№263/3857/16-ц
№2/263/1262/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Чертовій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 квітня 2016 року по даній справи позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом було задоволено та визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_2, померлого 09 жовтня 2011 року, на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 74,3кв.м, житловою площею 42,6кв.м.

Однак, при розгляді справи суд не вирішив питання про встановлення факту проживання однією сімєю позивачки разом з батьком, в період часу з січня 2010 року до моменту смерті останнього.

Сторони у судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 3 Сімейного кодексу України передбачено, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, будучи донькою ОСОБА_2 (квартиронаймача) проживала з останнім у квартирі АДРЕСА_1 в період часу з 16 листопада 1982 року по дату вибуття 23 вересня 2003 року. Вказані відомості відображені у особовому рахунку №651.

З часом вона була знята з реєстрації та прописана за адресою: місто Маріуполь, проспект Маршала Жукова, 56-7.

У письмових поясненнях, наданих суду, позивачка пояснила, що починаючи з 2010 року продовжила постійно проживати у квартирі свого батька разом зі своїм сином, котрого влаштувала до нової школи. Так, із довідки, представленої КЗ «Маріупольської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №63 Маріупольської міської ради Донецької області», виданої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, вбачається, що він навчається у даному навчальному закладі, розташованому за адресою: Донецька область, вулиця Урицького, 90а, в період з 11 січня 2010 року по теперішній час.

Відповідно до даних, що містяться у акті ЖКП «Домовик» від 09 липня 2012 року, засвідченого печаткою, та у довідці №228, виданої ККП «УК «Західна» 29 лютого 2016 року, ОСОБА_1 проживала без реєстрації за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, бульвар Шевченко у місті Маріуполі, на час смерті батька ОСОБА_2, котрий помер 09 жовтня 2011 року, та продовжує проживати у даний час.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 проживала однією сімєю з ОСОБА_2, померлим 09 жовтня 2011 року, у квартирі АДРЕСА_1,

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення в цій частині позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.220 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Резолютивну частину рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 квітня 2016 року доповнити абзацом другим наступного змісту:

«Встановити факт спільного сумісного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_2, померлим 09 жовтня 2011 року, у квартирі АДРЕСА_1, у період з січня 2010 року до моменту відкриття спадщини».

Абзаци другий та третій відповідно вважати абзацами третім та четвертим.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.О.Ковтуненко