Дата документу 06.05.2016
Справа № 320/2327/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

при секретарі - Арифовій Л.А.,

за участю представника позивачки адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області про встановлення юридичного факту приживання однією сімєю та про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про встановлення юридичного факту приживання однією сімєю та про визнання права власності не земельну ділянку у порядку спадкування за законом.

В позовній заяві позивачка вказує, що з 1974 року вона стала мешкати у цивільному шлюбі з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в належному їй будинку за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Вознесенка, вул. Чапаєва, 110. При розпаюванні земель, на підставі Рішення виконавчого комітету Вознесенської сільської ради №190 від 07.02.2001 року, позивачка та її чоловік ОСОБА_3 стали власниками земельних ділянок площею 9,15 га та отримали відповідні державні акти на право приватної власності на землю. 10.08.2008 року помер чоловік позивачки ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку площею 9,15 га, на підставі Державного акту II-ЗП 018386 від 28.02.2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №112. Позивачка вказує, що вона є єдиним спадкоємцем четвертої черги по закону після смерті чоловіка, так як своїх дітей у померлого не було. У звязку з тим, що у позивачки відсутній документ про укладення шлюбу з померлим, вона просить суд встановити юридичний факт, що померлий ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 10 серпня 2008 року, мешкав з 1974 року однією сімєю з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 не менше 5-ти років до часу відкриття спадщини та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 9,15 га, яка розташована на території Вознесенської сільської ради Мелітопольського району у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 10 серпня 2008 року.

В судовому засіданні представник позивачки наполягав на задоволенні позовних вимог.

В судове засідання представник Вознесенської сільської ради не зявився, від голови сільської ради до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що позивачка по справі є його матірю. Свідок вказує, що з 1974 року по 2008 рік він проживав у ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матірю та ОСОБА_3. Дітей у ОСОБА_3 не було. Останній помер у 2008 році, його похованням займалася позивачка. При житті ОСОБА_3 заповіт не складав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що знає позивачку з 1983 року, оскільки одружилася з її сином. Позивачка проживала однією сімєю з ОСОБА_3, який помер у 2008 році. Похованням померлого займалася позивачка та її син. Дітей померлий не мав.

Суд, заслухав пояснення представника позивача, показання свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 11 серпня 2008 року помер цивільний чоловік позивачки ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.8/.

Земельна ділянка площею 9,15 га, яка розташована на території Вознесенської сільської ради Мелітопольського району, на праві власності належала ОСОБА_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії II-ЗП 018386 від 28.02.2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №112/а.с.7/.

Відповідно до довідки Вознесенської сільської ради №629 від 07.04.2016 року, громадянка ОСОБА_2 проживала з 1974 року однією родиною в цивільному шлюбі з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Вознесенка, вул. Чапаєва, 110 до моменту його смерті - 10.08.2008 року. Поховання померлого ОСОБА_3 здійснила за власні кошти. За цією адресою ОСОБА_2 продовжувала мешкати до 2014 року /а.с.9/.

Згідно інформації завідуючої Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_6 від 27.04.2016 року №323/01-16, після померлого 10.08.2008 року ОСОБА_3 спадкова справа в Мелітопольській районній державній нотаріальній конторі не заводилась.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно інформації Відділу ДРАЦС по Мелітопольському району від 15.04.2016 року, громадянка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та громадянин ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 у шлюбах не перебували.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

На підставі викладеного суд вважає необхідним встановити юридичний факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 10 серпня 2008 року, мешкав однією сімєю з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 1974 року, тобто не менше 5-ти років до часу відкриття спадщини, та визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 9,15 га, яка розташована на території Вознесенської сільської ради Мелітопольського району у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 10 серпня 2008 року.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, ст.ст. 328, 370, 1217, 1220, 1222, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 3, 11, 15, 57, 60, 80, 174, 179, 212-215, 223, 256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області про встановлення юридичного факту приживання однією сімєю та про визнання права власності не земельну ділянку у порядку спадкування за законом задовольнити в повному обсязі:

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 10 серпня 2008 року, починаючи з 1974 року, мешкав однією сімєю з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто не менше 5-ти років до часу відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 9,15 га, яка розташована на території Вознесенської сільської ради Мелітопольського району у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 10 серпня 2008 року.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.В. Колодіна