Справа № 380/1855/14-ц Головуючий у І інстанції Архангельський А. М.
Провадження № 22-ц/780/216/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1.
Категорія 58 17.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

17 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

за участі секретаря Дрозда Р. І.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 Іссама Міхаеля - ОСОБА_3 на ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 11 листопада 2015 року у справі за поданням державного виконавця ВДВС Тетіївського РУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України ОСОБА_2 Іссама Міхаеля,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 11 листопада 2016 року задоволено подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тетіївського районного управління юстиції ОСОБА_4

Встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу громадянину України ОСОБА_2 Іссаму Міхаелю, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2, до виконання ним покладеного на нього зобовязання.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 Іссама Міхаеля - ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою у задоволенні заяви відмовити.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу виконавчої служби.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 Іссам свідомо ухиляється від виконання судового рішення, на даний час заборгованість не погашена, а відтак є передбачені законом підстави для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду з України.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з такими висновками суду, оскільки вони зроблені в результаті неповного зясування судом обставин справи, що призвело до постановлення незаконної і необґрунтованої ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі ДВС Тетіївського РУЮ перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2/1026/235/12 від 12.11.2013 року, виданого Тетіївським районним судом Київської області, згідно якого ОСОБА_2 зобовязаний сплатити на користь ОСОБА_5 борг в сумі 276780,03 гривень.

18.11.2013 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та повідомлено боржника про розмір боргу, який він зобовязаний сплатити. Незважаючи на те, що боржник неодноразово попереджався про розмір заборгованості, однак борг в сумі 276780,03 гривень станом на 11.11.2014 року ним не сплачений.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

За змістом даної норми підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є його ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, яке полягає у вчиненні боржником дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, в тому числі і безпідставна неявка на виклики державного виконавця.

Суд уваги на вказані вимоги закону не звернув та не зясував, чи ухиляється боржник від виконання зобовязання, а якщо ухиляється, то в чому це полягає і якими доказами це стверджується.

Матеріали справи взагалі не містять жодних доказів щодо того, що боржнику взагалі було відомо про розгляд справи про стягнення з нього заборгованості, існування рішення суду та виконавчого провадження (доказів отримання повісток, отримання рішення суду, постанов державного виконавця і т.д.).

Також суд залишив поза увагою те, що звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду з України, державний виконавець не надав доказів на підтвердження тих обставин, що ним вчинено всі інші передбачені Законом дії, необхідні для виконання рішення суду.

Зважаючи на наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що обмеження у праві виїзду з України ОСОБА_2 Іссаму було застосовано судом першої інстанції передчасно та без належного з'ясування фактичних обставин, які підлягають перевірці згідно вимог закону при вирішенні подання.

Відповідно до ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 312 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 Іссама Міхаеля - ОСОБА_3задовольнити частково.

Ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 11 листопада 2015 рокускасувати. Передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: