Справа № 202/2284/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 квітня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді: - Бєльченко Л.А.

при секретарі: - Терещук Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 29.06.2002 року.

Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 312. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружні стосунки між ними припинені з 2012 року через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати.

Позивач в судове засідання не з'явилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі. Судові витрати у справі просила покласти на неї (а.с. 9).

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просив шлюб розірвати, а справу розглянути за його відсутності (а.с. 11).

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29.06.2002 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 312 (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Подружні стосунки між сторонами припинені з 2012 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає.

За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 174, 208, 209, 215 ЦПК України і на підставі ст.ст. 24, 56, 104-105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 29.06.2002 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 312 - розірвати.

Копію рішення направити до Індустріального відділу РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.А. Бєльченко