Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/370/16-ц

26 квітня 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої судді: ВінтонякМ.Б..

секретаря: Скоблей О.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представників третьої особи ОСОБА_3,ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа Служба в справах дітей Надвірнянської райдержадміністрації про усунення перешкод у спілкуванні і вихованні дитини.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом в суд до ОСОБА_2, третя особа - Служба в справах дітей Надвірнянської райдержадміністрації про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини мотивуючи тим,що з 06.09.2011 року перебував у шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2, який між ними розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду від 20.04.2015 року. В шлюбі в них народилвся син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з матірю. До січня 2016 року він спілкувався з сином, відвідуючи його в дитячому садку «Світлячок».

З січня 2016 року дитина не відвідує дитячий садок , а відповідачка почала перешкоджати йому як батькові дитини бачитися з сином, безперешкодно з ним спілкуватися. Дані обставини призвели до того, що він був вимушений звертатись до Надвірнянської райдержадміністрації із заявою, в якій просив визначити йому спосіб участі у вихованні його сина ОСОБА_6 і зобовязати відповідачку, та інших осіб, з якими проживає дитина, не чинити перешкоди у спілкуванні дитини з ним.

Рішенням Надвірнянської райдержадміністрації №19 від 17.01.2016 року визначено його участь у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом встановлення побачень, а саме кожної середи місяця з 17.00 год. до 19.00 год.; першої та третьої суботи кожного місяця з 12.00 до 17.00 год.; другої та четвертої неділі кожного місяця з 12.00 до 17.00 год. і зобов*яз ану відповідачку і інших осіб з якими проживає дитина не чинити йому перешкод у спілкуванні сином.

Відповідач отримавши дане рішення ухиляється від його виконання У дні і години, визначені Надвірнянською РДА, як час його побачень з сином ОСОБА_6, відповідачка не допускає його до зустрічей дитиною, не надає можливості спілкуватися з ним. Від пояснень такої своєї поведінки з цього приводу відповідачка ухиляється. Його спроби побачитись із сином у встановлений рішенням РДА час, присікались відповідачкою. Він ніколи не відмовлявся від виховання дитини, любить і позитивно впливає на сина. Бажає приймати участь у здійсненні своїх батьківських прав щодо виховання та спілкування з сином, має можливість і бажання сприяти організації дозвілля свого сина у вихідні і святкові дні.

Враховуючи те,що між ним і відповідачкою склалися особисті неприязні відносини і враховуючи інтереси сина ,що це може негативно вплинути на нього ,вважає,що його побачення з сином повинні проходити без присутності матері.

Оскільки відповідачка не має бажання йти йому назустріч в цих питаннях, він просив суд зобов'язати відповідача не чинити йому як батькові перешкоди у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у встановлений для спілкування та виховання час і стягнути з відповідача в його користь понесені ним судові витрати.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав з підстав вказаних у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково і пояснила ,що вона не заперечує проти спілкування позивача з сином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2. Враховуючи те,що дитина малолітня і спілкування з позивачем може негативно вплинути на його стан здоров*я , вона бажає щоб побачення дитини з батьком відбувалося в її присутності.

Представник служби у справах дітей Надвірнянської РДА як органу опіки та піклування в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову і пояснила, що на підставі заяви позивача комісія з питань захисту прав дитини при Надвірнянській райдержадміністрації 17.01.2016 року прийняла рішення №19, яким визначила участь позивача у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матір*ю , шляхом встановлення побачень, а саме кожної середи місяця з 17.00 год. до 19.00 год.; першої та третьої суботи кожного місяця з 12.00 до 17.00 год.; другої та четвертої неділі кожного місяця з 12.00 до 17.00 год. Дане рішення цілком відповідає інтересам малолітньої дитини, а час побачень з дитиною є зручним як для батьків, так і для самої дитини.

Крім того даним рішенням зобов*язано відповідачку і інших осіб з якими проживає дитина не чинити позивачу як батьку перешкод у спілкуванні сином.

Дане рішення комісії було доведено до відома відповідачки, однак вона його не виконує.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків , дослідивши докази, , представлені сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Судом встановлено, що сторони по справі з 06.09.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі , який між ними розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду від 20.04.2015 року. В шлюбі в них народився син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, який залишився проживати разом з матірю.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Судом також встановлено, і даний факт не заперечується сторонами, що відповідачка по справі перешкоджає позивачу, як батькові дитини, бачитися з їх спільним сином, безперешкодно з ним спілкуватися. Дані обставини призвели до того, що позивач звернувся до Надвірнянської райдержадміністрації із заявою про визначення йому способу його участі у вихованні сина ОСОБА_6 і просив зобовязати відповідача, та інших осіб, з якими проживає дитина, не чинити перешкоди у спілкуванні дитини з ним.

Розпорядженням Надвірнянської РДА від 17 січня 2016 року було встановлено час зустрічей позивача з сином ОСОБА_6 , а саме: кожної середи місяця з 17.00 год. до 19.00 год.; першої та третьої суботи кожного місяця з 12.00 до 17.00 год.; другої та четвертої неділі кожного місяця з 12.00 до 17.00 год. Окрім цього ОСОБА_2 та інших осіб, з якими проживає дитина, було зобовязано не чинити йому перешкоди у спілкуванні сина з батьком.

Зазначене розпорядження РДА відповідач ОСОБА_2 не виконує і систематично не надає позивачу можливості бачитися та спілкуватися з сином.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7,ОСОБА_8 пояснили, що 13,16,20 березня 2016 року ,13,24 квітня 2016 року позивач в їх присутності намагався вирішити питання виконання розпорядження Надвірнянської РДА, однак двері помешкання,де проживає відповідач з сином не відчинили (а.с.10).

Як передбачено ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Положенням ст. 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами».

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7,141,159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Саме про це свідчить і практика Європейського суду з прав людини, зокрема дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними права батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України») та правові позиції Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (справи від 25.03.2015р., від 04.02.2015р.); Верховного Суду України ( справа № 6-1598/цс15).

Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Таким чином, законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того, законодавством зобов'язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно. (ст. 157 СК України ).

Законодавством також встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Слід зазначити, що прийняте рішення органу опіки та піклування є обов'язковим для батьків (ст. 158 СК України ). І лише у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9,ОСОБА_10,ОСОБА_11 пояснили ,що малолітній ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 до кінця грудня 2015 року відвідував дитячий садок «Світлячок» в м. Надвірна . Позивач відвідував сина в дитячому садку, спілкувався з ним. Свідок ОСОБА_11 як вихователь вказала,що син ОСОБА_6 знає позивача як свого батька, бажає з ним спілкуватися.

При визначені часу спілкування позивача з малолітньою дитиною, суд враховує, що позивач, як батько, має право на особисте спілкування з сином, а також суд враховує вікові особливості сина, якою виповнилося чотири роки і який вільно спілкувався з батьком до січня 2016 року без присутності матері , суд вважає, що спілкування позивача з сином без присутності матері не суперечать інтересам дитини, не перешкоджають її нормальному розвитку і відповідають обсягу обов'язків та прав батька щодо його дитини.

Суд вважає,що встановлені розпорядженням Надвірнянської РДА від 17 січня 2016 року способи участі позивача у вихованні дитини ,а саме встановленням часу систематичних побачень : кожної середи місяця з 17.00 год. до 19.00 год.; першої та третьої суботи кожного місяця з 12.00 до 17.00 год.; другої та четвертої неділі кожного місяця з 12.00 до 17.00 год. повністю відповідають інтересам батьків і їхнього спільного сина ОСОБА_6. Спілкування позивача з сином ОСОБА_6 не перешкоджає нормальному розвиткові дитини..

Заперечення відповідача в частині надання позивачу можливості спілкування з дитиною один раз в тиждень в її присутності суд вважає безпідставними,такими,що порушують права позивача на спілкування з сином і суперечать інтересам дитини.

Як вбачається з заяви відповідачки вона змінила прізвище на Клюфінську,однак документів,які б підтверджували даний факт суду не надала, а тому прізвище відповідача слід вважати ОСОБА_2 /Клюфінська/.

У відповідності із ст..88 ЦПК України з відповідача в користь позивча слід стягнути судові витрати в сумі 551,20 грн.,пов*язані із сплатою судового збору.

На підставі наведеного, ст. ст. 7, 141, 153, 157-159 СК України, керуючись ст.ст. 11, 60, 61, 209, 212, 213-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Зобовязати ОСОБА_2 / Клюфінську/ ОСОБА_13 не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та його вихованні кожної середи місяця з 17.00 до 19.00 год.; першої та третьої суботи місяця з 12.00 до 17.00 год.; другої та четвертої неділі місяця з 12.00 до 17.00 год..

Стягнути з ОСОБА_2 / Клюфінської/ ОСОБА_13 в користь ОСОБА_1 551,20 грн. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Вінтоняк М.Б.

Повний текст рішення виготовлено 29.04.2016 року