У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 19 травня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі: Черненко В.А., Журавель В.І., Луспеника Д.Д., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - міське комунальне підприємство «Основаніє», про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою ОСОБА_7, на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 грудня 2015 року, - в с т а н о в и л а: У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу квартири від 19 квітня 2013 року. На час придбання квартири в ній не було зареєстрованих осіб. У листопаді 2013 року, під час судового розгляду іншої справи, їй стало відомо, що в спірній квартирі зареєстровані відповідачі, які в ній не проживають. 24 грудня 2013 року їй стало відомо, що шляхом повороту виконання судового рішення у справі № 2-168/10 у її квартирі була зареєстрована ОСОБА_5, яка згодом була знята з реєстрації згідно рішення суду. Будь-яких усних чи письмових домовленостей між нею та відповідачами про їх проживання у квартирі не було. На теперішній час відповідачі на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2014 року ставлять питання про витребування у неї спірної квартири. Такі дії відповідачів, на її думку, порушують її права, як власника квартири. З огляду на викладене, просила визнати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14 грудня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Зокрема, суд на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши до правовідносин, які склалися між сторонами, ст. ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки ОСОБА_4 не довела суду порушення своїх прав щодо володіння, користування та розпорядження спірною квартирою. Відповідачі на час розгляду справи у спірній квартирі не зареєстровані та не проживають. Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану ОСОБА_7, відхилити. Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 грудня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: В.А. Черненко В.І. Журавель Д.Д. Луспеник
й