У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_3 на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 12 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 06 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до Голятинської сільської ради Міжгірського

району Закарпатської області, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання дій сільської ради щодо видачі довідки незаконними,

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 11 березня 2014 року Голятинська сільська рада Міжгірського

району Закарпатської області видала ОСОБА_5 довідку № 227, в якій було вказано, що ОСОБА_6 з січня 2009 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала разом із сім'єю ОСОБА_5 у будинку АДРЕСА_1. Вважала, що видачею зазначеної довідки порушено права її сина ОСОБА_3, довідку сфальсифіковано, тому дії сільської ради є незаконними.

Просила визнати дії Голятинської сільської ради Міжгірського

району Закарпатської області щодо видачі довідки від 11 березня 2014 року № 227 незаконними.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 12 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 06 квітня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Суди обґрунтовано відмовили у позові, оскільки позивачка не надала належних та допустимих доказів в силу вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України на підтвердження незаконності дій виконкому сільської ради. Із позовних вимог вбачається, що вони стосуються інформації, що зазначена у довідці Голятинської сільської ради Міжгірського

району Закарпатської області від 11 березня 2014 року № 227 щодо місця проживання ОСОБА_6, а не самих дій чи бездіяльність органу місцевого самоврядування. При цьому перевірка інформації у довідці була здійснена судом при розгляді іншої цивільної справи.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до Голятинської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання дій сільської ради щодо видачі довідки незаконними, за касаційною скаргою на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 12 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 06 квітня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М.Ситнік