Справа № 203/6672/15-ц
Провадження № 2/0203/303/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Заярній А.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Кіровської (Центральної) районної в місті Дніпропетровську ради, треті особа без самостійних вимог ОСОБА_3, Кіровський відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_4 міського управління юстиції про визнання батьківства та зобовязання внести зміни до актового запису,

встановив:

11 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив визнати його батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та внести зміну у актовий запис № 59 від 26 січня 1999 року про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме вказати батьком дитини позивача. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що зустрічався з матірю ОСОБА_3 ОСОБА_5 з 1996 року, потім почали спільне життя. У 1998 році ОСОБА_5 завагітніла та народила їх спільного з позивачем сина ОСОБА_3 З метою отримання соціальної допомоги позивач та ОСОБА_5 вирішили не вносити відомості про батька дитини до актового запису, тому при реєстрації народження дитини відомості про батька були внесені зі слів матері. Весь час з моменту народження ОСОБА_3 позивач займався його вихованням, проживав з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 однією сімєю, завжди визнавав себе батьком ОСОБА_3 28 жовтня 2015 року ОСОБА_5 померла, у звязку з чим належним відповідачем по справі є орган опіки та піклування виконавчого комітету Кіровської районної в м. Дніпропетровську ради.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, вказав, що у звязку зі здійсненням своїх повноважень представники управління-служби у справах дітей спілкувались з родиною, де виховувався ОСОБА_3 Ще за життя матері всі в родині визнавали позивача біологічним батьком ОСОБА_3 Жодних суперечок з цього привод не було.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, пояснив, що протягом усього свого життя, яке він свідомо памятає, вважав позивача своїм батьком. Мати завжди казала йому, що його біологічним батьком є позивач.

Представник Кіровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_4 міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 14 листопада 1998 року народився ОСОБА_3, що підтверджується копією запису акту про народження № 59 від 26 січня 1999 року, складного відділом реєстрації громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районної ради міста Дніпропетровська на підставі меддовідки № 236, виданої Дорожною лікарнею м. Дніпропетровська 14 листопада 1998 року (а.с. а.с. 5, 75)

Відомості про батька дитини записані за заявою одинокої матері на підставі ч. 1 ст. 55 ОСОБА_6 про шлюб та сімю України (чинного на момент виникнення правовідносин), що підтверджується копією актового запису про народження № 59 від 26 січня 1999 року (а.с.75).

29 жовтня 2015 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 654658, виданим відділом державної реєстрації смерті ОСОБА_4 міського управління юстиції 29 жовтня 2015 року (а.с. 25).

Згідно п. 1 Прикінцевих положень Сімейного кодексу України цей ОСОБА_6 набирає чинності одночасно з Цивільним кодексом України, який почав діяти з 01 січня 2004 року.

Як зазначено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України норми Сімейного кодексу України (далі СК) застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 р. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов'язки визначаються на підставах, передбачених СК.

На час народження ОСОБА_3 та внесення відомостей про батька до актового запису про його народження відповідні правовідносини регулювались ОСОБА_6 про шлюб та сімю України.

Згідно ст. 166 ОСОБА_6 про шлюб та сімю України ім'я, по батькові і прізвище дитини при реєстрації її народження і відомості про батьків записуються відповідно до правил, передбачених статтями 54, 55, 62, 63 цього ОСОБА_6.

Згідно ст. 55 ОСОБА_6 про шлюб та сімю України якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис про батька дитини провадиться за заявою батька. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього ОСОБА_6.

Згідно ст. 53 ОСОБА_6 про шлюб та сімю України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

ОСОБА_6 про шлюб та сімю України кореспондуються з нині чинними положеннями Сімейного кодексу України, відповідно до ч. ч. 2-3 ст. 128 якого, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим ОСОБА_6.

При вирішення питання про обґрунтованість позовних вимог суд виходить з того, позивач та ОСОБА_5 на час народження ОСОБА_3 у шлюбі не перебували, проте на той час і після народження дитини проживали спільно, вели спільне господарство, позивач визнає себе батьком дитини брав участь його вихованні, по батькові ОСОБА_3 зазначено виходячи з імені позивача (а.с. а.с. 6,7. 17 19, 22, 26, 55, 56). Сам ОСОБА_3 повідомив в судовому засіданні, що протягом усього свого життя, яке він свідомо памятає, вважав позивача своїм батьком. Мати завжди казала йому, що його біологічним батьком є позивач.

Від проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи сторони у справі відмовились. При цьому суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 53 ОСОБА_6 про шлюб та сімю України, чинного на момент виникнення правовідносин, проведення такої експертизи для встановлення батьківства не було необхідним для встановлення батьківства.

У звязку з наведеним суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання батьківства позивача щодо ОСОБА_3

Згідно з положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього ОСОБА_6, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Можливість внесення змін до актового запису про народження була також передбачена ст.ст. 188, 190 ОСОБА_6 про шлюб та сімю України.

У звязку з наведеним обґрунтованими є вимоги позивача про зобовязання відділу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису № 59 від 26 січня 1999 року, здійсненого відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська, вказавши позивача батьком ОСОБА_3.

Разом з тим, оскільки актовий запис було складено відділом реєстрації громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районної ради міста Дніпропетровська, внесення зміни в нього має здійснити Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_4 міського управління юстиції, а не Кіровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану, як про це просить позивач.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідача сплачений позивачем судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 58 Конституції України, ст. ст. 53, 55, 166, 180, 190 ОСОБА_6 про шлюб та сімю України, ст.ст. 125, 128, 133-135, п. 1 Прикінцевих положень Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Кіровської (Центральної) районної в місті Дніпропетровську ради про визнання батьківства та зобовязання внести зміни до актового запису задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4.

Зобовязати Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_4 міського управління юстиції внести зміни до актового запису № 59 від 26 січня 1999 року, здійсненого відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська, вказавши батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, українця, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 (вул. ОСОБА_7)АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 12.04.2016 р.

Суддя С.В. Єдаменко