Справа 206/1530/16-ц
Провадження 2/206/511/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"25" квітня 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Колісник В. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою Моторне (транспортне) страхове бюро Українидо ОСОБА_1, про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,

встановив:

17 березня 2016 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 05.11.2012 року з вини відповідача, який керував автомобілем НОМЕР_1 була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті вище зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, який належить йому на праві власності. ОСОБА_3 відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2012 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експертного дослідження складає 19415,70 грн. Відповідач на дату дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимогу Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. В звязку з настанням події, передбаченої ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 15532,56 грн. Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 720,00 грн., а всього: 16252,56 грн. (15532,56 грн. + 720,00 грн.), оскільки ОСОБА_1 на момент ДТП не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

На підставі викладеного просять суд стягнути з відповідача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 16252,56 грн. та та судові витрати по справі в розмірі 1378,00 грн. (а.с.1-3).

В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.41).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився про дату, час та місце розгляду справи судом належним чином повідомлявся. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні.

Судом було встановлено, що 05.11.2012р. з вини відповідача ОСОБА_1, який керував автомобілем НОМЕР_3, була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті вище зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль НОМЕР_4 під керуванням Федяй ОСОБА_3 відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Красногвардійськогорайонного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2012 року по справі №419/8918/12. (а.с. 15).

Транспортний засіб «ВАЗ 211040» державний номерний знак НОМЕР_5 належить ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САА582084 від 22.04.2010р. (а.с.14).

Відповідно до звіту №3001/13/13 експертного дослідження про оцінку вартості матеріальної шкоди від 31.01.2013р., розмір матеріальної шкоди за пошкоджений транспортний засіб, складає 19415грн.70коп. (а.с. 16-29).

Згідно зі ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

В силу ст.1.6. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідач на дату дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимогу Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

11.02.2013р. ОСОБА_2, скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав відповідну заяву, як того вимагає ст.35 п.35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. (а.с. 11).

Відповідно до ст.11 ЦК України - цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.

Статтею 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодувати у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при пошкодженні транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством.

Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив та на прохання позивача не відреагував.

В зв'язку з настанням події, передбаченої ст.41. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 15532грн.56коп. Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 720грн, а всього 16252грн.56 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1/1-19793 від 08.07.2013р. (а.с.33) та платіжним дорученням № 1450 від 26.03.2013р. (а.с.34).

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В силу ст.38.2.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно норм ст. 3 ЦПК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а в інтересах інших осіб, або державних чи суспільних інтересах лише у випадках, встановлених законом.

Керуючись ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог та заперечень. Суд не приймає до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд вважає, що Моторне (транспортне) страхове бюро України обґрунтовано відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити у заявлений позивачем спосіб.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне повернути позивачу суму судового збору, стягнувши із відповідача 1378грн. 00коп.

Керуючись ст. 3, 4, 11, 15, 16, 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст. ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-60, 79, 81, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (інн. НОМЕР_6), на користь Моторне (транспортне) страхове бюро України, в порядку регресу понесені витрати на виплату страхового відшкодування в сумі 16252 (шістнадцять тисяч двісті пятдесят два) гривень 56 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (інн. НОМЕР_6), на користь Моторне (транспортне) страхове бюро України, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378,00грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя А. О. Сухоруков