Справа №: 343/731/16-ц
Провадження №: 2/0343/380/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 квітня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка просить постановити рішення яким, визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користуватися домоволодінням №1 по вул.зЗахідна в м.Долина Івано-Франківської області .

Стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені нею витрати на оплату судового збору в сумі 551 гривня 21 копійка.

Свої вимоги мотивує тим, що вона являюся власником ? частини домоволодіння № 1 по вул. Західна в м. Долина, Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованим в реєстрі за № 44, від 14.01.2008 року. Власником іншої половини будинку є її мачуха ОСОБА_3, яка померла 17.05.2007 року. Єдиним спадкоємцем після її смерті є вона. Вона проживала з батьком і мачухою в спадковому будинку, доглядала за ними, так як вони обоє хворіли, були лежачими та потребували сторонньої допомоги. Спадщину після смерті мачухи, вона ще не оформила через брак коштів. Інших спадкоємців, крім неї, після смерті мачухи, не було.

У вищевказаному домоволодінні, окрім неї, зареєстрований її зять - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Згідно даних будинкової книги він зареєстрований з 21.02.2007 року і до сьогоднішнього дня з реєстрації не знятий, проте фактично у будинковолодінні № 1 по вул. Західна в м. Долина останній проживав тільки декілька місяців у 2007 року, а потім покинув сімю і більше не повертався, його речей у будинку немає.

Формальна прописка ОСОБА_2 створює для неї певні незручності, оскільки вона не має можливості в повному обсязі розпоряджатись свої майном, так як в будинку зареєстрований відповідач. Також вона змушена оплачувати комунальні послуги за особу відповідача, який фактично не проживає в належному її будинковолодінні. Вищевказані витрати є для неї вимушеними, так як вона могла б їх витратити на потреби своєї сімї. Також на адресу її будинку надходить кореспонденція, адресована відповідачу. Все вище перелічене зумовлює для неї значний дискомфорт у веденні її звичного побуту, а також обмежує у праві розпорядження належним її майном.

В звязку з неможливістю користуватись та розпоряджатись своїм майном в повному обсязі, в неї виникла необхідність зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку в належному їй домоволодінні № 1 по вул. Західна в м. Долина, Івано-Франківської області.

Враховуючи вищенаведене і те що відповідач не проживає у вищевказаному будинку без поважних причин понад один рік, вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 , в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини. Просила позов задоволити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання на повторний виклик не зявився, причину своєї неявки суду не повідомив, хоч про дату, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить оголошення в газеті «Галичина» №31 від 21.04.2016року. Від нього не поступило клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підлягає до задоволення виходячи з наступного:

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Згідно ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках або порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Права власника будинку визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Ст.72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідності до ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" - члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право за Законом від 14.01.2008 року, позивачці ОСОБА_1 належить на праві приватної власності 1/2 частка домоволодіння, що знаходиться за адресою Івано-Франківська область Долинський район м.Долина вул.Західна буд.1. На ? частку спадкового майна на імя ОСОБА_3, свідоцтво про право на спадщину за законом ще не видано (а.с. 8).

Копія свідоцтва про смерть серії І-НМ №051166 від 18.05.2007 р. підтверджує, що ОСОБА_3, померла 17.05.2007р.(а.с.9).

Згідно довідки №06665 від 30.03.2016 р., виданої КП «Управління комунального майна» Долинської міської ради (а.с.7), та копії будинкової книги для прописки громадян (а.с.11-12)- в будинку №1 по вул.Західна м.Долина зареєстровані позивачка ОСОБА_1, а також відповідач ОСОБА_2

ОСОБА_2 не являється власником зазначеного будинковолодіння по вул. Західна,1 в м.Долина Івано-Франківської області.

Копія акту обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 31.03.2016 року (а.с.6), свідчить про те, що ОСОБА_2, за даною адресою не проживає, хоча зареєстрований з серпня 2007р. Місце його проживання не відоме.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинковолодінні в м.Долина по вул.Західна,1 Івано-Франківської області більше одного року без поважних причин, не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинковолодіння та не приймає участі у спільному побуті, а його реєстрація у будинковолодінні перешкоджає позивачці у здійсненні права власності, так як вона не може розпорядитися належним на праві власності майном на власний розсуд тільки через те, що за реєстрацією у належному її будинковолодінні значиться відповідач. Дана обставина відповідачем не спростована, доказів поважності не проживання в будинку чи наявності іншої домовленості між ним і власником житла відповідачем не представлено, а тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням.

На підставі ст. 41 Конституції України,ст.72 ЖК України, ст.ст. 391,405 ЦК України, ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, керуючись ст.ст. 208,209,215,218, 224-226 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться в м.Долина по вул.Західна,1 Івано-Франківської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551,20 грн. сплаченого судового збору згідно квитанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана не пізніше 10 (десяти) днів з дня отримання ним копії заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: