Справа № 369/998/16-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/2862/16 Доповідач у 2 інстанції Савченко С. І.
Категорія 49 28.04.2016
УХВАЛА

Іменем України

28 квітня 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Білоконь О.В., Даценко Л.М.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернуласядо суду із вказаним вище позовом,який мотивувала тим, що із 22 жовтня 2005 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей ОСОБА_4 2006 року народження і сина ОСОБА_5 2012 року народження. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, він зрадив її і у 2014 році пішов проживати до іншої жінки. В даний час судом за його ініціативою розглядається позов про розлучення. Посилалася, що діти мешкають з нею і знаходиться на її утриманні. Вона отримує заробіток медичної сестри у розмірі 1977 грн., який недостатній для забезпечення дітей. Відповідач до вересня 2015 року матеріальної допомоги не надавав взагалі, а з вересня 2015 року надає нерегулярно та в недостатньому розмірі.

У зв'язку з наведеним просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 і сина ОСОБА_5 в розмірі 1/2 частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 березня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи із 3 березня 2016 року. Також стягнуто судові витрати в розмірі 1500 грн.

Не погодившись із рішенням, позивачка ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції, стягнувши із відповідача на її користь аліменти на утримання обох дітей в розмірі 1/2 частини його заробітку, посилаючись на необгрунтованість судового рішення. Скаргу мотивує тим, що при визначенні розміру аліментів, суд в достатній мірі не врахував положень ст.182 СК України, зокрема, що діти часто хворіють і потребують додаткових витрат на ліки, а також не врахував розмір її заробітку - 1977 грн., який не забезпечує нормального існування дітей.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 подану апеляційну скаргу підтримала, просила задоволити та змінити рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області.

ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність і обгрунтованість судового рішення та відсутність підстав для його скасування.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов частково та визначаючи аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що малолітні діти сторін проживають із позивачкою і потребують матеріального утримання, а відповідач спроможний надати таке утримання.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 2006 року народження і сина ОСОБА_5 2012 року народження.

Також судом встановлено, що сторони в даний час проживають окремо, діти проживають з матір'ю і знаходиться на утриманні позивачки. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Відповідач працює, матеріальну допомогу на утримання дітей надає нерегулярно.

За таких обставин суд обгрунтовано задоволив позов частково, визначивши розмір аліментів, що підлягає сплаті відповідачем на обох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку, з урахуванням вимог ст.182 СК України та встановлених у справі обставин.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права, що виразилося у незастосуванні судом приписів ст.182 СК України, яка встановлює перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, необгрунтовані.

Суд визначив розмір аліментів з урахуванням положень ст.182 СК України, в тому числі з урахуванням поданих відповідачем заперечень, а також з урахування рівності обов'язку батьків щодо утримання дітей, задоволивши вимоги частково та вірно визначивши аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку батька.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що діти часто хворіють, що у свою чергу потребує додаткових витрат і свідчить про необхідність збільшення розміру аліментів, колегія суддів вважає необгрунтованими, поскільки в такому випадку закон, а саме ст.185 СК України, встановлює інший спосіб захисту прав дитини, зокрема можливість стягнення крім аліментів ще й додаткових витрат на дитину, викликаних особливими обставинами, в тому числі хворобою.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: