АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Вербової І.М.

при секретарі: Литвиненко Р.С.

за участю осіб:

представників позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ Мобіліті» про захист прав споживача та визнання договору недійсним,-

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» про захист прав споживача та визнання договору недійсним повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подалаапеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до Дарницького районного суду м. Києва для продовження розгляду. В обґрунтування скарги посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно зазначив в ухвалі від 02.03.2016 року, що поданий нею позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, залишивши його без руху. Вважає висновки суду викладені в ухвалі від 02.03.2016року про залишення позову без руху необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки вимог про визнання недійсним договору іпотеки вона не заявляла, а тому усунення недоліків в цій частині є абсурдними і не може бути виконані. Разом з тим вважає помилковим висновок суду про те, що на заявлені позовні вимоги не розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів». ОСОБА_1 зазначила, що підстав для повернення її позовної заяви у суду не було.

Справа №753/22021/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/7294/2016
Головуючий у суді першої інстанції:Л.К.Леонтюк
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д.Поливач
Представники ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у суді апеляційної інстанції подану апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з викладених підстав.

Представник відповідача ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся у відповідності до вимог закону, колегія суддів вважала за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника Товариства з урахуванням вимог ч.2 ст.305 ЦПК України, оскільки його неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення питання щодо повернення позовної заяви.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Постановляючи ухвалу про повернення позову заявнику суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на 28.03.2016року позивачем не виконані вимоги ухвали суду від 02.03.2016 року.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він є помилковим та зроблений без з'ясування усіх обставин справи, необхідних для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Так, статтею 119 ЦПК України визначено вимоги щодо форми і змісту позовної заяви. До неналежно оформленої позовної заявизастосовуються правила статті 121 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст. 119,120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'ять днів з дня отримання позивачем ухвали.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом 27.11.2015року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.12.2015 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху і надано строк до п'яти днів з дня отримання копії ухвали для виправлення виявлених в ній недоліків. Як недоліки суд зазначив, що в позовній заяві не викладені обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, не зазначені докази що підтверджують кожну обставину, або наявність підстав для звільнення від доказування. Зокрема позивачем не обґрунтовано вимогу про визнання кредитного договору недійсним, позовну вимогу про визнання договору іпотеки недійсним, а також не зазначено ціну позову та не сплачено судовий збір (а.с.7-8).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» про захист прав споживачів та визнання договору недійсним з додатками було повернуто позивачу (а.с.13).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 19 січня 2016 року скасовано, передано питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Безпідставно не взявши до уваги висновки суду апеляційної інстанції, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.03.2016 року позовну заяву ОСОБА_1 повторно було залишено без руху і надано строк до п'яти днів з дня отримання копії ухвали для виправлення виявлених в ній недоліків.

Як вбачається зі змісту ухвали від 02.03.2016 року, суд повторно зазначив недоліки фактично ідентичні недолікам зазначеним в ухвалі Дарницького районного суду м. Києва від 01.12.2015 року. В ухвалі (як недолік) суд зазначає про необґрунтованість вимоги про визнання договору іпотеки недійсним, яка ОСОБА_1 взагалі не заявлялась.

Але, скасовуючи ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 19 січня 2016 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1, колегія суддів зазначила, що позивач при зверненні до суду сам визначає зміст позовних вимог, викладає обставини, якими їх обґрунтовує, зазначає докази на підтвердження обставин. Суддя при вирішення питання про відкриття провадження у справі за поданою позовною заявою не має права давати оцінку доказам та встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги.У випадку безпідставності заявлених вимог, суд може ухвалити судове рішення про відмову у їх задоволенні, а не постановляти ухвалу про повернення позовної заяви.

Зазначене суд першої інстанції не взяв до уваги і безпідставно повторно залишив позов без руху. Крім того, зазначаючи про необхідність сплати судового збору суд першої інстанції помилково послався на те, що заявлені позивачем вимоги є майновими і що дія Закону України «Про захист прав споживачів» на них не розповсюджується.

Як вбачається із позовної заяви, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про захист її прав як споживача, про визнання недійсним укладеного між нею та ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» кредитного договору №50011344 від 04.12.2013 року та просила суд визнати недійсним графік погашення кредиту. Недійсність договору та графіку ОСОБА_1 обґрунтовувала порушеннями (на її думку) з боку відповідача Закону України «Про захист прав споживачів». Просила звільнити її від сплати судового збору, посилаючись при цьому на ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Так, положеннями ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

ОСОБА_1 є споживачем послуг Товариства, свої вимоги вона обґрунтовує саме порушенням відповідачем її прав як споживача послуг Товариства, отже, на заявлені нею вимоги розповсюджуються положення Закону України «Про захист прав споживачів», а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, зобов'язавши позивачку сплатити судовий збір. Крім того, спір з яким ОСОБА_1 звернулась до суду є немайновим.

За таких обставин, посилання ОСОБА_1 на порушення судом першої інстанціїнорм процесуального права щодо залишення позовної заяви без руху та повернення її позивачу є доведеними та підтверджениминалежними та допустимими доказами у справі.

Отже, повертаючи позовну заяву ОСОБА_1, судом першої інстанції було порушено норми процесуального права.

Зазначені обставини надають підстави суду апеляційної інстанції дійти висновку про те, що судом першої інстанції було порушено порядок визначений законом для відкриття провадження у справі, що у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали та передачі питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів частково задовольняє апеляційну скаргу, скасовує ухвалу суду першої інстанції та передає питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст.312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: