Дата документу 16.05.2016
Справа № 334/1718/16-ц
Провадження № 2/334/1746/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дубини Л.А., при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

18.03.2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 ро стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначає, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору №ZPXRRX03190062 від 26.07.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1680 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, терміном до 25.-07.2008 року, включно.

Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом у сумі 172,08 грн., яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Позивач зобов'язання за даним договром виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим, станом на 10.02.2016 року має заборгованість у загальному розмірі 16135,84 грн., яка складається з наступного: 5956,90 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 243.24 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 8691.14 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 744,56 грн. - штраф ( процентна складова).

Позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборговансіть за кредитним договром у загальному розмірі 16135,84 грн., а також судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1378,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу без його участі.

Відповідач у письмових поясненнях проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що 03.06.2008 року було видано судовий наказ №2-н-366/08, згідно якого з нього на корись позивача стягнуто заборгованість по кредитному договору у сумі 2646,92 грн. Відповідно до постанови державного в виконавця Ленінського ВДВС ВП №24375379 від 26.05.2011 року виконавче провадження по виконанню судового наказу закінчено у зв'язку з повним виконанням.

Крім того, відповідно до Умов надання споживчого кредиту позовна давність становить 5 років, а отже, строк позовної давності по даному договору сплив у 2013 році,. Тобто позов пред'явлено до суду поза межами строку позовної давності, встановленого ст.. 257 ЦК України.

Відповідач просить застосувати строки позовної давності і відмовити у задоволенні позову,

Відповідач у судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до положень ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Судом установлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №ZPXRRX03190062 від 26.07.2007 року, згідно умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1680 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, терміном до 25.-07.2008 року, включно.

Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом у сумі 172,08 грн., яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Позивач зобов'язання за даним договром виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим, станом на 10.02.2016 року має заборгованість у загальному розмірі 16135,84 грн., яка складається з наступного: 5956,90 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 243.24 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 8691.14 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 744,56 грн. - штраф ( процентна складова).

Факт отримання кредиту відповідачем не оспорюється.

Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 10.02.2016 року має заборгованість у загальному розмірі 16135,84 грн., яка складається з наступного: 5956,90 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 243.24 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 8691.14 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 744,56 грн. - штраф ( процентна складова).

Розрахунок заборгованості відповідачем не спростовується, між тим, відповідач посилається на судовий наказ №2-н-366/08, виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя, згідно якого з нього на корись позивача стягнуто заборгованість по кредитному договору у сумі 2646,92 грн.

Відповідно до постанови державного в виконавця Ленінського ВДВС ВП №24375379 від 26.05.2011 року виконавче провадження по виконанню судового наказу закінчено у зв'язку з повним виконанням.

Кредитний договір був укладений на строк до 25.07.2008 року, включно.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила ( частина перша статті 261 ЦК України ).

Отже, оскільки згідно наданого позивачем розрахунку, кошти від відповідача на погашення заборгованості за кредитним договором не надходили, то перебіг строку позовної давності почався з моменту, як не надійшов черговий платіж.

Так, умовами кредитного договору передбачено, що погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, за який приймається період з «10» по «15» число кожного місяця, при цьому щомісячний платіж визначено у розмірі 172,08 грн.

Таким чином, у позивача право на позов виникло 10.09.2007 року.

Згідно п. 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту. Відсотків за користування кредитом. Винагороди, неустойки - пені, та штрафів за даним Договором встановлено сторонами тривалістю 5 років.

Між тим, позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за кредитним договором і 03.06.2008 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя такий було видано та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №ZPXRRX03190062 від 26.07.2007 року у сумі 2646,92 грн.

Ч.2 статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Враховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу, як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності, в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 264 ЦК України (правова позиція, висловлена у Постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14).

Оскільки неможливо становити дату звернення позивача до суду з заявою про видачу судового наказу, у зв'язку зі спливом строку зберігання таких документів у архіві суду, то суд виходить з дати видачі судового наказу, і вважає, що саме 03.06.2008 року позивачем перервано перебіг строку позовної давності, і з 04.06.2008 року почався новий перебіг строку позовної давності, який за загальним правилом закінчився 04.06.2011 року; і навіть, якщо враховувати умови договору щодо термінів позовної давності, встановлених у 5 років, то такий також закінчився 04.06.2013 року.

Враховуючи, що строк дії кредитного договору №ZPXRRX03190062 від 26.07.2007 року закінчився 25.07.2008 року, то з урахуванням вищенаведеного щодо строків позовної давності, то такі також сплили.

З даним позовом позивач звернувся лише 18.03.2016 року, тобто поза межами строків позовної давності, і не просив суд його поновити.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд не приймає до уваги, дані розрахунку заборгованості по кредиту відповідно до яких 30.05.2011 року відбулося внесення коштів, і не вважає їх перериванням строку позовної давності відповідачем, з підстав зазначених вище, оскільки ці кошти внесені у порядку виконання судового наказу, і не можуть бути свідченням виконанням відповідачем умов договору щодо погашення кредиту.

Згідно ст. 10 та ст.. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити у відповідності до ч.4 ст. 267 ЦК України.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні вимог позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, то й вимоги про стягнення витрат на оплату судового збору відповідно до ст.. 88 ЦПК України, також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 256,257, 261, 264, 267 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В і д м о в и т и у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором №ZPXRRX03190062 від 26.07.2007 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Дубина Л. А.