Справа № 442/2845/16-ц
Провадження № 4-с/442/35/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Коваля Р.Г.

при секретарі Антоненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за скаргою публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на дії та рішення державного виконавця Дрогобицького відділу Державної виконавчої служби України Дрогобицького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1, -

в с т а н о в и в :

Скаржник ПАТ «Львівгаз» звернулося до суду з вищезазначеною скаргою.

Свої вимоги мотивує тим, що 09.12.2015 року Дрогобицьким міськрайонним судом видано судовий наказ №442/7920/15-ц у справі щодо стягнення заборгованості за спожитий газ з ОСОБА_2 на суму 1659,82 грн., 111,84 інфляційних витрат та 25,79 3% річних, а також 609 грн. судового збору.

Постановою державного виконавця від 16.03.2016 року у відкритті виконавчого провадження заявникові було відмовлено у зв'язку з невідповідністю виконавчого документа (судового наказу) п. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не вказано ідентифікаційний номер боржника.

Заявник вважає дану постанову такою, що винесена державним виконавцем з порушенням норм закону, зокрема вимоги до змісту судового наказу закріплені ст. 103 ЦП1К України, вказано вичерпний перелік реквізитів судового наказу, де ідентифікаційний номер боржника не числиться та просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця, скасувати постанову від 16 березня 2016 року та зобов»язати державного виконавця прийняти виконавчий документ до виконання.

Представник скаржника ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала повністю та просила її задоволити.

Представник ВДВС Дрогобицького МРУЮ у Львівській області в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду скарги. Відтак, суд визнав його неявку неповажною та продовжив розгляд скарги за його відсутності.

Боржник ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо задоволення скарги поклався на думку суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, оглянувши матеріали справи за скаргою, суд, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються вимоги скаржника, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), державний виконавець зобов'язаний відкрити виконавче провадження за умови, якщо виконавчий документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом.

Із постанови державного виконавця від 16 березня 2016 року встановлено, що державним виконавцем ВДВС Дрогобицького МРУЮ ОСОБА_1 відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу в зв'язку з відсутністю ідентифікаційного номеру боржника.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При вирішенні скарги суд виходить з того, що відсутність у виконавчому документі певних даних про особу боржника, а зокрема, зазначення ідентифікаційного коду боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, та враховує правову позицію Верховного Суду України, висловлену в Постанові від 21 травня 2014 року № 6-45цс14.

Зокрема, Верховний Суд України у цій постанові зазначив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України й ч. 1 ст. 302 ЦК України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частина 1 ст. 18 Закону містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом із тим, п. З ч. З ст. 11 Закону надано право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Тобто, у разі не зазначення індивідуального номера (реєстраційного номеру облікової картки платника податків) у судовому наказі, згідно з п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

Тому, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов»язковим для всіх суб»єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку задоволення скарги, скасування постанови про відому у відкритті виконавчого провадження та зобов'язання державного виконавця прийняти виконавчий документ.

Керуючись ст.ст.383-389 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» - задоволити.

Визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 16.03.2016 року -неправомірними.

Постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 16.03.2016 року скасувати.

Зобов»язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 відкрити виконавче провадження згідно судового наказу №442/7920/15-ц від 09.12.2015 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з моменту її проголошення через Дрогобицький міськрайонний суд.

Головуючий Коваль Р.Г.