Справа № 760/1601/14-ц
Провадження № 6/760/17/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві,

в с т а н о в и в:

28.09.2015 заявник звернулася до суду заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначила, що 25.05.2015 на її адресу простим листом надійшла копія постанови державного виконавця від 15.05.2015 у виконавчому провадженні № 47369945, відповідно до якої було накладено арешт на все її майно, а також накладено заборону здійснення відчуження будь-якого майна, яке їй належить у межах суми боргу у розмір 49 600 дол. США.

18.06.2015 надійшов рекомендований лист Солом'янського районного суду м. Києва № 45838/1.4/15-вих від 08.06.2015 за підписом голови суду, до якого було додано рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21.11.2014 у цивільній справі № 760/1601/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення боргу.

30.06.2015 заявнику надійшов рекомендований лист ДВС від 28.05.2015 разом із засвідченою копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.04.2015 у ВП № 47369945. У постанові зазначено, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа № 25915/14, який виданий Солом'янським районним судом м. Києва 17.04.2015.

Заявник стверджувала, що 21.11.2014 під час проголошення рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист, вона не була присутня, копію рішення вперше отримала лише 18.06.2015.Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства мала право подати апеляційну скаргу на рішення до вівторка (першого робочого дня після святкових та вихідних днів) до 30.06.2015 року включно.

У зв'язку з цим зауважила, що рішення суду від 21.11.2014 у частині стягнення з нею боргу до 30.06.2015 включно законної сили не набрало (а враховуючи вчасне подання апеляційної скарги від 30.06.2015 - не набрало законної сили до цього часу).

На підставі вищезазначеного заявник просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 2-5915/14, виданий Солом'янським районним судом м. Києва 17.04.2015, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу у розмірі 49 600 дол. США.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав і просив її задовольнити в повному обсязі.

Стягувач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2, оскільки вона є необгрутованою та направлена на зловживання процесуальним правом з метою затягування виконання рішення суду.

Інші заінтерересовані особи у судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені належним чином. Відповідно до частини третьої статті 369 ЦПК їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви належить відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Суд встановив, що відповідно до рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21.11.2014 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення боргу було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 71 533 доларів США 33 центи США боргу. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 49 600 дол. США боргу. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в дохід держави 3 441 грн. судових витрат (Т. 1 а.с. 109-111).

22.12.2014 відповідач-1 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на вищезазначене рішення суду (Т. 1 а.с. 115-119).

Відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 04.03.2015 апеляційна скарга ОСОБА_3 відхилена. Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21.11.2014 року було залишено без змін (Т. 1 а.с. 139-142).

17.04.2015 Солом'янський районний суд м. Києва видав стягувачу ОСОБА_4 виконавчий лист № 2-5915/14, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу у розмірі 49 600 дол. США. У виконавчому листі зазначено, що рішення набрало законної сили 04.03.2015 (Т. 2 а.с. 52).

Зі змісту поданої заяви ОСОБА_2 випливає, що вона просить визнати вищезазначений виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, оскільки рішення Солом'янського суду м. Києва від 21.11.2014 не набрало законної сили, а тому суд не мав право видавати виконавчий лист.

Однак, суд не погоджується з доводами заявника, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Згідно з частиною першою статтею 223 ЦПК рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення (частина перша статті 294 ЦПК).

На підставі вищезазначеного суд зауважує, що законна сила рішення суду - це така його властивість, яка робить рішення загальнообов'язковим для виконання.

Відповідно до статті 14 ЦПК судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Законна сила рішення суду є його правовою дією, яка проявляється в тому, що наявність чи відсутність прав і фактів, що лежать в їх основі, встановлюються остаточно, і в тому, що встановлені рішенням суду права підлягають беззаперечному здійсненню на вимогу уповноважених осіб.

Час набрання рішення суду законної сили залежить від того чи відбулося його апеляційне оскарження.

Відповідно до норм чинного процесуального законодавства, рішення суду набирає законної сили:

- після закінчення строку на подання апеляційної скарги (10 днів з дня проголошення рішення), якщо таку не було подано;

- після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване. У випадку оскарження, рішення вступає в законну силу в момент постановлення апеляційним судом ухвали про відхилення апеляційної скарги (подання) або в момент постановлення ухвали про зміну рішення.

Суд зауважує, що законодавець також передбачає заочний розгляд справи.

У такому випадку, заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.

З матеріалів справи випливає, що рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21.11.2014 року не є заочним, таким чином набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

22.12.2014 відповідач-1 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.03.2015 року апеляційна скарга ОСОБА_3 була відхилена. Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21.11.2014 року було залишено без змін.

Таким чином, суд констатує, що рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21.11.2014 набрало законної сили в момент постановлення апеляційним судом ухвали про відхилення апеляційної скарги, тобто 04.03.2015.

У зв'язку з цим, 17.04.2015 Солом'янський районний суд м. Києва правомірно видав виконавчий лист.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦПК суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Дослідивши матеріали справи та вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа № 2-5915/14 таким, що не підлягає виконанню, оскільки він виданий відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись статтею 124 Конституцією України, статтями 14, 223, 294, 368, 369 ЦПК, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л. В. Шевченко