Справа №326/925/16-цр
Провадження № 2/326/373/2016
УХВАЛА

30 вересня 2016 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретареві Філанової В.І.

розглянувши у судовому засіданні міста Приморська без виклику сторін заяву про забезпечення позову за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Приморської районної державної адміністрації, про визначенн місця проживання дитини та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, третя особа орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Приморської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на дитину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.07.2007 року вона уклала шлюб ОСОБА_3, актовий запис №48. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Протягом останнього часу сімейне життя між ними погіршувалося, що призвело до припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них мав і має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач постійно нехтував такими сімейними цінностями як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери, з його ініціативи між сторонами постійно виникали сварки, свідком яких ставала їх дитина. Відповідач не був здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Протягом тривалого часу він самоусунувся від матеріально забезпечення сімї, чим порушував п.4 ст.55 СК України.

Тому у травні 2016 року вона разом із сином ОСОБА_5 переїхала на постійне місце проживання до її батьків у м.Приморськ Запорізької області, де вона та син на даний час зареєстровані. З 16.05.2016 року син почав навчатися у 1 Б класі КЗ «Спеціалізована школа ЗНЗ №1 І-ІІІ ступенів м.Приморськ з поглибленим вивченням окремих предметів та курсів», вона 19.05.2016 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Вона переконана, що син повинен проживати разом з нею в приватному будинку їх батьків за адресою: м.Приморськ, вул.Соборна (Кірова), 9, де для нього створені необхідні умови для повноцінного розвитку і життя. Кліматичні умови м.Приморська є більш кращими для здоровя дитини, так як місто знаходиться на березі Азовського моря. Вона любить сина, взмозі забезпечити його всім необхідним, на даний час працює менеджером проектів у ФОП ОСОБА_6 з роботою на дому, може планувати свій робочий час самостійно з гідною заробітною платнею. Вона постійно слідкує за станом здоровя дитини, його розвитком, піклується про нього, має з ним психологічний контакт, взаємну привязаність. З огляду на досвід суспільства, проживання дитини з матірю є для дитини більш прийнятним, мати має більше можливостей приділяти дитині увагу.

Відповідач не має часу виховувати та піклуватися про дитину, бо з травня 2016 року працює менеджером з 09-00 годин до 18-00 годин, а за їх сином мають весь цей час піклуватися його старі та хворі батьки. Ставлення відповідача до членів своєї сім`ї характеризується грубістю, емоційною не врівноваженістю, він схильний до фізичних образ, висловлює погрози, що забере дитину. Проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дитиною та обовязку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально її забезпечувати. Вона не має наміру перешкоджати відповідачу здійснювати права та обовязки щодо дитини.

Вдповідач звертався до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, ні вона, ні відповідач не мають у власності нерухомого майна, 30.06.2016 року вона зверталася до комісії з питань захисту прав дитини Приморської райдержадміністрації. Відповідач останні пять років до травня 2016 року ніде не працював і не надавав кошти на потреби сім`ї, дитини, вважає, що і в подальшому він буде ухилятись від матеріального утримання дитини, сплати аліментів.

Просить: 1) визначити місце проживання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з нею за адресою: Запорізька область, м.Приморськ, вул.Соборна (Кірова), буд.9;

2) стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), або за умови якщо відповідач не працює і не має інших доходів, виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної % прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6 до 18 років, щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття.

Просить допустити негайне виконання рішення суду у частині визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць та стягнути з відповідача на її користь судові витрати (а.с.2,3,45,46).

Ухвалою суду від 19.07.2016 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє засідання на 29.07.2016 року (а.с.29,30)..

02.08.2016 року відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду від 19.07.2016 року, просив про її скасування у звязку з недотриманям правил підсудності (а.с.55,56).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 01.09.2016 року апеляційну скаргу відхилено, ухвалу судді Приморського районного суду Запорізької області від 19.07.2016 року про відкриття провадження у цій справі залишено без змін (а.с.89,90).

27.09.2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, обґрунтовуючи її тим, що відповідач забрав дитину у неї та повністю повністю її ізолював від неї. Вона не має жодної можливості побачити чи поговорити з дитиною. Її законні права та обовязки як матері відповідачем повінстю зневажені. Відповідач злісно зловживає своїми правами, що може негативно впливати на розвиток дитини, бо дитина потребує материнської любові та турботи.

Вона зверталася до правоохоронних органів як за містом свого проживання, так і за місцем проживання відповідача. Відповідно до ст.ст.141,142 Сімейного кодексу просить прийняти рішення, яким зобовязати відповідача ОСОБА_3 на час слухання цивільної справи надати їй вільний доступ до їх спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.106).

До заяви про забезпечення позову додані висновок про результати розгляду повідомлення ОСОБА_2 від 24.05.2016 року, затверджений начальником Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області, в якому вказано про припинення перевірки та розяснення, що місце проживання дитини встановлює орган опіки та піклування або суд (а.с.108). Аналогічне повідомлення надійшло від Харківсої ВП ГУНП в Харківській області на звернення ОСОБА_2 про прийняття заходів до її чоловіка, який забрав їх сина та відмовляє їй з ним бачитися (а.с.108).

Розглянувши вказане клопотання, без виклику сторін та без технічної фіксації процесу, відповідно до ст.153ч.1, 197 ч.2 ЦПК України, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1,2,3 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, у тому числі: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачами вимогами.

Відповідно до ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1). У разі постановлення ухвали без повідомлення особи, щодо якої просять вжити заходи забезпечення позову, копія ухвали надсилається особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання (ч.7). Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ч.10).

Декларація прав дитини від 20.11.1959 року містить принцип 6, за яким малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли маються виключні обставини, бути розлученою зі своєю матірю.

Відповідно до ч.3 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення належних умов для цього.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 року №9 забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд враховує принцип 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, яким передбачено, що малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини бути розлучена зі своє матірю; положення діючого законодавства України; враховує вік дитини, її потребу в матері; рівність прав права та обовязків батьків щодо своїх дітей; що позивачкою предявлені вимоги про визначенн місця проживання дитини та стягнення аліментів, і що вона у позові зазначає, що не має наміру перешкоджати відповідачу в здійснені йогоо прав та обовязків щодо дитини, тому має законні сподівання на аналогічну поведінку відповідача; що суду не надано будь-яких доказів, що мати неповнолітньої дитини завдавала чи може завдати дитині будь-якої шкоди; що вона зверталася до правоохоронних органів узвзку з тим, що відповідач без її відома забрав дитину із школи, але відповідних результатів свого звернення не отримала, їй рекомендовано звернутися до суду, що вона і зробила.

На даній стадії процесу суд не може встановити, чи є такі виключні обставини, коли дитина може бути розлучена з матірью, це все може бути встановлено тільки в ході судового розгляду, тому суд вживає цей захід забезпечення позову на час розгляду справи по суті.

Тому подана позивачем заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.151-153, 209, 210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовільнити заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Приморської районної державної адміністрації, про визначенн місця проживання дитини та стягнення аліментів.

Зобовязати відповідача ОСОБА_3 на час слухання цивільної справи надати позивачу ОСОБА_2 вільний доступ до їх спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Копію ухвали для виконання направити Люботинському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до вимог п.9 ст.153 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Запорізької області через Приморський районний суд. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_1

Копія вірна: суддя Т.В. Стріжакова

30.09.2016