Справа №705/5705/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Черниш Т.О.

при секретарі Шевчук Н.С. .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про компенсацію за використання самовільно зайнятих земель,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про компенсацію за використання самовільно зайнятих земель . В позові позивач вказує, що згідно договору дарування № 2-1577 від 27.05.1994 року ОСОБА_2 належить 1/6 будинку з шести співвласників по вул. Садова, 16 , м. Умань . Право на свою частину присадибної земельної ділянки площею 342 м2 ОСОБА_2 повинна була набути згідно рішення Уманського міськрайонного суду від 02.07.2004 року в установленому порядку. За минулий період рішенням Уманської міської ради № 2.6-46/4 від 27.04. 2005 року ОСОБА_2 передано в приватну власність земельну ділянку тільки площею 150 м2 для ведення особистого селянського господарства . А залишок площі ( 342-150) 192 м2 відповідач використовує для своїх потреб без права власності та державної реєстрації всупереч вимогам ст.125 Земельного кодексу України і визначається самовільно зайнятою земельною ділянкою , яку необхідно повернути в спільну власність двору за рішенням суду згідно ст. 212 Земельного кодексу України. Фактичні обставини користування землею площею 192 м2 представляють різновид майнового найму і відносяться до оренди завдяки якій ОСОБА_2 отримала від співвласників за державними актами землю не у власність , а лише в тимчасове внутрішнє оплатне користування. За рахунок незаконних житлових добудов і господарських прибудов на спільній сумісній власності ОСОБА_2 довела самовільно зайняту земельну ділянку до 200м 3. Позивач, просить в судовому порядку визнати , що ОСОБА_2 використовує земельну ділянку за адресою вул. Садова, 16 без належних землевпорядних документів визначених чинним законодавством України. Зобов?язати ОСОБА_2 повернути у спільну власність земельну ділянку по вул. Садова, 16, яку вона використовує без належних землевпорядних документів. Стягнути з ОСОБА_2 за самовільне користування земельною ділянкою по вул. Садова, 16 м.Умань , реєстраційний номер облікової картки платника невідомий , номер рахунку в банку не відомий , на користь фонду спільного добробуту будинковолодіння вул.Садова, 16 м. Умань. Зобов?язати відповідача надати необхідні підтверджуючі і установлюючи документи на право власності щодо земельної ділянки і нерухомого майна приватної власності по вул. Садова, 16 м. Умань та особисту інформацію для ідентифікації, стягнути з відповідача ОСОБА_2 грошову компенсацію у сумі 1500 грн. на його користь за одноособове використання біологічних насаджень та стягнути з відповідача ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1378 грн. до Державного бюджету України.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала та просила відмовити в їх задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, та інші четверо громадян є співвласниками житлового будинку за адресою : Черкаська область м. Умань вул.. Садова, 16. Позивач ОСОБА_1 не додав до матеріалів цивільної справи доказів ( належних та допустимих), які б підтверджували факт, що він є землевласником чи землекористувачем земельної ділянки чи якоїсь її частини за адресою: Черкаська область м. Умань вул.. Садова, 16. Згідно ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 02 квітня 2015 року, рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 лютого 2015року, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про усунення обмежень прав спільної часткової власності, - залишено без змін. З вказаної ухвали суду вбачається, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 липня 2004 року, визначено порядок користування співвласниками житлового будинку земельною ділянкою, що розташована в м. Умань по вул.. Садовій, 16.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених ЗК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЗК України встановлено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі не досягнення згоди у судовому порядку. Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально. Згідно ч. 2 ст. 90 ЗК України лише порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом, а ч.1 п. г та п. „е ст. 91 ЗК України передбачає, що власники земельних ділянок зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства, що передбачені і ч. 2 ст. 95 ЗК України стосовно прав землекористувачів. Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок, завдається найменше незручностей. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин.

За змістом вказаних процесуальних норм, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту. Позивач в судовому засіданні жодного разу не вказав на те, в чому ж полягає порушення прав позивача та чим обмежується його право і яке саме право, самовільно зайнятими землями, якими саме, і відповідно позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх доводів.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.214 ЦПК України, рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На позивача покладений обовязок довести в суді ті обставини, що позивач уповноважений звертатися до суду з відповідним позовом і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень цивільного законодавства України. Тобто, відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України - позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав. Таким чином, при викладених обставинах, у звязку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 15, 10, 11, 57-64,208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про компенсацію за використання самовільно зайнятих земель.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис ОСОБА_3

З оригіналом вірно: Суддя:

Справа №705/5705/15-ц

2/705/447/16

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Черниш Т.О.

при секретарі Шевчук Н.С. .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про компенсацію за використання самовільно зайнятих земель,-

В С Т А Н О В И В :

Зважаючи на складність викладення повного рішення суду, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 15, 10, 11, 57-64,208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про компенсацію за використання самовільно зайнятих земель.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Черниш