Копія Справа № 326/1187/16-цр.
Провадження № 2/326/454/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2016 року м. Приморськ

Суддя Приморського районного суду Запорізької області Чапланова О.М., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04 січня 2012 року, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між ним та Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Відповідно до Правил користування платіжною карткою та Умов та правил надання банківських послуг, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Банк свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

В порушення норм закону та умов договору, відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у звязку із чим станом на 31 липня 2016 року має заборгованість в розмірі 23840 грн. 45 коп., яка складається з: 1350,01 грн. - заборгованість за кредитом; 17349,48 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3529,51 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1111,45 грн. штраф (процентна складова).

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 04 січня 2012 року в розмірі 23840,45 грн. та судові витрати.

Зазначений позов не може бути прийнятий Приморським районним судом Запорізької області, оскільки при його подачі порушено вимоги ст. 109 ЦПК України.

Однією з умов реалізації права особи на предявлення позову є дотримання вимог підсудності.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування.

Випадки, коли позивач може вибрати між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, вказані в ст. 110 ЦПК України.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказані правовідносини не підпадають під дію ст.ст. 110, 114 ЦПК України. Такий позов повинний предявлятись на підставі ч. 1 ст. 109 ЦПК України, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його перебування.

11 грудня 2003 року Президентом України підписано ЗУ за № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», який регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні.

Відповідно до ст. 3 цього Закону: місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно із ст. 6 даного Закону, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобовязані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

З позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позов предявлений до відповідача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. В позовній заяві позивач зазначив адресу відповідача: АДРЕСА_1.

Проте, згідно довідки Приморського РС УДМС України в Запорізькій області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, знятий за вказаною адресою з реєстрації 26.03.2013 року, вибув: АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилається позивачеві.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається позивачеві, коли справа не підсудна цьому суду.

Враховуючи, що справа не підсудна Приморському районному суду Запорізької області, позовну заяву необхідно повернути позивачеві для подання до належного суду за місцем знаходження відповідача.

Керуючись: ст.ст. 109, 115, п. 4 ч. 3 ст. 121, 209, 210 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Повернути позивачу позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в зв`язку з непідсудністю даної справи Приморському районному суду Запорізької області.

Розяснити позивачу, що з вказаною позовною заявою він має право звернутися до належного суду.

Копію ухвали надіслати позивачу разом з позовом та всіма додатками до нього.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Запорізької області через Приморський районний суд Запорізької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис ОСОБА_2

З оригіналом згідно: суддя О.М. Чапланова

30.09.2016