УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Леванчука А.О., Парінової І.К.,

Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Метабанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 26 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2010 року Публічне акціонерне товариство «МетаБанк» (далі - ПАТ «МетаБанк») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 22 жовтня 2002 року між Акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є ВАТ «МетаБанк», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 07-02/1152-К, згідно з яким останньому була відкрита кредитна лінія у розмірі 200 тис. грн по 08 жовтня 2003 року включно.

Додатковими угодами від 30 травня 2003 року, від 12 листопада 2004 року та від 25 лютого 2005 року ліміт кредитування змінювався, останньою угодою збільшено до 315 тис. грн.

Додатковою угодою від 15 листопада 2007 року дію кредитного договору продовжено до 15 січня 2017 року включно. Умовами кредитного договору та додаткових угод передбачений порядок погашення кредиту та відсотків за ним, а також санкцій за його невиконання.

На забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором 22 жовтня 2002 року між банком та ОСОБА_3, ОСОБА_4 був укладений іпотечний договір № 07-02/1152-МП/К, за яким предметом іпотеки є належна відповідачам на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1.

Свої зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_3 своєчасно та належним чином не виконує, в результаті чого станом на 25 травня 2012 року заборгованість складає 353 977 грн 04 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 315 тис. грн; заборгованість за відсотками - 22 222 грн 18 коп.; пеня за період з 25 травня 2011 року по 25 травня 2012 року - 16 754 грн 86 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 73,08 кв. м, житловою площею 48,26 кв. м, заставною вартістю 90 тис. грн, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та належить відповідачам на праві власності, шляхом продажу вказаного нерухомого майна у примусовому порядку органам ДВС на публічних (прилюдних) торгах за ціною, що буде визначена експертною організацією у ході виконавчого провадження, та погашення за рахунок отриманих за наслідками таких публічних торгів грошових коштів заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором від 22 жовтня 2002 року перед ПАТ «МетаБанк» у розмірі 353 977 грн 04 коп., виселити відповідачів, а також інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у вищезазначеній квартирі, зі зняттям їх з реєстраційного обліку у Заводському секторі ВГІРФО ГУМВС України в Запорізькій області, та стягнути судові витрати.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26 листопада 2015 року, позов ПАТ «МетаБанк» задоволено частково.

На підставі іпотечного договору від 25 лютого 2005 року № 07-02/1152-МП/К, укладеного між Акціонерним банком «Металург» та ОСОБА_3 і ОСОБА_4, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 22 жовтня 2002 року № 07-02/1152-К, укладеним між Акціонерним банком «Металург» та ОСОБА_3, що утворилась станом на 25 лютого 2012 року у розмірі 353 977 грн 04 коп., яка складається із: 315 тис. грн заборгованості за кредитом, 22 222 грн 18 коп. прострочених процентів, 16 754 грн 86 коп. пені за період з 25 травня 2011 року по 25 травня 2012 року, звернуто стягнення на квартиру загальною площею 73,08 кв. м, житловою площею 48,26 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_6 133/200 частки, ОСОБА_4 67/200 частки, на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1, виданого Запорізьким металургійним комбінатом «Запоріжсталь» ім. С. Орджонікідзе 03 листопада 1995 року та згідно зі свідоцтвом № 3-1319 про право на спадщину, виданим Першою запорізькою державною нотаріальною конторою, шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст. ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України змісту кредитного договору, слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15.

Установлено, що 22 жовтня 2002 року між АБ «Металург», правонаступником якого є ПАТ «МетаБанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за яким останньому до 8 жовтня 2003 року була відкрита кредитна лінія у розмірі 200 тис. грн. Додатковими угодами до цього договору від 30 травня 2003 року № 1 кредитний ліміт збільшено до 273 тис. грн, від 12 листопада 2004 року № 15 кредитний ліміт зменшено до 250 тис. грн; від 25 лютого 2005 року - збільшено до 315 тис. грн. Додатковою угодою від 15 листопада 2006 року № 27 дію кредитного договору продовжено до 15 січня 2007 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 25 лютого 2005 року між ПАТ «МетаБанк», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, предметом якого є належна останнім на праві власності квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно зі ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки.

Апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що відповідачем порушені умови кредитного договору та договору іпотеки, в установлений договором строк сума кредиту, процентів, комісій та штрафних санкцій сплачені не були.

Також установлено, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07лютого 2008 року у справі за позовом ПАТ «Метабанк» зі ОСОБА_3, ОСОБА_7 стягнуто заборгованість за кредитнимдоговором від 22 жовтня 2002 року № 07-02/1152-МП/К у розмірі 337 222 грн (а. с. 28 т. 2).

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором від 22 жовтня 2002 року № 07-02/1152-K та неналежним виконанням зобов'язань ТОВ «Велес» за кредитним договором від 22 листопада 2002 року № 07-02/1171-К на забезпечення яких ОСОБА_3 укладено договори застави від 22 жовтня 2002 року № 07-02/1152-К/3 та договір застави від 22 листопада 2002 року № 07-02/1171-МП/К-1, предметом яких є належний на праві власності ОСОБА_3 жилий будинок АДРЕСА_1 заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2010 року за позовом ПАТ «МетаБанк» звернуто стягнення на предмет іпотеки - жилий будинок АДРЕСА_3 - з метою задоволення вимог банку в розмірі 6 859 767 грн 90 коп.

Зазначеним рішенням банку було надано повноваження продати предмет іпотеки за ціною не нижче 650 003 грн (а. с. 29-31 т. 2).

Вказані рішення не виконані, заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 6 859 767, 90 грн не погашена (а. с. 25-27 т. 2).

Відповідно до розрахунку, наданого банком, унаслідок невиконання ОСОБА_3 умов кредитного договору станом на 25 травня 2012 року утворилась заборгованість у розмірі 353 977 грн 04 коп. (а. с. 242, т. 1).

Матеріали справи не містять доказів, наданих відповідачем, на спростування вказаної суми.

Під час розгляду справи відповідачами не за'являлося клопотання про призначення у справі відповідної експертизи.

У разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки резолютивна частина рішення суду має відповідати вимогам частини шостої статті 38, статті 39 Закону України «Про іпотеку» і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України й у ній повинна зазначатись, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. При цьому суд повинен зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року у справі № 6-1205цс15.

Отже, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про залишення без змін рішення суду першої інстанції. При цьому врахувавши мотиви скасування судом касаційної інстанції попереднього рішення апеляційного суду. Такі висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з правовими позиціями, викладеним в постановах Верховного Суду України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Обставини справи досліджено повно, зібраним доказам надана оцінка.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень, та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком суду по їх оцінці, тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 26 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючи М.В. Дем'яносов Судді: А.О. Леванчук А.В. Маляренко І.К. Парінова О.В. Ступак