Ухвала

іменем україни

26 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Закропивного О.В., НагорнякаВ.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що вона з відповідачем з 25 січня 1997 року перебувала у шлюбі, який розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2013 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказувала, що рішенням апеляційного суду Вінницької області від 02 листопада 2011 року з відповідача на користь позивачки на утримання дітей було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі по 1 000 грн на кожну дитину. Зазначала, що син ОСОБА_6 навчається у Військовому інституті телекомунікацій та інформації, що є однієї з умов для обов'язку утримувати батьками дітей і до досягнення ними двадцяти трьох років. Зазначала, що має тяжке матеріальне становище та на її утриманні двоє дітей.

Враховуючи наведене, позивачка просила стягнути із відповідача на свою користь на утримання сина ОСОБА_6, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн щомісячно починаючи з дня пред'явлення цього позову і до досягнення ним двадцяти трьох років.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 18 лютого 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, керуючись ст. 199 СК України, дійшов обґрунтовано висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину має той з батьків з ким вона проживає, крім того ОСОБА_6 є курсантом першого курсу військового інституту телекомунікацій та інформатизації, має повне державне забезпечення, а тому відсутні підстави для стягнення аліментів з відповідача.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

О.В.Закропивний

В.А.Нагорняк