дельта Банк» замінює AT «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях.

Позивач вказує, що з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором про надання кредиту іпотекодавець ОСОБА_1 за договором іпотеки № 20773 від 04.09.2006 року, що посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_2 передала в іпотеку нерухоме майно: однокімнатна квартира, номер 52, що знаходиться в житловому будинку, який розташований у місті Вінниці по вулиці Некрасова, під номером 42. Квартира розташована в цегляному, 1967 року побудови, житлового будинку, зазначеному на плані літері «А». Квартира складається з коридору 52-1, санвузла 52-2, кухні 52-3, кімнати 52-4. Житлова площа квартири - 17.0 кв.м., загальна площа - 30,5 кв.м. Предмет іпотеки є власністю Іпотекодавця на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_2 04 вересня 2006 року за реєстровим номером 4086, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 04 вересня 2006 року під № 1544381, витяг № 2838848. і немає жодних договірних змін строків позовної давності, шодо правочинів. на підставі яких Іпотекодавець отримав право власності на предмет іпотеки.

Позивач зазначає, що позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору. Однак зобовязання не виконані, у звязку з чим, станом на 10.10.2014 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 889 083,27 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 560 386,44 грн.; сума заборгованості за відсотками - 328 696,83 грн.

Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

В судове засідання ані відповідач, ані його представник не з'явилися з невідомих суду причин, хоча повідомлялися належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Суд звертає увагу, що в судове засідання призначене 22.06.2016р. представник відповідача, надав до суду заяву про відкладення судового розгляду в зв?язку з перебуванням представника відповідача у відпустці, доказів чого не надано. Суд вважає повідомлені представником відповідача причини неявки до суду неповажними та керуючись ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі- продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, AT «УкрСиббанк» передає (відступає) AT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого AT «Дельта Банк» замінює AT «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від AT «УкрСиббанк» до AT «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до AT «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. ( а. с. 93-111)

Відповідно до акту прийому-передачі за вказаним договром купівлі- продажу до позивача право вимоги за договором іпотеки №20773 від 04.09.2006р. укладеного АКІБ (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1. ( а. с. 40)

Відповідно до 04.09.2006 року між АКІБ (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0 згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у poзмірі 48 760 дол. США з розрахунку 10,5 % на строк з 04.09.2006. по 03.09.2037 р ( а.с.8-14)

Судом встановлено, що позивачем виконано свій обов?язок по кредитному договору та надано відповідачу кошти в розмірі 48760,00 дол. США, що підтверджується заявою на видачу готівки від 04.09.2006р. №19. ( а. с. 35)

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором про надання кредиту іпотекодавець ОСОБА_1 за договором іпотеки № 20773 від 04.09.2006 року, що посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_2 передала в іпотеку нерухоме майно: однокімнатна квартира, номер 52, що знаходиться в житловому будинку, який розташований у місті Вінниці по вулиці Некрасова, під номером 42. Квартира розташована в цегляному, 1967 року побудови, житлового будинку, зазначеному на плані літері «А». Квартира складається з коридору 52-1, санвузла 52-2, кухні 52-3, кімнати 52-4. Житлова площа квартири - 17.0 кв.м., загальна площа - 30,5 кв.м. Предмет іпотеки є власністю Іпотекодавця на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_2 04 вересня 2006 року за реєстровим номером 4086, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 04 вересня 2006 року під № 1544381, витяг № 2838848. і немає жодних договірних змін строків позовної давності, шодо правочинів, на підставі яких іпотекодавець отримав право власності на предмет іпотеки. Відповідно до п.4.1. іпотечного договору, звернення стягнення здійснюється іпотеко держателем у випадках, зазначених в п.п. 2.1.1. - 2.1.2. даного договору іпотеки, або; у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом, або; у разі ліквідації юридичної особи - іпотекодавця, або; у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за даним договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за даним договором, або;в інших випадках відповідно до діючого законодавства. Згідно п.4.2. іпотечного договору, звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; застереження про задоволення вимог іпотекодержателя; за договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекожержателя. ( а.с. 28-31)

Згідно розрахунку заборгованості станом на 10.10.2014 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 889 083,27 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 560 386,44 грн.; сума заборгованості за відсотками - 328 696,83 грн.( а.с. 32)

Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача направлялась вимога про необхідність виконання умов вищевказаного кредитного договору .( а. с. 36-37)

З метою повного та об?єктивного розгляду даної справи судом досліджувались матеріали інвентаризаційної справи на АДРЕСА_1, з яких вбачається, що іпотечне майно належить відповідачу.

Також судом досліжвувався звіт про оцінку АДРЕСА_2 виконаний ТОВ «Експертною компанією «Професіонал» від 02.03.2016р., з якого вбачається, що вартість квартири складає 425 218,00 грн. ( а. с.175-214 ), що складає значно меншу суму, як розмір боргу відповідачки за вказаним вище кредитним договором, а саме, 889 083,27 грн.

Суд звертає увагу, що в заяві про перегляд заочного рішення по даній справі відповідач вказував на необгрунтованість судового рішення з тих підстав, що відповідно до ЗУ « Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте ( відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно ст. 4 ЗУ «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 ЗУ «Про іпотеку», якщо таке майно виступає, як забезпечення зобов?язань позичальника за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме майно використувується, як місце постійного проживання позичальника/ майнового поручителя або є обєктом незавершенного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці за умови, що у позичальника у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. Дане твердження відповідача спростовується тим, що як вбачається з відповіді Адресно-довідкового підрозділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій обл. відповідач зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а. с. 48), за данною адресою отримувала судові повістки, що підтверджено матеріалами справи ( а. с. 52, 58,66,) крім того, позивачем, як адресу реєстрації відповідача зазначено м. Вінниця вул. Войцехівського 28, таким чином, квартира, на яку позивач просить звернути стягнення не є єдиним житловим приміщенням відповідача.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження обєктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження"

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про іпотеку», за рахунок предмета ітотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині.

Відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.36 ЗУ «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудовового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. Положення цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.39 Постанови пленуму ВСУ №5 від 30.04.2012 року- суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню, тому суд вважає в рахунок виконання основного зобов'язання ОСОБА_1 щодо оплати заборгованості у розмірі 889 083,27 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 560 386,44 грн.; сума заборгованості за відсотками - 328 696,83 грн. за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 04.09.2006 року, звернути стягнення заборгованості за договором іпотеки № 20773 від 04.09.2006 року, шляхом передачі іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем AT «Дельта банк» на предмет іпотеки, а саме: однокімнатна квартира, номер 52, що знаходиться в житловому будинку, який розташований у місті Вінниці по вулиці Некрасова, під номером 42. Квартира розташована в цегляному, 1967 року побудови, житлового будинку, зазначеному на плані літері «А». Квартира складається з коридору 52-1, санвузла 52-2, кухні 52-3, кімнати 52-4. Житлова площа квартири - 17,0 кв.м., загальна площа - 30.5 кв.м. Предмет іпотеки є власністю Іпотекодавця на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_2 04 вересня 2006 року за реєстровим номером 4086, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 04 вересня 2006р. під №1544381, витяг №1544381 витяг №2838848, на підставі яких іпотекодавець отримав право власності на предмет іпотеки.

Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3654 грн.

Керуючись ст. 319,321, 386, 525, 526, 546, 549, 611 ЦК України, ст. 7, 33, 36, 41, ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

В рахунок виконання основного зобов'язання ОСОБА_1 щодо оплати заборгованості у розмірі 889 083,27 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 560 386,44 грн.; сума заборгованості за відсотками - 328 696,83 грн. за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 04.09.2006 року, звернути стягнення заборгованості за договором іпотеки № 20773 від 04.09.2006 року, шляхом передачі іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем AT «Дельта банк» на предмет іпотеки, а саме: однокімнатна квартира, номер 52, що знаходиться в житловому будинку, який розташований у місті Вінниці по вулиці Некрасова, під номером 42. Квартира розташована в цегляному, 1967 року побудови, житлового будинку, зазначеному на плані літері «А». Квартира складається з коридору 52-1, санвузла 52-2, кухні 52-3, кімнати 52-4. Житлова площа квартири - 17,0 кв.м., загальна площа - 30.5 кв.м. Предмет іпотеки є власністю Іпотекодавця на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_2 04 вересня 2006 року за реєстровим номером 4086, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 04 вересня 2006р. під №1544381, витяг №1544381 витяг №2838848, на підставі яких іпотекодавець отримав право власності на предмет іпотеки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта банк» судовий збір у розмірі 3654 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: