Справа № 442/2546/16 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/783/3649/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Бермеса І.В.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 квітня 2016 року про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця,-

в с т а н о в и л а:

В березні 2016р. ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС Дрогобицького МРУЮ ОСОБА_3 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та призупинити виконавче провадження.(а.с.1)

В подальшому, в письмових запереченнях, вказав, що виконавчий лист, виданий 25.02.2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області по справі № 442/3299/15-ц не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а тому державний виконавець повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження, а виконавчий лист повернути в суд для належного оформлення. Просить закрити виконавче провадження, а виконавчий лист повернути в суд для належного оформлення.(а.с.21-22)

В обґрунтування наведеного покликався на те, що 11.03.2016 року звернувся до ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області із заявою про призупинення виконання вищевказаного виконавчого листа. 23.03.2016 року він отримав поштову кореспонденцію, з якої йому стало відомо, що його заява від 10.03.2016 року не взята до уваги, а йому надано строк для добровільного виконання рішення суду, хоча він просив зупинити виконання звязку з розглядом в Апеляційному суду Львівської області його заяви. Вважає, що відповідно до п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний був за таких обставин відмовити у відкритті виконавчих проваджень. Ознайомившись з виконавчим провадженням, він встановив, що виконавчий лист виданий по справі №442/3299/15-ц не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, боржником визнано ОСОБА_2Ф, а не ФОП ОСОБА_2, що зобовязувало державного виконавця відмовити у відкритті виконавчого провадження на підставі п.6 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий лист повернути в суд для належного оформлення.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 квітня 2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 на рішення та дію державного виконавця Матіїшина А.Я. відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі, апелянт зазначає, що відповідно до п.3. ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист має мати поштовий індекс, такого доказу немає, тому державний виконавець Матіїшин А.Я. мав повернути у в суд для дооформлення виконавчого листа, а тому вважає, що ухвала є протиправною та такою, що не може залишатись у юридичній силі. Просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 квітня 2016 року та постановити нову, якою задовольнити його вимоги, а судові витрати покласти на відповідача.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, а тому відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності та без фіксації судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. На думку колегії суддів матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що правові підстави для її задоволення відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом стягувач ОСОБА_4 17.03.2016 року подав заяву у ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області про прийняття до примусового виконання виконавчого листа №442/3299/15-ц від 25.02.2016 року, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про зобовязання ФОП ОСОБА_2 повернути ОСОБА_4 нежитлове приміщення загальною площею 18 м.кв. за адресою: м.Дрогобич, вул. Б.Лепкого, 39. (а.с.16)

Постановою від 18.03.2016 року державним виконавцем Матіїшиним А.Я. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50548017 і надано боржнику час для добровільного виконання рішення суду до 24.03.2016 року.

Як вбачається із акту державного виконавця від 20.04.2016р. у звязку із невиконанням боржником добровільно рішення суду було призначено примусове виконання, яке було виконано в повному обсязі і передано на відповідальне зберігання стягувачу ОСОБА_4.

Постановою державного виконавця від 22 квітня 2016р. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №442/3299/15-ц від 25.02.2016 року, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про зобовязання ФОП ОСОБА_2 повернути ОСОБА_4 нежитлове приміщення загальною площею 18 м.кв. за адресою: м.Дрогобич, вул. Б.Лепкого, 39 закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження"

Частина 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" містить вимоги до виконавчого документа.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Доказів наявності підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження чи наявності обставин за якими державний виконавець має право чи зобовязаний зупинити виконавче провадження матеріали справи не містять.

За таких обставин, судом першої інстанції повно встановлені фактичні обставини справи, на основі об'єктивної оцінки наданих доказів скаржником та вірно застосовані норми процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційна скарга не містить доводів, які можуть бути підставами для скасування ухвали районного суду, посилання в ній не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, є правильною по суті, а тому відсутні підстави для її скасування та постановлення нової ухвали.

Керуючись ст.ст.88, 303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, 313, п.4 ч.1 ст.ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 квітня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в сумі 275, 6 грн..

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: М.Я. Богонюк

ОСОБА_5