Справа № 708/628/16-ц
Номер провадження № 2/708/230/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді - Івахненко О.Г.,

при секретарі - Пасічній Л.А.,

з участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чигирині, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Новоселицької сільської ради про визнання права власності на будинок,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом, зазначивши, що ОСОБА_3 являлася власницею будинку в АДРЕСА_1, який був побудований та зареєстрований як колгоспно-комунальна власність в погосподарській книзі с. Рублівка Новоселицької сільської ради Чигиринського району.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла і в результаті чого, на території Новоселицької сільської ради Чигиринського району відкрилася спадщина.

Позивач фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, вступивши у володіння та користування спадковим майном.

Поскільки житловий будинок з надвірними спорудами був побудований і зареєстрований в господарській книзі Новоселицької сільської ради, тому на нього відсутні правовстановлюючі документи.

З урахуванням вищезазначених фактів, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, і тому, він просить суд встановити факт прийняття ним спадщини, а також визнати за ним право власності на вищевказаний будинок з надвірними спорудами.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, прохав їх задовольнити та визнати за позивачем право власності на будинок, розташований в АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, пояснивши, що ОСОБА_2 є спадкоємцем майна померлої згідно заповіту. Він прийняв спадщину, поскільки здійснював догляд за ОСОБА_3, протягом шести місяців після її смерті вступив у фактичне володіння та користування майном, обробляв земельну ділянку, здійснював ремонт житлового будинку.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду лист про розгляд справи без участі представника Новоселицької сільської ради Чигиринського району та про визнання позову в повному обсязі.

Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, померла ОСОБА_3, після смерті якої на території Новоселицької сільської ради Чигиринського району відкрилась спадщина.

Згідно довідок Новоселицької сільської ради Чигиринського району № 180 від 25.02.2016 року, № 182 від 25.02.2016 року ОСОБА_3 була зареєстрована, проживала до дня смерті та являлася власницею житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1

Факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3, підтверджується довідкою Новоселицької сільської ради Чигиринського району № 180 від 25.02.2016 року, згідно якої позивач протягом шести місяців після смерті своєї тітки ОСОБА_3 прийняв спадщину, так як у її будинку, після смерті, проживала до дня своєї смерті без реєстрації в даному домоволодінні сестра ОСОБА_4 із-за руйнації власного житла, а ОСОБА_2 здійснював її догляд, користування майном померлої, обробляв присадибну земельну ділянку, здійснював ремонт житлового будинку, фактично вступив у володіння спадковим майном.

З урахуванням цього, суд вважає, що вказаний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні і його можливо встановити.

Крім того, судом встановлено і вбачається із заповіту від 23.03.1993 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Новоселицької сільської ради Чигиринського району, який на день смерті ОСОБА_3 не змінено і не скасовано, позивач є спадкоємцем майна померлої відповідно до заповіту.

Згідно даних Чигиринської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_3, із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся ОСОБА_2, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини за законом чи за заповітом чи про відмову від прийняття спадщини не зверталися, де постановою про нотаріальну відмову від 02.04.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

Так, з огляду на те, що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася та була прийнята до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормамиЦивільного кодексу Української РСР 1963 року.

За змістомст.6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно зст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Заповіт повинен бути укладений письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. (ст.541 ЦК УРСР).

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 ЦК УРСР).

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно дост.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

Європейський суд з прав людини в своїх рішенням вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року).

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що оскільки інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої ОСОБА_3 не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити, встановивши факт прийняття спадщини та визнати за позивачем право власності на будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись статтями 524, 525 ЦК УРСР 1963 року, статтями 8, 10, 60, 212, 213, 215, 256, 257, 259 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_2 прийняв спадщину за заповітом, яка відкрилася після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування за заповітом, право власності на будинок з надвірними спорудами, а саме: житловий будинок (літ. А-1), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 що належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О.Г.Івахненко