АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Головуючий у 1 - й інстанції: Маліновська В.М.
22-ц/796/9597/2016 Доповідач - Шиманський В.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Качана В.Я., Кравець А.В.

при секретарі - Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ«Надра» Стрюкової Ірини Олександрівної в інтересах Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк» «Надра» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк» «Надра», треті особи : ОСОБА_4, ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивачка звернувся у грудні 2014 року.

Зазначала, що 30.05.2008 року між Позивачем та ПАТ «КБ «Надра» було укладено кредитний договір № 35/П/75/2008-840. 19.10.2014 р. за ініціативою відповідача був зроблений виконавчий напис за № 8222 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про стягнення боргу на загальну суму 1 500 525 грн. на користь ПАТ «КБ «Надра» та рекомендовано задовольнити борг шляхом накладення стягнення на земельну ділянку, що є предметом договору іпотеки від 30.05.2008 р., про що Позивачці стало відомо 15 грудня 2014 р., коли вона отримала постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі зазначеного виконавчого напису. Позивачка вважає дії відповідача незаконними та необгрунтованими з наступних причин: так, строк стягнення пені та сплати комісії давно вже минув, адже стягувати пеню (штрафні санкції) можливо лише на протязі одного року згідно ст. 258 ЦК України та з дня виникнення права вимоги у відповідача, оскільки минуло вже більше трьох років (ст. 257 ЦК України). Тому законних підстав вчиняти виконавчий напис у нотаріуса не було. Нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» щодо безспірності заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов'язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому написі зроблено банком одноособово, без врахування думки та позиції позичальника, та не відповідає дійсній сумі заборгованості.

З огляду на викладене просила суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В., зареєстрованого у реєстрі за № 8222 від 19.10.2014 р., за договором іпотеки земельної ділянки, про стягнення із ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 1 500 525,99 грн. та звернення стягнення на земельну ділянку таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27 квітня 2016 року позов задоволено.

Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною, та зареєстрований в реєстрі під номером 8222 від 19.10.2014 р., - визнано таким, що не підлягає виконанню та вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення судом норм процесуального права, ставиться питання про скасування даного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення у зв'язку з наступним.

Рішенням Шевченківського районного суду від 24 лютого 2015 року (а.с.67-70), залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.05.2015 р. (а.с.119-120), у задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська ОленаВолодимирівна, ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.11.2015 р. рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.149-151).

Судом встановлено, що відповідно до п.2.1. Кредитного договору в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій, Позичальник укладає з Банком договір іпотеки земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, с. Вишеньки, площею 0,15 га, в день укладення цього договору.

Згідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так як ОСОБА_3 порушила зобов'язання по кредитному договору, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською ОленоюВолодимирівною, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під номером 8222 від 19.10.2014року , яким запропоновано звернути стягнення на земельну ділянку, яка належить позивачці, в рахунок задоволення вимог ПАТ КБ «НАДРА» .

Державним виконавцем Лукічевим А.О. відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції 07.11.2014 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 45349541) щодо виконання виконавчого напису № 8222, виданого 12.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

Відповідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Суд першої інстанції задовольняючи позов зробив висновок, що нотаріусом, при вчиненні виконавчого напису, не було перевірено безспірність вимог ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_5 , порушено вимоги Закону України «Про нотаріат», вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Судова колегія погоджується з такими висновками районного суду.

Згідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, встановлено, що по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Отже належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості Позичальника, є саме первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV«Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», що не виключається і вказаною вище постановою КМУ.

При цьому, не може вважатися безспірною заборгованість, щодо якої триває розгляд справи в суді.

З матеріалів справи вбачається, що на час вчинення виконавчого напису 19.10.2014р. в Ленінському районному суді м. Полтави між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_5 вже існував спір щодо розміру заборгованості за кредитним договором № 35/П/75/2008-840, а це спростовує висновок відповідача про безспірність заборгованості боржника.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 04.03.2015 р. у справі № 6-27цс15, від 11.03.2015р. у справі № 6-141цс14.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, твердження апеляційної скарги про незаконність та упередженість судового рішення матеріалами справи спростовуються.

З огляду на викладене, оскаржене у справі рішення постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому це рішення не може бути скасованим з підстав що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ«Надра» Стрюкової Ірини Олександрівної в інтересах Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк» «Надра» - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: