Категорія: 27 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів Данилюк В.А., Киці С.І.,

секретар с/з ОСОБА_1,

з участю:

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4, до ОСОБА_5 акціонерного товариства (далі ПАТ) «Юніон ОСОБА_6» в особі відділення «Волинське регіональне управління» та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ОСОБА_5 акціонерного товариства «Юніон ОСОБА_6» про зобовязання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_5 акціонерного товариства «Юніон ОСОБА_6» на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 акціонерного товариства (далі-ПАТ) « Юніон ОСОБА_6» про зобовязання вчинити певні дії.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 1 жовтня 2015 року він уклав з ОСОБА_4 договір позики, за умовами якого позикодавець ОСОБА_4 надає йому позику в розмірі 100000,00 грн. шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку позикодавця ОСОБА_4, відкритого в ПАТ «Юніон ОСОБА_6», на поточний рахунок позичальника ОСОБА_3, відкритого в ПАТ «Юніон ОСОБА_6».

Також позивач зазначає, що, не дивлячись на те, що на рахунку позикодавця були відповідні кошти, і представник позикодавця надала банку платіжне доручення на перерахування грошових коштів, зазначені кошти не були перераховані з рахунку позикодавця на рахунок позичальника.

Посилаючись на наведені обставини, позивач просив суд зобовязати відповідача виконати платіжне доручення позикодавця ОСОБА_4 та перерахувати кошти з рахунку ОСОБА_4 на рахунок ОСОБА_3

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Постановлено зобовязати відповідача виконати платіжне доручення № 1 ОСОБА_4 від 2 жовтня 2015 року та перерахувати кошти в сумі 100000,00грн. з рахунку ОСОБА_4, відкритого в ПАТ «Юніон ОСОБА_6» на рахунок ОСОБА_3, відкритого в ПАТ «Юніон ОСОБА_6».

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального права і процесуального права, просить його скасувати, а провадження у справі закрити.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу відповідача заперечив і просив її відхилити, інші, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце судового розгляду, а тому апеляційний суд розглянув справу у їх відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ПАТ «Юніон ОСОБА_6» не виконав розпорядження ОСОБА_4 за платіжним дорученням № 1 від 2 жовтня 2015 року про перерахування коштів в сумі 100000,00грн. на рахунок позивача ОСОБА_3, чим порушив свої зобовязання за договором банківського вкладу.

Проте з такими висновками суду колегія суддів не погоджується, оскільки вони не відповідають встановленим обставинам справи та зроблені з порушенням вимог закону.

Як убачається з матеріалів справи, 1 жовтня 2015 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 був укладений договір позики, за умовами якого позичальник ОСОБА_4 надала позичальнику ОСОБА_3 позику в розмірі 100000,00грн. терміном до 2 жовтня 2015 року, надання позики здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів позикодавцем з рахунку № 0001, відкритого в ПАТ «ЮСБ БАНК», на рахунок позичальника № 2001, відкритого в ПАТ «ЮСБ ОСОБА_6» (а.с.6).

Також судом встановлено, що між ПАТ «ЮСБ ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено договір комплексного банківського обслуговування, в ПАТ «ЮСБ ОСОБА_6» відкрито рахунок у гривні як на імя позивача ОСОБА_3, так і на імя третьої особи ОСОБА_4 (а.с.8).

Згідно платіжного доручення № 1 від 2 жовтня 2015 року (а.с.9) ОСОБА_4 доручила банку перерахувати кошти в розмірі 100000,00грн. з її рахунку на рахунок ОСОБА_3

Банком зазначене платіжне доручення не виконано.

Стаття 1066 ЦК України передбачає, що за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком.

Отже, укладення договору банківського рахунка передбачає здійснення через цей рахунок розрахункових операцій.

Позивач ОСОБА_7, який не є володільцем рахунка, і з якого володілець рахунка ОСОБА_4 своїм платіжним дорученням доручила банку перерахувати кошти на рахунок позивача, просить суд зобовязати відповідача виконати платіжне доручення, видане володільцем рахунка ОСОБА_8, яка видала платіжне доручення про перерахування коштів з її рахунку на рахунок позивача ОСОБА_7

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що позивач ОСОБА_7 не вправі розпоряджатися коштами володільця рахунку ОСОБА_4

Кожна особа, як це передбачає стаття 3 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваним прав, свобод чи інтересів.

При цьому, позивачем ОСОБА_3 в судовому засіданні не доведеного того, що відповідач, який не виконав платіжне доручення володільця рахунку ОСОБА_4, порушив будь-які права і інтереси позивача.

Та обставина, що між позивачем ОСОБА_7 і третьою особою ОСОБА_4 був укладений договір позики, яким передбачено, що надання позики здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів позикодавцем із його рахунку на рахунок позичальника, які були відкриті в ПАТ «ЮСБ ОСОБА_6», не може бути підставою для предявлення до банку позову щодо розпорядження грошовими коштами іншого володільця рахунку.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув і прийшов до неправильного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_7, в звязку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Таким чином, із-за порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7

Керуючись ст. ст. 88, 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5 акціонерного товариства «Юніон ОСОБА_6» задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2016 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_5 акціонерного товариства «Юніон ОСОБА_6» про зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: