"24" березня 2016 р. м. Одеса
Суворовський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Виноградової Н.В.
при секретарі Одарію В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Постман», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків, -
До суду з позовом звернулось ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ТОВ «Постман», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору про фінансовий лізинг у розмірі 25 881,68 грн. та витрат по сплати судового збору. В обґрунтування своїх вимог, позивач посилався на те, що 22.04.2013р. між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ТОВ «Постман» було укладено договір про фінансовий лізинг № 00007235, відповідно до якого позивач зобов'язався передати у розпорядження відповідача об'єкт лізингу - транспортний засіб типу VW CaddyGP Kasten, а відповідач зобов'язався прийняти об'єкт лізингу і сплатити суму коштів за договором, шляхом здійснення платежів відповідно до договору та згідно із графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, поручителем по якому (договору про фінансовий лізинг № 000007235) виступив ОСОБА_1, проте через неналежне виконанням ТОВ «Постман» обов'язків, заборгованість перед ТОВ «Порше Лізинг Україна» складає 25 881,68 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь.
Представник ТОВ «Порше Лізинг Україна» у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу у її відсутність, не заперечула проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час, місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду повідомлені не були.
З письмової згоди представника позивача справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22.04.2013 р. між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ТОВ «Постман» укладено договір про фінансовий лізинг № 00007235 (далі за текстом - Договір). За умовами даного договору ТОВ «Порше Лізинг Україна» придбав у власність та передав ТОВ «Постман» у користування транспортний засіб VW CaddyGP Kasten 1,2 TSI, 2013 року виробництва, шасі № WV1ZZZ2KZDX101392, двигун CBZ 960657. В свою чергу, ТОВ «Постман» зобов'язувалось прийняти в користування даний транспортний засіб та сплачувати позивачу встановлені договором платежі. Згідно додатку до зазначеного договору, який є невідємною його частиною, сторонами було погоджено графік покриття витрат та виплати лізингових платежів.
Відповідно до п. 3.1. Умов обєкт лізингу був обраний у відповідність до специфікації та в повній мірі відповідає вимогам ТОВ «Постман». Пунктом 3.2. Умов ТОВ «Порше Лізинг Україна» має придбати обєкт лізингу та передати його ТОВ «Постман». Пунктом 4.1. Умов лізингу визначено, що позивач зберігає за собою право власності на автомобіль, в той час як відповідач ТОВ «Постман» матиме право на користування автомобілем впродовж усього строку дії Договору (окрім випадків, коли позивач матиме право розірвати договір або відмовитися від нього та вимагати повернення автомобіля, як зазначено в договорі).
На виконання своїх зобовязань ТОВ «Порше Лізинг Україна» придбало та зареєструвало за собою право власності на транспортний засіб VW VW CaddyGP Kasten 1,2 TSI, 2013 року виробництва, шасі № WV1ZZZ2KZDX101392, двигун CBZ 960657, про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ААЕ №068034.
Відповідно до акту прийому-передачі від 98.04.2013 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» передало, а ТОВ «Постман» прийняло транспортний засіб VW CaddyGP Kasten 1,2 TSI, 2013 року виробництва, шасі № WV1ZZZ2KZDX101392, двигун CBZ 960657.
Згідно п. 2 Умов лізинговий платіж щомісячний платіж, що сплачується ТОВ «Постман» на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» у строки та в розмірі відповідно до графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів. Відповідно до п. 6.1. Умов лізинговий платіж включає в себе: відсотки за користування обсягом фінансування; частину від обсягу фінансування (сума, яка відшкодовує частину вартості обєкта лізингу); комісії; покриття витрат, повязаних з оплатою послуг та відшкодуваннями, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачених договором та інші витрати, передбачені або прямо вказані в договорі.
Відповідно до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів ТОВ «Постман» зобов'язується щомісячно сплачувати ТОВ «Порше Лізинг Україна» платежі на рахунок, зазначений Позивачем у Договорі, не пізніше 15-го календарного дня поточного місяця.
ТОВ «Порше Лізинг Україна» виконав умови договору, надавши відповідачу ТОВ «Постман» об'єкт лізингу в користування, відповідач прийняв даний об'єкт.
ОСОБА_1 виступив поручителем ТОВ «Постман», згідно умов поруки, які є невід'ємною частиною договору про фінансовий лізинг.
Пунктом 1 умов поруки встановлено, що ОСОБА_1 несе солідарну відповідальність за виконання всіх зобов'язань ТОВ «Постман», на підставі або у зв'язку із договором.
Згідно з п. 2 умов поруки, зобов'язання поручителя включають сплату, окрім іншого, лізингові платежі, штрафні санкції та відшкодування збитків.
Проте відповідачем ТОВ «Постман» оплата не здійснювалась своєчасно, та об'єкт лізингу повернуто позивачу, що підтверджується актом від 18.04.2015р.
Як вбачається з наданих позивачем документів, сума заборгованості зі сплати лізингових платежів за контрактом становить 25 881,68 грн., які складаються з: 12 095,26 грн. - заборгованість по лізинговим платежам, 926,62 грн. пеня; 278 грн. - 3 % річних, 2 663,01 грн. - інфляційні втрати, 2 715,12 грн. - проценти за користування чужими коштами, 503,67 грн. - штраф за нагадування та пеня 10%, 1600 грн. збитки за надання послуг стоянки, 5100 грн. - юридичні послуги.
Договір лізингу віднесений Цивільним кодексом до різновидів договору майнового найму, але лізингові відносини в Україні регулюються спеціальним Законом України "Про фінансовий лізинг".
Згідно ст.6 Закону України "Про фінансовий лізинг", договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу, строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу, розмір лізингових платежів та інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Крім того, ст.2 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що відносини, що виникають, у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.
Згідно зі ст. 509 ЦК України. зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зокрема, ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими, відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату.
Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу, лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
За ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Згідно із ч. 2 ст. 806 ЦК України, до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, відповідно до ст. 549 ЦК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Згідно ст. 1214 ЦК України, у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними. У свою чергу ст. 536 ЦК України, передбачає, що за користування чужими грошовими коштами, боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з'ясуванню обставин по справі, роз'яснює їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем.
В силу положень ст. 88 ЦПК України з відповідачів в рівних частках підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати в сумі 1 218 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 64, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» задовольнити.
Стягнути в рівних частинах на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» з Товариства з обмеженою відповідальністю «Постман» та ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 1 218 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом десяти днів з дня отримання його копії через Суворовський районний суд м.Одеси.

Суддя: