Справа № 147/1455/15-ц
Провадження № 2/147/566/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2016 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Савченко С.М.,

при секретарі Свистун А.П.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів на сина, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання сина посилаючись на те, що з 01 вересня 2000 року з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_5. Рішенням Тростянецького районного суду від 24 березня 2009 року з нього стягуються аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі розміром 500 гривень, щомісячно, починаючи з 2 березня 2009 року до його повноліття. 07 грудня 2014 року, постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби у Тростянецькому районі, відкрито виконавче провадження. Однак, з жовтня 2015 року син проживає з позивачем в с. Гордіївка та знаходиться на повному його утриманні. У зв'язку з цим вважає та просить суд припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_5.

В даний час, коли дитина проживає з позивачем, матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_3 в добровільному порядку не надає, ОСОБА_1 змушений звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, оскільки один утримує сина, дитина потребує щоденних витрат на харчування та предмети гігієни. ОСОБА_3 отримує пенсію, а також працює і має дохід щомісячно, і тому має реальну можливість сплачувати аліменти. Але поскільки вона приховує свої доходи, а також працює непостійно, вважає що аліменти відповідачка має слачувати у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала частково у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і згодом в цьому ж судовому засіданні пояснила, що позов повністю не визнає. Заперечення проти позову мотивувала тим, що позивач незаконно забрав до себе сина, який проживав з нею, будучи зобов'язаним до сплати аліментів позивач допустив заборгованість, чим поставив її та сина у важке матеріальне становище і вона змушена була поїхати на заробітки. Позивач досі заборгованість не погасив. В даний час вона пенсіонер, не працює, не знає чи буде працювати.

Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов про припинення аліментів слід задовольнити, а позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 перебував з відповідачем ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі з 01.09.2000 року. Вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 01.11.2002 року (а.с.5).

Згідно довідки від 11.11.2015 року № 800, виданої виконкомом Гордіївської сільської ради, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час проживає в с. Гордіївка Тростянецького районй Вінницької області разом з батьком ОСОБА_1, дідусем ОСОБА_6 та бабусею ОСОБА_7 (а.с. 7).

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.12.2014 року ВП № 45867245 та виконавчого листа по справі № 2-282, виданого Тростянецьким районним судом Вінницької області 24.03.2009 року, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_8, 27.09.2002 р. н. сплачує аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення ним повноліття.

З моменту набрання рішенням суду законної сили і по сьогодення позивач сплачує відповідачу аліменти на неповнолітнього сина, згідно довідки від 12.11.2015 року № 4875 виданої відділом державної виконавчої служби по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції (а.с.8).

Згідно довідки відділу ДВС Тростянецького міськрайонного управління юстиції від 12.01.2016 №0244 заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_3 на сина ОСОБА_5 на 31.10.2015 становить 11500 грн.

З жовтня 2015 року неповнолітній син сторін по справі знаходиться на повному його утриманні. Батько займається вихованням дитини та самотужки несе витрати на його утримання.

Судом встановлено, що відповідач участі в матеральному забезпеченні дитини не приймає.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі, або в частці від заробітку.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів такого утримання є сплата аліментів тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на користь того з батьків, хто проживає разом з дитиною.

Оскільки дитина, що потребує допомоги, перебуває на утриманні позивача, то відповідач зобов'язана виплачувати на неї аліменти.

Позивач в судовому засіданні не доказав обставини на які посилався в позовній заяві, а саме, що відповідач приховує свої доходи, працює непостійно і має можливість сплачувати аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно.

Відповідач, заперечуючи проти позову, визнала, що син проживає на утриманні батька позивача. Її доводи про неправомірність проживання сина з батьком не стосуються предмету позову. Такі доводи можуть бути предметом дослідження про розгляді справи про визначення місця поживання дитини.

Судом встановлено, що розмір пенсіє відповідача складає 1049 грн., що не заперечується позивачем, інших дітей чи непрацездатних утриманців в неї немає.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Суд, враховуючи встановлені обставини, вважає, що відповідач спроможна сплачувати аліменти в розмірі ? частки доходу (заробітку) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить суму меншу 800 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати аліментів, за наявності обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3. на користь держави 487,20 грн. судового збору.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 184 СК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відкликавши з виконання виконавчий лист №2-282/2008, виданий 24.03.2009 року Тростянецьким районним судом Вінницької області.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки с. Бережанка Тростянецького району Вінницької області, паспорт серії НОМЕР_2, виданий 23.07.2004 року Тростянецьким РВ УМВС України у Вінницькій області, на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття.

Рішення в частині припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів підлягає виконанню з дня набрання ним чинності.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається суду до апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: