У х в а л а

іменем україни

18 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДьоміної О.О.,
суддів:Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,Парінової І.К., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про визнання договору поруки припиненим, за касаційною скаргою ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_8, на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року рішення апеляційного суду Запорізької області від 09 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі − ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду з позовом, на обґрунтування якого зазначало, що 12 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (правонаступник Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі − ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 070/0308/45-006, за яким банк надав відповідачу кредит у сумі 51 200 доларів США зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитом, з кінцевою датою повернення 12 березня 2038 року.

На забезпечення зобов'язань за кредитним договором 12 березня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_7 укладений договір поруки № 0705/0308/45-006-Р-1, відповідно до якого відповідач ОСОБА_7 взяв на себе солідарну відповідальність за виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та Товариством з обмеженою відповідальністю факторинговою компанією «Вектор Плюс» (далі − ТОВ ФК «Вектор Плюс») укладено договір факторингу, відповідно до якого банк відступив свої права вимоги заборгованості за кредитним договором, в тому числі з відповідачами ОСОБА_6, ОСОБА_7

28 листопада 2012 року між ТОВ ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі − ТОВ «Кредитні ініціативи») укладено договір факторингу, відповідно до якого банк відступив свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі з відповідачами: ОСОБА_6, ОСОБА_7

У зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору виникла заборгованість, яка станом на 12 липня 2013 року склала: заборгованість за кредитом − 37 169,08 доларів США, що за курсом НБУ складає 297 092 грн 46 коп.; заборгованість з відсотків за користування кредитом − 22 284,39 доларів США, що за курсом НБУ складає 178 119 грн 13 коп.; пеня − 37 075,49 доларів США, що за курсом НБУ складає 296 344 грн 39 коп., а всього − 771 555 грн 98 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь борг за вказаним кредитним договором в сумі 771 555 грн 98 коп.

У грудні 2013 року ОСОБА_7 подав зустрічний позов, на обґрунтування позову зазначав, що 12 березня 2008 року ним був укладений договір поруки № 0705/0308/45-006-Р-1 з ВАТ «Сведбанк», який він повністю виконав, оскільки кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив до нього, як до поручителя право вимоги.

Скориставшись правом на дострокове повернення кредиту та звернувшись з позовом до суду, рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2010 року звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок дострокового погашення основного зобов'язання, кредитор, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України у шестимісячний строк, тобто у 2010 році, повинен був звернутися до суду та пред'явити свої вимоги до поручителя.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати припиненим договір поруки від 12 березня 2008 року № 0705/0308/45-006-Р-1, що укладений між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_9

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 квітня 2014 року замінено третю особу у зустрічному позові з ПАТ «Сведбанк» на Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» (далі − ПАТ «Омега Банк»).

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 листопада 2014 року ПАТ «Омега Банк» залучено до участі в справі в якості співвідповідача.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 0705/0308/45-006 від 12 березня 2008 року у сумі 524 495 грн 67 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 37 169,08 доларів США, що за курсом НБУ становить 297 092 грн 46 коп.; заборгованість за відсотками у сумі 22 284,39 доларів США, що за курсом НБУ становить 178 119 грн 13 коп., пеня 49 284 грн 08 коп.

Зустрічний позов задоволено.

Визнано припиненим договір поруки № 0705/0308/45-006-Р-1 від 12 березня 2008 року, укладений між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_9

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 09 вересня 2015року рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором від 12 березня 2008 року № 070/0308/45-006 у сумі 524 495 грн 67 коп., яка складається із заборгованості за відсотками у сумі 22 284,39 доларів США, що за курсом НБУ становить 178 119 грн 13 коп., та пені у сумі 49 284 грн 08 коп., скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_6

У частині стягнення із ОСОБА_6 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» витрат на сплату судового збору змінено, стягнуто із ОСОБА_6 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» судовий збір у сумі 2970 грн 92 коп. У іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_10, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволеннючастково.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду апеляційної інстанції в цілому зазначеним нормам процесуального права не відповідає.

Задовольняючи позов частково та стягуючи на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором з урахуванням заборгованості за відсотками та пеню, суд першої інстанції вважав встановленим та доведеним існування заборгованості відповідача ОСОБА_6 перед банком у сумі, зазначеній в позові. При цьому суд вирахував розмір пені виходячи із строку позовної давності в один рік та додав суму пені, стягнуту за рішенням суду від 27 вересня 2010 року.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за відсотками та пені та відмовляючи у цій частині у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з ухваленням рішення суду від 27 вересня 2010 року про звернення стягнення на предмет іпотеки мало місце дострокове стягнення всієї кредитної заборгованості, тому строк дії кредитного договору закінчився, а між сторонами існують лише невиконані зобов'язальні правовідносини.

Таким чином, банк втратив право на стягнення з боржника відсотків за користування кредитом та пені після рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, позов у порядку ст. 625 ЦК України не заявлено.

Проте колегія суддів суду касаційної інстанції не може погодитися з висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 12 березня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_6 укладений кредитний договір № 070/0308/45-006, за яким банк надав відповідачу кредит у сумі 51 200,00 доларів США зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитом, з кінцевою датою повернення 12 березня 2038 року.

На забезпечення зобов'язань за кредитним договором 12 березня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_9 укладений договір поруки № 0705/0308/45-006-Р-1, відповідно до якого ОСОБА_9 взяв на себе солідарну відповідальність за виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та ТОВ ФК «Вектор Плюс» укладено договір факторингу № 15, відповідно до якого банк відступив свої права вимоги заборгованості за кредитним договором, в тому числі з відповідачами.

У той же день між ТОВ ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до якого банк відступив свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі з відповідачами.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2010 року звернуто стягнення на предмет іпотеки. Державним виконавцем на користь ПАТ «Сведбанк» перераховано 171 969 грн 05 коп. та 23 травня 2012 року виконавчий документ повернутий стягувачу на підставі того, що коштів, які надійшли від реалізації майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Відповідно до розрахунку заборгованість за кредитним договором, станом на 12 липня 2013 року склала: заборгованість за кредитом − 37 169,08 доларів США, що за курсом НБУ складає 297 092 грн 46 коп.; заборгованість по відсотках за користування кредитом − 22 284,39 доларів США, що за курсом НБУ складає 178 119 грн 13 коп.; пеня − 37 075,49 доларів США, що за курсом НБУ складає 296 344 грн 39 коп., а всього − 771 555 грн 98 коп.

Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 − 217 ЦПК України. Крім того, у ній, зокрема, має бути зазначено розмір грошових сум.

Суд апеляційної інстанції навівши висновок у мотивувальній частині свого рішення щодо наявності підстав для стягнення заборгованості у сумі 37 169,08 доларів США, що еквівалентно 297 092 грн 46 коп., проте мотиви наведені щодо цієї вимоги не знайшли свого відображення у резолютивній частині цього рішення, а навпаки зазначивши у мотивувальній частині наявність підстав для її стягнення, у резолютивній частині свого рішення зазначив про відмову у задоволенні позову у цій частині.

Отже резолютивна частина цього рішення суперечить мотивувальній.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду апеляційної інстанції − скасуванню.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 338, 343−345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_8, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 09 вересня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Дем'яносов А.В. Маляренко І.К. Парінова О.В. Ступак