Справа № 139/341/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 травня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Коломійцевої В.І.

секретаря Мельник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

25 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позов мотивував тим, що 10 травня 1999 року померла ОСОБА_3, яка була зареєстрована та постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті залишилось спадкове майно земельна частка (пай), яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради.

Він є спадкоємцем за заповітом. Крім нього інших спадкоємців немає. Спадщину прийняв шляхом фактичного вступу в оперативне управління та володіння спадковим майном. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на землю в нотаріальній конторі він не взмозі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) відсутній (втрачений), тому змушений звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, просив справу розглянути у його відсутності, про що зазначив у позовній заяві (а.с. 3).

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради також в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.17).

Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 10 травня 1999 року в с. Наддністрянське Мурованокуриловецького району Вінницької області померла ОСОБА_3 (а.с. 5).

ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП Дністер ОСОБА_2 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, розміром 1,86 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0186697, за порядковим номером 515. Вартість зазначеної земельної частки (паю) становить 50067,46 грн. (а.с. 9)

При житті, 28 травня 1998 року ОСОБА_3 склала заповіт на імя позивача. (а.с.7)

З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 59/1999 на ім'я померлої 10 травня 1999 року ОСОБА_3 слідує, що позивач ОСОБА_1, прийняв спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 (що слідує із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 08.12.1999 року Мурованокуриловецькою державною нотаріальною конторою та довідки ОСОБА_2 сільської ради № 350 від 13.04.2015 року (а.с.6). Інші спадкоємці крім ОСОБА_1, які б могли прийняти спадщину після смерті ОСОБА_3 відсутні.

Постановою державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори від 02.04.2016 року (а.с.10) з підстав відсутності правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) на території ОСОБА_2 сільської ради, належну померлій 10 травня 1999 року ОСОБА_3

З оголошення в газеті Наше Придністровя від 04 вересня 2015 року слідує, що оригінал сертифіката, що посвідчував право ОСОБА_3 на земельну частку (пай) втрачено (а.с. 8), а тому позивач не може захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд.

Стаття 524 ЦК УРСР (1963 р.) встановлює, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 534 ЦК УРСР (1963 р.), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача повністю, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину після смерті баби ОСОБА_3, інші спадкоємці відсутні, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, перешкод в прийнятті ним спадщини суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 534, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 392, ч. 1 ст. 1225 ЦК України, ст. ст. 213 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) розміром 1,86 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, належного померлій на підставі сертифіката серії ВН № 0186697, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка настала 10 травня 1999 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: