Провадження № 4-с/263/68/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2016 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Хараджі н.В.., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Маріуполі скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та начальника Жовтневого ВДВС ММУЮ, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду із зазначеною скаргою, вказуючи що у провадженні Жовтневого ВДВС ММУЮ перебуває виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Жовтневим районним судом м. Маріуполя 22.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на її користь 49130 грн. По цей час державним виконавцем рішення суду не виконане, борг не стягнуто, в той час як у власності божника перебуває ? частка квартири АДРЕСА_1. У ході розгляду скарги заявлені вимоги були уточнені та згідно яких просять суд визнати бездіяльність державного виконавця Жовтневого ВДВМ ММУЮ ОСОБА_3 та начальника Жовтневого ВДВС ММУЮ з 11.02.2013 року по 28.11.2013 року неправомірною.

Заявниця та її представник в судове засідання не зявились, надали суду заяви з проханням про розгляд скарги за їх відсутності та її задоволення.

Представник Жовтневого ВДВС ММУЮ в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням про розгляд скарги за її відсутності та письмові заперечення, відповідно до яких скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки 14.01.2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 3566209 з примусового виконання виконавчого листа № 2/519/2030 від 18.07.2012 року, виданого Жовтневим районного суду м. Маріуполь Донецької області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 46660,00 грн., судовий збір в сумі 470,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн., а всього 49130,00 грн. Боржнику надано строк для самостійного виконання рішення суду до 22.01.2013 року. У звязку із невиконанням боржником рішення суду, державним виконавцем розпочато примусове виконання. З метою виявлення майна боржника направлені запити до обліково-реєструючих органів ВРЕР, реєстраційної служби ММУЮ у Донецькій області. Згідно отриманих відповідей, рухоме майно за боржником не зареєстровано. Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, боржнику належить ? частка квартири АДРЕСА_2, на яку постановою від 11.02.2013 року про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт. 29.05.2013 року державним виконавцем було складено акт опису й арешту майна боржника, а саме ? частки квартири АДРЕСА_3. З лютого по травень 2013 року державний виконавець не мав доступу до вказаної квартири, а відповідно до Наказів державної виконавчої служби України від 28.11.2013 № 113/2 та №114/2 розірвано договори з ПП «СП «Юстиція» та ТОВ «Укрспецторг Групп», з якими органами державної виконавчої служби укладались договори про реалізацію арештованого майна. Нові договори станом на теперішній час не укладались, у звязку з чим реалізувати арештоване майно не надається можливим.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку, що скарги підлягає задоволенню на підставі наступного.

Судом встановлено, що в провадженні державного виконавця Жовтневого ВДВС Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_3 перебувало виконавче провадження щодо виконання рішення суду за виконавчим листом , виданим Жовтневим районним судом м.Маріуполі 18.07.2012 року про стягненння з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 49130 грн., постановою від 14.01.2013 року було відкрите виконавче провадження по зазначеному виконавчому документу.

Державним виконавцем було виявлено майно боржника у вигляді 1/2 частки кв. 6 у б. 29 по вул.Митрополитській у м.Маріуполі, на яку постановою від 11.02.2013 року накладено арешт та оголошено заборону на відчудження.

29.05.2013 року державним виконавцем було складено акт опису та арешту майна боржника у вигляді зазначеної частки квартири.

Відповідно до Наказів державної виконавчої служби України від 28.11.2013 № 113/2 та №114/2 розірвано договори з ПП «СП «Юстиція» та ТОВ «Укрспецторг Групп», з якими органами державної виконавчої служби укладались договори про реалізацію арештованого майна. Нові договори станом на теперішній час не укладались.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи, та відповідно до вимог ст. 385 скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ч. 1,2 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст.ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той час, як представник Жовтневого ВДВС ММУЮ, дії якого оскаржуються, не надав суду жодного достовірного доказу на спростування доводів скаржника щодо бездіяльності останнього у ході виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь заявниці 49130 грн. у період часу з 11.02.2013 року по 28.11.2013 року.

Таким чином, суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку, що вимоги скарги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника, у звязку з частковим задоволенням даної скарги суд вважає за необхідне стягнути з Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження, постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 року № 14, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та начальника Жовтневого ВДВС ММУЮ - задовольнити.

Визнати бездіяльність державного виконавця Жовтневого ВДВМ ММУЮ ОСОБА_3 та начальника Жовтневого ВДВС ММУЮ щодо виконання виконавчого листа № 2/519/2030/2012 про стягненння з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 49130 грн. за період з 11.02.2013 року по 28.11.2013 року неправомірною.

Стягнути з Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн..

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судової ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Н.В. Хараджа