Справа № 159/2088/16-ц
Провадження № 2/159/797/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Луньової Т.М.,

за участі секретаря - Канашкової О.М.,

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому прохає суд визнати за нею право власності на 7/16 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3. В послідуючому позивач уточнила позовні вимоги, прохає суд визнати за нею право власності на 9/16 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько сторін ОСОБА_4 після смерті якого відкрилась спадщина на належне спадкодавцеві за життя майно, у тому числі на належну спадкодавцеві на час відкриття спадщини ? частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є діти померлого - позивач, відповідач, брат сторін ОСОБА_5, а також вдова померлого - ОСОБА_3. Позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 та мати сторін ОСОБА_3 прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_4, звернувшись до державного нотаріуса з відповідними заявами у строки та порядку, передбачені чинним законодавством. Спадкоємець ОСОБА_5 відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. Відтак після смерті ОСОБА_4 позивач успадкувала 2/8 частини домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2, а відповідач ОСОБА_2 та мати позивача ОСОБА_3 успадкували по 1/8 частині вказаного домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати сторін - ОСОБА_3 після смерті якої, з урахуванням її частки у нерухомому об'єкті спільної сумісної власності подружжя та частки у цьому ж майні, успадкованої спадкодавцем після смерті чоловіка ОСОБА_4, відкрилась спадщина на 5/8 чатки домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2. Спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 у рівних частинах успадкували її діти - позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2, унаслідок чого частка кожного із сторін у спірному домоволодінні збільшилась на 5/16 частки. Відак, з урахуванням успадкованих після смерті батьків часток позивач набула права власності на 9/16 частки домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2, а відповідач набула право власності на 7/16 частки вказаного домоволодіння. Маючи на меті зареєструвати, у передбаченому законом порядку, право власності на успадковану після смерті батьків частину домоволодіння, позивач звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у вчиненні вказаної нотаріальної дії їй було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, якими б посвідчувалось право власності спадкодавця на таке майно.

Відтак, у зв'язку з неможливістю надати нотаріусу оригіналів правовстановлювальних документів на нерухоме майно, яке входить до складу спадкової маси, реалізувати своє право на спадкове домоволодіння в позасудовому порядку позивач позбавлена можливості, а тому звернулась з відповідним позовом до суду.

Будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 в судове засідання не з'явились, подали суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, в судове засідання не з'явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, про причини неявки суд не повідомила.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України і проти чого не заперечила позивач у письмовій заяві.

Дослідивши письмові докази суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Даними свідоцтва про смерть серї НОМЕР_1, виданого 17 вересня 2015 року виконавчим комітетом Новомосирської сільської ради Ковельського району Волинської області, доводиться та обставина, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с.7).

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.3 ст. 60 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Ковельського міськрайоного суду від 22 квітня 2016 року у цивільній справі №159/699/16-ц, провадження №2/159/398/16 встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 та мати сторін ОСОБА_3

З матеріалів спадкової справи №530/2011, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4, убачається, що спадкоємець ОСОБА_5, згідно поданої ним 09.06.2011 року до Ковельської державної нотаріальної котори заяви, відмовився від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 в користь своєї сестри - позивача ОСОБА_1

За змістом ст. 60,70 СК України, ст. 370 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку і у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Даними свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна (на жилий будинок) серії НОМЕР_2 від 25 березня 2004 року, виданого на підставі рішення виконкому Новомосирської сільської ради №23/4 від 19.02.2004 року і зареєстрованого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 06.04.2004 року №5386959, даними Інформаційної довідки № 59999902 від 26 травня 2016 року з Державного рєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна - будинку, розташованого по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 5386959) 06.04.2004 року доводиться, реєстрація права власності ОСОБА_4 на вказаний об'єкт нерухомого майна. (а.с.24-25).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3, виданого 21 липня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського районного управління юстиції, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 11 листопада 1956 року (а.с.11).

Відтак спірне домоволодіння є спільною сумісною власністю спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Виходячи із рівності часток подружжя, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на ? частину спірного домоволодіння.

З урахуванням кількості спадкоємців, які прийняли спадщину, а також тієї обставини, що спадкоємець ОСОБА_5 відмовився від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 в користь своєї сестри - позивача ОСОБА_1, частки спадкоємців ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спадковому майні визначились наступним чином: 2/8 частини домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 успадкувала позивач, а відповідач ОСОБА_2 та мати позивача ОСОБА_3 успадкували по 1/8 частині вказаного домоволодіння.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 17 вересня 2015 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.8).

Даними спадкової справи №531/2011, заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 доводиться та обставина, що спадщину після її смерті прийняли сторони у даній справі - позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2

Вказана обставина встановлена також рішенням Ковельського міськрайоного суду від 22 квітня 2016 року у цивільній справі №159/699/16-ц, провадження №2/159/398/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно.

З урахуванням частки спадкодавця ОСОБА_3 у нерухомому об'єкті спільної сумісної власності подружжя та її частки у цьому ж майні, успадкованої після смерті чоловіка ОСОБА_4, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 5/8 чатки домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2.

Відтак, з урахуванням успадкованих після смерті батьків часток у спірному домоволодінні розмір частки, набутої позивачем у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 становить 9/16 частки.

Рішенням Ковельського міськрайоного суду від 22 квітня 2016 року у цивільній справі №159/699/16-ц, провадження №2/159/398/16 за ОСОБА_2 визнано право власності на 7/16 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1.

Згідно повідомлення завідуючої Ковельською Держнотконторою Луцик Н.А. №782/01-16 від 20 травня 2016 року позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріально дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на а.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій, згідно якого видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. (а.с.12).

Згідно ч.1,2 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою у Державному реєстрі прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відтак позивач позбавлена можливості реалізувати своє право зареєструвати, у встановленому законом порядку, право власності на успадковане нерухоме майно.

Згідно Інформаційної довідки № 59999902 від 26 травня 2016 року з Державного рєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна - будинку, розташованого по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 5386959) вказаний об'єкт нерухомого майна перебуває під обтяженням на підставі договору іпотеки від 09.04.2004 року. (а.с.24-25).

У той же час вказана обставитна не є підставою для відмови у позові.

Відповідно до частини першої, другої статті 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Частиною третьою статті 23 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він

відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Таким чином, за змістом статті 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Проте якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом

За вказаних обставин позивач обрав такий спосіб захисту свого майнового права, який не суперечить нормам ст. 16 ЦК України.

Задовольняючи позов в цілому, суд, на підставі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати на оплату судового збору в розмірі 551,20 грн. та на правову допомогу в сумі 1000 грн., які підтверджуються відповідними доказами: квитанцією №0.0.555927917.1 від 23.05.2016 року, квитанцією до прибуткового касового ордера №48 від 01.05.2016 року на підтвердження оплати позивачем ОСОБА_1 послуг адвоката ОСОБА_6та відповідними розрахунками вартості наданих юридичних послуг.

На підставі ст. 15,30,62, 85, 212, 213, 215, 130, 173,174 ЦПК України, ст. 328, 1233,1235,1236,1258, 1269, 1270 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, на 9/16 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1551,20 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте Ковельським міськрайсудом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Т.М.Луньова