Ухвала

іменем україни

26 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Мазур Л.М., НагорнякаВ.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про захист честі та гідності, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 12 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 21 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про захист честі та гідності, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 11 вересня 2015 року у Врадіївському районному будинку культури, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, проводився публічний захід - звіт Врадіївського селищного голови громади смт. Врадіївка, на якому були присутні керівники підприємств та організацій, представники політичних партій, громадських організацій, актив та жителі селища, та проводилася відеозйомка даного заходу. Під час публічного виступу позивача щодо звіту Врадіївського селищного голови ОСОБА_5 публічно довів до відома усім присутнім негативну та недостовірну інформацію щодо його дій та його дружини, які містять ознаки злочину, а саме, щодо самовільного захоплення землі та розповсюдження наркотиків.

Також відповідач стверджував, що він володіє даною інформацією, і цей вислів є фактичним твердженням. За таких обставин позивач вважав, що публічний виступ відповідача із фактичним обвинуваченням його в розповсюдженні наркотиків, є поширенням недостовірної інформації, є таким, що ганьбить його гідність, честь та ділову репутацію.

Враховуючи викладене, позивач просив визнати недостовірною поширену відповідачем інформацію щодо розповсюдження ним наркотичних засобів та самовільного зайняття земельних ділянок у центральному парку смт. Врадіївка, а поширення відповідачем даної інформації є порушенням його особистого майнового права, визнати дії відповідача по поширенню недостовірної інформації щодо розповсюдження позивачем наркотичних засобів та самовільного зайняття земельних ділянок у центральному парку смт. Врадіївки протиправними і зобов'язати відповідача в 10-денний строк спростувати поширену інформацію шляхом опублікування в районній газеті Вісник Врадіївщини та оприлюднення резолютивної частини рішення суду із особистим вибаченням шляхом особистого виступу в мережі кабельного телебачення смт. Врадіївки, стягнути з відповідача на його користь компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 5 000 грн, стягнути з відповідача на його користь кошти на відшкодування збитків в розмірі 2 623 грн.

Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 12 листопада 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 21 грудня 2015 року рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 12 листопада 2015 року змінено, виключено з мотивувальної частини рішення визначення статусу ОСОБА_4 як публічної особи і обґрунтування незаконності позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 в частині відшкодування моральної шкоди та відшкодування збитків.

У іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що під час свого виступу відповідач не вказував на конкретні факти чи обставини, а оперував загальними критичними фразами, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, дійшов обґрунтованого висновку, що інформація, яка розповсюджена відносно нього відповідачем, носить характер оціночних суджень, які не підлягають перевірці на предмет їх достовірності та спростуванню, а тому вимоги ОСОБА_4, є безпідставними.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

В.А.Нагорняк