ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
"22" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд міста Києва
в складі : головуючого судді - Ластовки Н.Д.,
при секретарі - Фузік Г.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Головне Управління юстиції, про визнання заповіту недійсним та визнання права на спадкування, як спадкоємця за законом, -
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 02 вересня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Головне Управління юстиції, про визнання заповіту недійсним та визнання права на спадкування, як спадкоємця за законом задоволено та визнано заповіт ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 недійсним та скасовано його, визнано за ОСОБА_1 право на спадкування на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4.

03.03.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом при ухваленні рішення не вирішено питання, щодо позовної вимоги про визнання за нею права власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1. Вказані позовні вимоги заявлялись через наявність відкритого кримінального провадження за фактом викрадення правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно. Відносно даних позовних вимог сторони у судовому засіданні від 02.09.2015 року давали пояснення. Однак, з приводу заявлених вимог рішення суду ухвалено не було.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, проте до суду надала клопотання про розгляд заяви про винесення додаткового рішення у її відсутність.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, свого представника не направили, що відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України не є перешкодою для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.

Дослідивши письмові докази по справі суд встановив наступне.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 02 вересня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Головне Управління юстиції, про визнання заповіту недійсним та визнання права на спадкування, як спадкоємця за законом задоволено та визнано заповіт ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 недійсним та скасовано його, визнано за ОСОБА_1 право на спадкування на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4.

Проте судом при ухваленні рішення не вирішено питання, щодо визнання права власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 за позивачем ОСОБА_1. З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що дану вимогу відповідач при розгляді справи визнавав.

Згідно зі ст. 220 ЦПК України суд, що постановив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи, з власної ініціативи постановити додаткове рішення у випадку, зокрема якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 220 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: