РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Дмитрієва О.Ф. при секретарі Рисованій Н.О., за участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у сумі 73.000 грн. , 21828.00 грн. кошти сплачені нею банку в рахунок погашення заборгованості за кредитом та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 04.06.2013 року вона взяла кредит в Ідея ОСОБА_3 в сумі 15 820.00 грн., в Альфа-банку в сумі 18 000.00 грн. та 05.06.2013 року отримала кредит в ОТП-Банку в сумі 20 00.0 грн. та в ОСОБА_3 в сумі 19 800.00 грн. Вказаний кредит вона оформила з метою позичити гроші відповідачу. Згідно розписки від 18.11.2013 року відповідачка підтвердила що 05.06.2013 року отримала у позивачки суму грошей у розмірі 73 000 грн. та забов»язалася повернути вказану суму в найближчий час( листопад-травень 2013-2014 року). Між тим відповідач у встановлений у договорі строк суму боргу не повернула.

Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, через оголошення у пресі, причини неявки суду не повідомили.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Умовами ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 626, 530 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог статті 545 ЦК України кредитор, прийнявши виконання зобов'язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Судом встановлено, що відповідно до розписки від 18.11.2013 року відповідач ОСОБА_2 05.06.2013 року взяла в борг у позивачки суму грошей у розмірі 73 000 грн. та забов»язалася повернути вказану суму до травня 2014 року.

Суду не надано доказів що, позичальник повернула суму боргу, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача борг згідно розписки у розмірі 73 000 грн..

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача коштів у розмірі 21828.00 грн. сплачених позивачем банку в рахунок погашення заборгованості за кредитом, то вони задоволенню не підлягають, оскільки відповідач не несе відповідальності за зобов»язаннями позивача.

Крім того, в матеріалах справи відсутні кредитні договори на які посилається позивач, як на підставу обґрунтування своїх вимог.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України .

Керуючись ст. 10, 11, 88, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 05 червня 2013 року в сумі 73000 (сімдесят три тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1056 (одна тисяча пятдесят шість) гривень 69 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.