Ухвала

іменем україни

29 лютого 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Гончар В.П., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 01 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Станильської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась в суд до Станильської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначав, що проживав в одному будинку разом із своєю матір'ю ОСОБА_3, яка користувалась земельною ділянкою в урочищі «Дякова Гора» та використовувала її під особисте селянське господарство.

Проживаючи спільно з матір'ю, вели спільне господарство та разом відкрито використовували дану земельну ділянку під сінокоси, а осінню під пасовище.

У зв'язку з похилим віком матері з 1998 року дану земельну ділянку використовував тільки він.

У 2005 році матір померла, а він продовжував використовувати цю земельну ділянку під ОСГ відкрито.

Підтвердженням відкритого користування зазначеної земельної ділянки є записи в будинковій книзі, копія якої долучена до справи.

Вважає, що оскільки безперервно, відкрито користувався земельною ділянкою понад 15 років, у нього виникло право на визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю з мотивів та посиланням на ст. 119 ЗК України.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 01 лютого 2016 року, в задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалу апеляційного суду та передати справу до суду першої інстанції для розгляду спору по суті, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 31 липня 2015 року звернувся до суду із зазначеним позовом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 119 ЗК України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15-ти років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом. Передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі набувальної давності здійснюється у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 119 ЗК України передбачено лише право громадян звернутися до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу у власність або надання в користування земельної ділянки. При отриманні відмови в задоволенні клопотання про передачу земельної ділянки у власність або надання в користування або залишення його без розгляду громадянин має право оскаржити такі дії органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування до суду в установленому законом порядку.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, вірно виходили з того, що позивачем не надано будь - яких доказів на підтвердження його звернення до відповідача про передачу у власність земельної ділянки в урочищі «Дякова Гора», що в с. Станиля Дрогобицького району Львівської області, окрім того позивачем не дотримано умов щодо строку, який застосовується для набувальної давності на земельну ділянку, що обчислюється починаючи з 01 січня 2002 року та має становити не менше 15 років, а тому підстав для задоволення позову у суду першої інстанції не було.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних рішень суду вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 324, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Станильської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю, за касаційною скаргою скаргу ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 01 лютого 2016 року.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.П.Гончар