Справа № 127/4304/16-ц
Провадження № 2/127/2571/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

03.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, мотивуючи позов тим, що 16.02.2015 року між ПАТ «Ідея Банк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №Z06.190.71962 (далі Договір), згідно якого відповідач як позичальник отримала кредит в розмірі 90 000 гривень зі сплатою 21,99% річних з погашенням кредиту та процентів у строки та терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів.

Позивач повністю виконав свої зобовязання за кредитним договором.

Однак, відповідач не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань, а тому станом на 24.02.2016 року виникла заборгованість в розмірі 157 044,53 грн., з яких:

-82 464,60 грн. - основний борг;

-5 846,00 грн. прострочений борг;

-424,47 грн. строкові проценти;

-39 589,20 грн. прострочені проценти;

-2 700,45 грн. нарахована плата за обслуговування кредиту.

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи провести у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні визнала позов частково, а саме в розмірі боргу перед позивачем за кредитним договором, що становить 131 024,72 грн., зазначивши, що якщо додати всі складові заборгованості, що зазначені позивачем, то виходить саме сума, що нею визнається, а не сума, що зазначена в прохальній частині позовної заяви в розмірі 157 044, 53 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію відповідача, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 530, 610-611, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України.

Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що 16.02.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №Z06.190.71962, на умовах якого Банк зобовязався надати Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 90 000 гривень включаючи витрати на страховий платіж, а Позичальник зобовязався одержати кредит та повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) і комісіями згідно з умовами цього Договору (а.с.24-26).

Відповідно до п.п.1.2-1.3 кредитного договору кредит видано на 60 місяців (до 16.02.2020 року п.5.2), за користування кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 21,99% від залишкової суми кредиту.

Згідно до п.1.4 кредитного договору Позичальник сплачує щомісячну плату в розмірі 2,8% від початкової суми кредиту за обслуговування кредитної заборгованості.

Відповідно до п.4.2.3 кредитного договору Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості, відшкодування збитків якщо Позичальник, зокрема, порушив умови кредитного договору.

Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором, а саме надав ОСОБА_2 кредит на загальну суму 90 000 гривень (а.с.12).

Однак, ОСОБА_1 не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань, у звязку з чим станом на 24.02.2016 року виникла заборгованість, яка складається з:

-82 464,60 грн.- основний борг;

-5 846,00 грн. прострочений борг;

-424,47 грн. строкові проценти;

-39 589,20 грн. прострочені проценти;

-2 700,45 грн. нарахована плата за обслуговування кредиту.

Згідно розрахунку за кредитним договором №Z06.190.71962 від 16.02.2015 року, наданого позивачем, загальна заборгованість ОСОБА_1 складає 157 044,53 грн. (а.с.16).

Однак, з таким розміром заборгованості суд погодитись не може, оскільки шляхом математичних розрахунків, проведених шляхом додавання складових заборгованості (основний борг, прострочений борг, строкові проценти, прострочені проценти, нарахована плата за обслуговування кредиту) загальна сума заборгованості складає 131 024, 72 гривні. Існування заборгованості відповідача в сумі 157 044,53 грн. позивачем суду не доведено.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач отримала на підставі укладеного договору кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування, але взяті на себе зобовязання не виконала, чим істотно порушила умови укладеного договору.

Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача в розмірі встановленому судом.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи те, що позов на користь позивача задовольняється частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у виді судового збору у розмірі 1 964,63 грн., в іншій частині судові витрати підлягають залишенню за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. 525, 526, 530, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Мазур (до зміни прізвища «Гавриш») ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» , заборгованість по кредитному договору №Z06.190.71962 від 16.02.2015 року в розмірі 131 024,72 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Мазур (до зміни прізвища «Гавриш») ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» , судовий збір в розмірі 1 964,63 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя: