Справа № 127/7872/16-ц
УХВАЛА
14 квітня 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бар`як А.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Однак, представником позивача не додержані вимоги ч. 8 ст. 119 ЦПК України, а саме: не додано до позовної заяви документу, що підтверджує його повноваження, оскільки надана копія довіреності, без підтверджуючих на те документів, не відповідає вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Норма ч.1 та ч.2 ст. 42 ЦПК України чітко прописує, що повноваження представника має бути посвідчено довіреністю фізичної особи, яка повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

Надана представником позивача копія довіреності завірена начальником штабу першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 «2».

Напевно, довіритель, завіряючи свою довіреність в військовій частині НОМЕР_1 «2», виходив із зазначених в ч.2 ст. 42 ЦПК України обставин, а саме: можливістю посвідчення довіреності посадовою особою організації, в якій довіритель перебуває на службі.

Однак, щоб суд міг перевірити та переконатись в правильності додержання довірителем зазначених вище вимог законодавства необхідно, в даному випадку, додавати до такої довіреності докази того, що довіритель (позивач) дійсно перебуває на службі в військовій частині НОМЕР_1 «2», оскільки за умови не підтвердження даних обставин відповідна довіреність не буде мати жодної юридичної сили згідно вимог ч.2 ст. 42 ЦПК України.

Крім того,звертаю увагу позивача на те, що згідно абзацу 2 ч.3 ст. 245 ЦК України - довіреність військовослужбовця, а в пунктах дислокації військової частини, з`єднання, установи, військово-навчального закладу, де немає нотаріуса чи органу, що вчиняє нотаріальні дії, також довіреність працівника, члена його сім`ї і члена сім`ї військовослужбовця може бути посвідчена командиром (начальником) цих частини, з`єднання, установи або закладу.

Проте, в супереч зазначеній вище нормі законодавства, надана копія довіреності посвідчена не командиром відповідної військової частини а його першим заступником, що також потребує уточнення, в тому числі виходячи із посадових обов`язків зазначеної посадової особи.

Крім цього, норма ч.1 ст. 120 ЦПК України прописує, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Проте, позивач не додає до копії позовної заяви, яку згідно вимог ст. 127 ЦПК необхідно надіслати відповідачу, копій всіх документів, що додаються до позовної заяви, а саме: не додає копії відповідної довіреності представника позивача, яка додається до позовної заяви.

За таких обставин, згідно ст. 121 ЦПК України дану позовну заяву необхідно залишити без руху і надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків, інакше позовна заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Звертаю увагу позивача, що згідно норми ч.5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Надати ОСОБА_3 строк один день з дня отримання даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, інакше заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню, що не позбавляє повторного звернення до суду.

Копію ухвали направити Томенко Р.В.

Суддя