Дата документу 30.05.2016
Справа № 334/7985/15-ц
Провадження № 2/334/356/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого- судді Нікітенко Н.П., при секретарі - Вєтлугіній Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Третя Запорізька Державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у запорізькій області, про визнання права власності на частку спадкового майна в порядку спадкування за законом та перерозподіл часток у спадковому майні

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Третя Запорізька державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Запорізькій області,про визнання майна об'єктом спільної сумісної власності, виділ із майна ідеальної долі одного зі співвласників (подружжя) і визнання права власності на неї, визнання права власності на частку спадкового майна в порядку спадкування за законом та перерозподіл часток у спадковому майні.

Після неодноразового уточнення позовних вимог, ОСОБА_1 в уточненому позові від 30.05.2016 року виключила з позову третіх осіб -Третю Запорізьку державну нотаріальну контору, Реєстраційну службу Головного управління юстиції у Запорізькій області, а також змінила підстави і предмет позову, залишивши вимогу про визнання права власності на частку спадкового майна в порядку спадкування за законом

Решту вимог просила залишити без розгляду.

В позові зазначила, що з 18.04.1998 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_5, який помер 26.11.2010 року.

Під час шлюбу, в 2003 році, ними було придбано за договором купівлі-продажу нерухоме майно 29/50 частки квартири АДРЕСА_1, право власності оформлено на чоловіка ОСОБА_5

Позивач зазначила, що вона проживала з чоловіком та була зареєстрована на день його смерті разом із ним за однією адресою: АДРЕСА_2.

Після смерті ОСОБА_5, 07.10.2013 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя ухвалив рішення за позовом інших спадкоємців ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Згідно рішенню Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2013 року за відповідачами визнано право власності на 29/200 частини квартири за кожним.

Під час розгляду справи , вона не визнала позов позивачів, але зустрічних вимог не висувала, тому питання про визнання за нею права власності на квартиру не вирішувалось.

Також позивач зазначила, що оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру вона віддала відповідачам, тому після звернення до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, 13.03.2015 року отримала постанову про відмову в вчиненні нотаріальної дії через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на спірну квартиру.

Відповідачі правовстановлюючі документи на спірну квартиру їй не віддають, спілкування уникають.

Оскільки вона проживала з чоловіком та була зареєстрована на день його смерті разом із ним за однією адресою: АДРЕСА_2., від прийняття спадщини не відмовлялась, вона вважає, що прийняла спадщину в розмірі 29/200 частки квартири АДРЕСА_1, після померлого ОСОБА_5, але не може оформити її належним чином внаслідок відсутності в неї правовстановлюючих документів на спадкове майно.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання з?явився, з уточненим позовом від 30.05.2016 року ознайомився, проти його задоволення в повному обсязі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання з?явилась, з уточненим позовом від 30.05.2016 року ознайомилась, проти його задоволення в повному обсязі не заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_4 з уточненим позовом від 30.05.2016 року ознайомилась, проти його задоволення в повному обсязі також не заперечує.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши надані докази, суд вважає уточнений позов ОСОБА_1 обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

В частинах 1 та 2 ст. 21 СК України зазначено , що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України позивач, як дружина спадкодавця, є спадкоємцем першої черги.

Ч. 3 ст. 1268 встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено :

з 18.04.1998 року ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5Шлюб зареєстрований Хортицьким відділом ДРАЦС, актовий запис №142.

Під час цього шлюбу, 07.08.2003 року за договором купівлі-продажу подружжям придбано 29/50 частки квартири АДРЕСА_1. Договір посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, право власності оформлено на ОСОБА_5

26.11.2010 року ОСОБА_5 помер, про що свідчить актовий запис № 7445 .

07.10.2013 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 визнано право власності на 29/200 частини квартири АДРЕСА_1.. Під час розгляду справи по суті ОСОБА_1 зустрічних вимог не висувала.

Рішення суду набуло законної сили 18.10.2013 року, а тому обставини, викладені в ньому доказуванню не підлягають, в силу положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

Позивач проживала з чоловіком та була зареєстрована на день його смерті разом із ним за однією адресою: АДРЕСА_2., від прийняття спадщини не відмовлялась, а тому у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після померлого ОСОБА_5

Згідно інформаційної довідки з електронного реєстру Державної реєстраційної служби щодо власників нерухомого майна від 04.04.2016 року , ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить право власності на 29/200 частин квартири АДРЕСА_1 кожному.

Відповідно до постанови про відмову в вчиненні нотаріальної дії, виданої 13.03.2015 року державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_1 відмовлено в оформленні спадщини після померлого ОСОБА_5, через відсутність у неї оригіналу правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги після померлого 26.11.2010 року ОСОБА_5 є відповідачі, які вже оформили своє право власності на спадкове майно на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.10 2013 року та позивач, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 30, 60, 209, 214 -215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Третя Запорізька Державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у запорізькій області, про визнання права власності на частку спадкового майна в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1) право власності на 29/200 часток квартири АДРЕСА_3 ( 40 років Радянської України) в м. Запоріжжя в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого 26.10.2010 року

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя: Нікітенко Н. П.