Справа № 569/2822/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого-судді Бучко Т.М.

секретар Соломон О.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про встановлення порядку побачення з дитиною,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначити такі способи його участі у спілкуванні та вихованні сина: систематичні побачення з сином у перший та третій понеділок з 16 до 21 години, другу і четверту середу місяця з 16 години до 21 години; першу та третю суботу з 10 години до 10 години неділі, другу та четверту неділю місяця з 10 години до 21 години та не менше 30 днів під час літніх канікул і 20 днів його щорічної відпустки сумарно.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені у позовній заяві.

В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та з аналогічних підстав. Пояснив, що до грудня 2015 року проблем у спілкуванні з дитиною у нього не було. Після конфлікту, який стався між відповідачем - його колишньою дружиною - та жінкою, з якою він проживає на даний час, відповідач чинить всіляки перешкоди їх зустрічам з сином. Прогсить позов задовольнити.

Відповідач позов не визнала та пояснила, що не перешкоджала позивачу у вихованні та спілкуванні з дитиною. Однак, після того, як позивач в присутнсоті сина перебував у стані алкогольного спяніння, вона приїхала і дитину забрала. Вказала, що відповідач проживає з іншою жінкою, а до неї ставиться агресивно, тому перешкоджала у спілкуванні батька з сином, оскільки не хоче, щоб це негативно вплинуло на дитину. Син до батька прихильний, але після спілкування з його новою жінкою буває пригнічений.

Представник третьої особи вважає за доцільне визначити спосіб участі позивача у спілкуванні та вихованні сина відповідно до висновку органу опіки та піклування. Позивач звертався до орагну опіки та піклування із заявою про перешкоджання у спілкуванні з дитиною. З відповідачем була проведена бесіда, вона не заперечує щодо зустрічей батька з дитиною на декілька годин в суботу та неділю, оскільки дитина протягом тижня відвідує різні гуртки та дитячий садок. При спілкуванні з дитиною встановили, що він любить обох батьків, але іншу жінку позивача сприймає негативно.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно із ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 липня 2015 року.

Від подружнього життя сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком і який рішенням суду залишений на проживанні з матір'ю.

З лютого 2016 року відповідач почала чинити перешкоди позивачу у побаченні з сином, оскільки він проживає з іншою жінкою та її двома доньками, 1998 та ІНФОРМАЦІЯ_2, які негативно впливають на її сина ОСОБА_6. Після зустрічей з батьком син приходить додому невеселий, замкнутий і мовчазний.

Статтею 157 Сімейного кодексу України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини та право приймати участь у її вихованні. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини та при цьому має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Окрім того, статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-Хіі від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 9 Конвенції встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Як передбачено статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до вимог статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно із ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради у своєму висновку № 08-1029 від 23 травня 2016 року вважає за доцільне визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_5 у вихованні дитини у перший та третій понеділок та другу і четверту середу місяця з 16 години до 20 години, першу та третю суботу, другу та четверту неділю місяця з 12 години до 18 години.

Враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, її психологічний стан після перебування у новій сім'ї позивача, суд дійшов висновку з метою збалансованості участі обох батьків у вихованні дитини визначити такий спосіб участі позивача у вихованні дитини, як побачення з сином у перший та третій понеділок та другу і четверту середу місяця з 16 години до 20 години, а також у першу та третю суботу, другу та четверту неділю місяця з 12 години до 18 години.

Визначений судом спосіб участі батька у вихованні дитини може бути надалі переглянутий, якщо зміняться обставини, враховані судом.

На підставі наведеного та керуючись 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.141, 153, 157, 159 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відділ опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про встановлення порядку побачення з дитиною задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначити такі способи його участі у вихованні дитини : побачення з сином у перший та третій понеділок та другу і четверту середу місяця з 16 години до 20 години; побачення з сином у першу та третю суботу, другу та четверту неділю місяця з 12 години до 18 години.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя