Справа № 132/2933/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2016 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді Лисака О.І.

за участю секретаря Кулик Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника служби у справах дітей Кириленка С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Оратів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відібрання і повернення дитини, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про відібрання і повернення дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги уточнили та пояснили, що 08.10.2013 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. До шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у них народилася донька - ОСОБА_5 . До народження дитини та після укладення шлюбу вони всі проживали постійно по АДРЕСА_1 . На другий день після святкування дня народження доньки, ІНФОРМАЦІЯ_2 , у неї в гостях перебували батьки відповідача. Після того, як батьки поїхали, вона відлучилась на ринок, а коли прийшла, то ні речей, ні доньки, ні відповідача вдома не було. На її пропозицію проживати на квартирі окремо від її діда та брата відповідач дав негативну відповідь і заявив їй, що повертатися не буде і дитини їй віддавати також не буде. Крім того, раніше, ще під час її вагітності між нею і відповідачем виникла суперечка, він зібрав речі і на протязі місяця вони не проживали разом. Під час перебування дитини з відповідачем вона не мала змоги нормально спілкуватись з дитиною тому, що відповідач завжди знаходив причину, для того щоб вона не приїздила. Вона спочатку думала, що ці наміри відповідача є наслідком його емоційного збудження внаслідок якихось незрозумілих їй обставин, і вважала, що через деякий час відповідач змінить свою поведінку і повернеться до неї. В подальшому 16.10.2015р., відповідач їй подзвонив і повідомив, що їх донька захворіла і він їде з нею до лікаря в Калинівську районну лікарню. Після огляду дитини у лікаря в неї виявилася ангіна та, як наслідок, підвищена температура тіла. Вона думала, що тепер з метою лікування дитини, відповідач віддасть їй дитину і вона зможе її забрати. Але після медичного огляду в лікарні, на її спробу забрати дитину, відповідач її відштовхнув і сказав, що дитину не віддасть і знову повернувся жити до своїх батьків. Вона завжди намагалась зберегти сім`ю. 02.02.2016 року рішенням Калинівського районного суду Вінницької області шлюб між ними було розірвано, її прізвище після розірвання шлюбу змінено на ОСОБА_6 .

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що з народженням дитини він покинув роботу для того, щоб весь час присвятити дитині, так як його колишня дружина ОСОБА_1 працює в кафе барменом, куди він водив дитину для того, щоб мати її погодувала. Він займався дитиною, купав її, годував, переодягав, дитина його називала «мамою». ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час святкування дня народження дитини, позивачка вживала велику кількість спиртних напоїв. На наступний день його колишня дружина вигнала його з хати, на що він сказав, що без дитини не поїде, тоді вона зібрала його та дитячі речі. На його питання про сім`ю та дитину позивачка відповіла, що вони пізніше розберуться. Під час проживання дитини в с. Сологубівка Оратівського району дружина часто телефонувала в стані алкогольного сп`яніння та приїздила лише 2 рази.

Представник третьої особи служби у справах дітей Оратівської РДА Кириленко С.М. в судовому засіданні не заперечував щодо того, аби малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала з батьком, ОСОБА_3 .

Представник позивача ОСОБА_2 під час судового розгляду заявив клопотання, що бажає давати покази в якості свідка, так як він являється хрещеним батьком позивачки, а також сусідом, та будучи допитаним в якості свідка, в судовому засіданні показав, що позивач та відповідач до укладення шлюбу та народження дитини проживали разом в м. Калинівка, вели спільне господарство. Шлюб був укладений після народження дитини. ОСОБА_7 спокійно, він ніколи не бачив та не чув, щоб позивачка вживала спиртні напої, покидала дитину. Дитина завжди була доглянута, чиста та нагодована Позивачка сиділа вдома та доглядала дитину. Одного дня відповідач сказав, що хоче поїхати до батьків в село ОСОБА_8 та хоче взяти з собою дитину, на що позивачем був даний дозвіл. Через декілька днів відповідач приїхав та забрав свої речі, спільно нажите майно, кошти, свійські тварини і сказав, що дитину повертати не буде. При спілкуванні позивача з відповідачем про примирення відповідач поставив умови, щоб з ними не проживала дитина позивача від попереднього шлюбу, з чим позивачка не погодилась. Дозволу на зміну проживання дитини позивачка не давала. Крім того, відповідач час від часу підвищував голос на дружину.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що являється матір`ю позивача. Позивач та відповідач проживали разом до народження дитини. Дитина на свій вік не розвинена, відповідач вимагав щоб старший син позивача (від першого шлюбу) проживав з біологічним батьком. Вона часто відвідувала свою доньку, його завжди дратував старший син доньки. В дочки є всі умови для проживання дитини, крім того, дочка в кафе не працювала. На всі свята донька завжди була з чоловіком. Спиртні напої завжди вживали також разом. ОСОБА_2 часто приходив, тому що являється сусідом.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що позивач ОСОБА_1 відповідальна, ходила на роботу, її діти завжди були доглянуті, син гарно навчається. Одного разу вона відпочивала з позивачем та відповідачем, відповідач часто підвищував голос на сина позивача через те, що його дратувала поведінка дитини. Зі слів позивача вона знає, що дитину викрали, на дзвінки позивача відповідач не відповідає та не дає можливості бачитись з дитиною. Відповідач завжди доглядав дитину. Позивачка не працює, хоча завжди допомагала матері в кафе, але дуже часто була дома. Вона не бачила, щоб позивачка часто вживала спиртні напої.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що являється матір`ю відповідача. 29.09.2015 року, на дні народженні онуки ОСОБА_5 позивач ОСОБА_1 випила надмірну дозу алкогольного напою та між ними виникла сварка. Мати позивача. ОСОБА_9 завжди виганяла відповідача з дому. Позивачка дитиною ніколи не займалась, нею завжди займався батько. Коли вони приїздили в гості до онуки та сина, невістка завжди вживала спиртні напої. Зараз займається вихованням дитини відповідач, дитина ходить в садочок в с. Лопатинка. Дитину відповідач проти матері не налаштовує. Причиною сварки між позивачем та відповідачем є зловживання спиртних напоїв позивачем.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що являється батьком відповідача. На даний час онука ОСОБА_5 проживає разом з ними в с. Сологубівка Оратівського району Вінницької області та відповідачем. За останні 7 місяців проживання онуки у них, позивачка приїздила лише 2 рази. Онука часто називала його сина «мамою». Позивачка часто дзвонила вночі в стані алкогольного сп`яніння. Коли вони приїздили в гості до позивача та відповідача в м. Калинівка Вінницької області, то їх пригощали стравами з кафе, тому що дома нічого не було приготовлено. 29.09.2015 року, під час дня народження онуки почалась сварка і позивачка вигнала його сина з хати. Позивачка працювала в кафе і одного разу він бачив, як за ширмою спала його онука тоді, коли позивачка працювала.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що являється сестрою відповідача. Позивачка ОСОБА_1 веде аморальний спосіб життя, вживає алкогольні напої. Дитина ОСОБА_5 боїться голосних звуків тому що мати кричить на дитину. Племінницю доглядає брат і йому допомагають її батьки. Коли вона була в гостях, то бачила, що позивачка випиває.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що являється другом відповідача. Позивач та відповідач пару раз приїздили до нього в гості. Позивачка, на його думку, зловживає спиртними напоями, дитиною завжди займався відповідач. Скільки він знає, позивач працює в кафе барменом з 7 до 23 години вечора, через день. Зі слів відповідача знає, що позивачка вигнала відповідача з дому.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 у ОСОБА_3 та ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_16 .

08 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_15 , актовий запис № 183, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 . Прізвище дружини після одруження змінено на ОСОБА_17 .

Згідно довідки № 5122 від 15.10.2015 року, виданої виконкомом Калинівської міської ради, до складу сім`ї ОСОБА_18 входять син ОСОБА_19 , 2007 р.н., донька ОСОБА_5 , 2013 р.н., дід ОСОБА_20 , 1937 р.н.

Довідкою Калинівського управління праці та соціального захисту населення № 556 від 19.10.2015 року підтверджено, що ОСОБА_18 знаходиться на обліку в Калинівському РУСЗН та отримує з квітня 2015 року по вересень 2015 року щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини у розмірі 1012,50 грн щомісячно, всього отримала 6075,00 грн

Згідно довідки Калинівської ЦРЛ, ОСОБА_3 знаходився в Калинівської ЦРЛ в педіатричному відділенні по догляду за своєю донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , приводу її хвороби. Діагноз: Гострий трахеобронхіт, з 04.03.2015 року по 13.03.2015 року.

Довідкою навчально-виховного комплексу дошкільного навчального закладу загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів с. Лопатинка Оратівського району Вінницької області № 8 від 12.01.2016 року підтверджено, що ОСОБА_5 зарахована в дошкільний навчальний заклад навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» с. Лопатинка Оратівського району Вінницької області з 12.01.2016 року.

Згідно довідки виконавчого комітету Сологубівської сільської ради Оратівського району Вінницької області № 04 від 12.01.2016 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає на території Сологубівської сільської ради Оратівського району Вінницької області з 26.8.2015 р. по даний час.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_3 було проведено обстеження умов проживання житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , згідно якого будинок знаходиться в хорошому стані, в кімнатах чисто та прибрано, сім`я складається з чотирьох чоловік, в будинку є все необхідне для повноцінного розвитку дитини, а саме: окрема спальна кімната, одяг відповідно до сезону, іграшки, розвиваючі ігри. Батько дитини належним чином ставиться до виховання доньки, приділяє їй багато часу.

Витягом з рішення комісії з питань захисту прав дитини Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області № 10 від 05.11.2015 року вирішено не заперечувати щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 446 від 16.12.2015 року, за адресою АДРЕСА_2 до складу сім`ї /зареєстрованих/ входить ОСОБА_3 власник, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 батько, ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 мати, ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 (проживає без реєстрації) - дочка, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно характеристики № 190 від 21.12.2015 року, виданої виконавчим комітетом Сологубівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується добре.

Згідно службової характеристики, виданої військовою частиною № НОМЕР_3 , ОСОБА_3 за час проходження служби зарекомендував себе позитивно.

Довідкою Калинівського управління ПФУ у Калинівському районі № 413/10.12 від 16.02.2016 року підтверджено, що ОСОБА_3 знаходиться на обліку в управлінні ПФУ у Калинівському районі і отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок загального захворювання з серпня 2015 року по січень 2016 року, всього 6088,88 грн.

Згідно довідки відділу освіти Оратівської райдержадміністрації № 61 від 25.01.2016 року, було проведено обстеження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно якого рівень розвитку дитини відповідає рівню дітей її віку. Дитина психологічно невідривна від батька, який її виховує.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області по цивільній справі № 132/313/16-ц від 02.02.2016 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_18 розірвано. Прізвище дружини після розірвання шлюбу змінено на ОСОБА_6 .

Згідно повідомлення управління праці та соціального захисту населення Калинівської райдержадміністрації № 199 від 16.02.2016 року, ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебуває на даний час на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Калинівської райдержадміністрації та одержує державну допомогу як малозабезпечена сім`я по 01.03.2016 року. Державну допомогу при народженні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 припинена з 01.02.2016 року.

Відповідно до характеристики навчально-виховного комплексу дошкільного навчального закладу загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів с. Лопатинка Оратівського району Вінницької області № 30 від 04.04.2016 року, ОСОБА_5 , 2013 р.н., відвідує дошкільний навчальний заклад з січня 2016 року. До садочка її приводить батько, який і забезпечує її всім необхідним навчальним матеріалом. Дівчинка морально відкрита, незамкнута, активна в спілкуванні, охоче відвідує садочок, влилась в дитячий колектив. Батько справляється з вихованням дитини.

Згідно довідки Оратівського УПСЗН № 681 від 20.04.2016 року, ОСОБА_3 знаходиться на обліку в Оратівському УПСЗН та отримує з лютого 2016 року по квітень 2016 року щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини у розмірі 1012,50 грн щомісячно, всього отримав 3037,50 грн.

Згідно довідки Оратівського УПСЗН № 682 від 20.04.2016 року, ОСОБА_3 знаходиться на обліку в Оратівському УПСЗН та отримує з березня 2016 року по квітень 2016 року державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у розмірі 367,00 грн щомісячно, всього отримав 734,00 грн.

Відповідно до повідомлення Оратівського ВП Гайсинського відділу ГУ НП У Вінницькій області, заява ОСОБА_15 від 14.04.2016 року зареєстрована у Журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Оратівського відділення поліції за № 400. В результаті перевірки заява знайшла своє підтвердження.

Відповідно до ст. 19 СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно з ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування

Статтею 162 СК України передбачено, що якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам. Особа, яка самочинно змінила місце проживання малолітньої дитини, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому, з ким вона проживала.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні спору про місце проживання дитини, суд виходить з принципу пріоритетності прав та інтересів дитини, приймає до уваги встановлені в судовому засіданні факти щодо ставлення дитини до обох батьків, прихильності до кожного з батьків, вік дитини, а також норми Конституції України та законодавства, що регулює ці питання.

Так, статтею 21 Конституції України проголошено вільність і рівність усіх людей у своїй гідності та правах. Ця вихідна конституційна засада конкретизована у статті 24 Конституції України: громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, не може бути привілеїв чи обмежень, в тому числі за ознаками статі. У частині 3 цієї статті Конституції України закріплено конституційні гарантії, якими забезпечується рівність прав жінки і чоловіка.

Право на свободу вибору місця проживання кожному гарантоване ст. 33 Конституції України а також закріплено у багатьох міжнародних актах: Загальною декларацією прав людини від 10 грудня 1948 року (ст. 13), Міжнародним пактом про громадянські та політичні права від 16 грудня 1966 року (ст. 12), Протоколом N 4 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод від 16 вересня 1963 року (ст. 2) та іншими.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Таким чином, законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того, законодавством зобов`язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно (ст. 157 СК України ).

У Принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що передбачено ст. 141 СК України та витікає зі змісту Конвенції про права дитини.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Тим більше, що поняття "розлучення" не співпадає з поняттям "визначення місця проживання", оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки і піклування, або за судовим рішенням.

Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оскільки не було наведено виняткових обставин , при яких дитина може бути розлучена з матір`ю , тому неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 можливо передати її матері ОСОБА_1 , в місці її попереднього проживання, оскільки це буде відповідати інтересам малолітньої ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Разом з цим позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору, тому вони підлягають стягненню з відповідача, що відповідає вимогам ч.1 ст.88 ЦПК України, п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України») від 09.11.2006р.

На підставі наведеного ст. ст. 19, 150, 153, 161 - 162, СК України, керуючись ст. ст. 31, 88, 174, 209, 212 - 215, 218, 223, 294 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :
Позов задоволити.

Відібрати у ОСОБА_3 дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та передати її матері ОСОБА_1 , в місці її попереднього проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3000 грн витрат на надання правої допомоги.

Допустити негайне виконання рішення в частині відібрання у ОСОБА_3 дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та повернути її матері ОСОБА_1 , в місці її попереднього проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Оратівський районний суд Вінницької області.

СУДДЯ О.І. Лисак

У повному обсязі рішення суду виготовлено 10.06.2016 року.