Справа №585/351/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/756/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 березня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5

про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку, договору дарування недійсним, -

в с т а н о в и л а :

20 січня 2016 року позивач звернулася до місцевого суду з вказаним позовом і свої вимоги мотивувала тим, що 17 березня 2011 р. ОСОБА_4 подарував ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0586 га по вул. Г. Мазепи,65 в м. Ромни. Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 25 вересня 2008 року. ОСОБА_4 цю земельну ділянку подарували ОСОБА_6 та ОСОБА_7 14 липня 2008 року. Вважає, що ОСОБА_4 незаконно став власником земельної ділянки площею 0,0586 га чим порушено її спадкові права на належну їй земельну ділянку площею 0,1313 га за адресою АДРЕСА_1 (нині ОСОБА_8), про що їй стало відомо у серпні 2008 р. Просила визнати державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0586 га по вул. Г. Мазепи,65 в м. Ромни, серії ЯЗ №397188 від 14 липня 2008 р. та договір дарування цієї земельної ділянки укладений 17 березня 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 недійсними, скасувати їх та зняти з реєстрації.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 березня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено за їх безпідставністю.

На зазначене рішення ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати на ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що оскільки рішенням апеляційного суду Сумської області від 18 грудня 2014 року припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на будинок № 65 по вул.Гетьмана Мазепи в м.Ромни і виділено в цьому будинку в натурі на праві власності ОСОБА_5 окремі житлові та нежитлові приміщення та на належну їй квартиру № 2 у цьому приміщенні також виділені окремі житлові та нежитлові приміщення, тому у державному акті на право власності на земельну ділянку виданому на імя ОСОБА_4 та у договорі дарування цієї земельної ділянки укладеному між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також повинна бути зазначена точна адреса земельної ділянки, а саме з посиланням на кв.1 або б.65/1. Оскільки таке посилання у цих правовстановлюючих документах відсутнє, тому вважає, що їх необхідно визнати недійсними, скасувати та зняти їх з реєстрації.

аслухавши доповідь судді-доповідача, доводи ОСОБА_3, заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_4 та представника 3-ї особи ОСОБА_9, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки позивач предявила позов лише до ОСОБА_4 без залучення до участі у справі інших належних відповідачів, а саме сторін правочину, тому і неможливо визнати недійсними державний акт на право власності на земельну ділянку та договір дарування цієї земельної ділянки.

Такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Так, судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору на право забудови від 1 грудня 1946 року комунальним відділом виконкому ОСОБА_10 депутатів трудящих було надано ОСОБА_11 земельну ділянку площею 2000 кв.м. в м.Ромни по пров.Урицького (а.с.8).

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 27 жовтня 2009 року у справі №22-ц-1298/2009 р., яке набрало законної сили, встановлено, що будинок №65 по вул. Урицького у м. Ромни належав подружжю ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на праві спільної власності у рівних частинах. Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до рішення виконавчого комітету ОСОБА_10 міської ради депутатів трудящих від 11.03.1953 р. за вищезазначеним будинком була закріплена земельна ділянка загальною площею 1904 кв.м.

Після розірвання у 1954 році шлюбу, ОСОБА_11 та ОСОБА_13 05.03.1954 р. уклали нотаріально посвідчений договір, яким сторони встановили порядок користування земельною ділянкою, будинком й надвірними господарськими спорудами (а.с.15).

30 березня 1990 р. ОСОБА_13 померла.

15 березня 1996 р. між ОСОБА_11 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб.

Відповідно до рішення №424 від 25.12.1996 р. виконавчого комітету ОСОБА_10 міської ради передано безоплатно у власність земельні ділянки ОСОБА_11 1000 кв.м. та ОСОБА_7 288 кв.м., розташованих по вул. Урицького,65 у м. Ромни.

06 лютого 1997 р. ОСОБА_11 подарував ОСОБА_3 7/10 частин житлового будинку №65 з надвірними будівлями, розташованими по вул. Урицького у м. Ромни.

18 березня 2003 року ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/20 частин будинку №65 з надвірними будівлями, розташованими по вул. Урицького у м. Ромни, після смерті 30.03.1990 р. ОСОБА_13

ОСОБА_3, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.01.1998 р., після смерті 12.05.1997 р. ОСОБА_11 отримала 1/2 частини земельної ділянки від загальної площі 1000 кв.м., розташованої по вул. Урицького, 65 у м. Ромни, а іншу 1/2 частини згаданої земельної ділянки отримала ОСОБА_6 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.03.1998 р.

В той же час, як вбачається з пояснень представника 3-ї особи ОСОБА_5 ОСОБА_14, даних нею в судовому засіданні, ОСОБА_6, незважаючи на отримання нею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_11 на 1/2 частину земельної ділянки від загальної площа 1000 кв.м., не вчинила дій по отриманню державного акту на право власності на належну їй в порядку спадкування земельну ділянку.

21 квітня 2005 р. ОСОБА_3, відповідно до рішення ОСОБА_10 міської ради від 17.03.2005 р., видано державні акти серії СМ №092372, СМ N.9092373 на право власності на земельні ділянки, відповідно, площею 0,1000 га та 0,0134 га, розташованих по вул. Урицького,65 у м. Ромни, відповідно, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, а також для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до плану меж та технічної документації на зазначену вище земельну ділянку вона є тією земельною ділянкою, що належала ОСОБА_11 згідно договору від 05.03.1954 р.

24 лютого 2006 р. ОСОБА_6, відповідно до рішення ОСОБА_10 міської ради від 27.05.2006 р, видано державний акт серії ЯД №163080 на право власності на земельну ділянку площею 0,0586 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих по вул. Урицького, 65/1 у м. Ромни.

Крім того, у цьому державному акті, зазначено, що співвласником 1/2 частини земельної ділянки є ОСОБА_7.

Відповідно до плану меж та технічної документації на зазначену земельну ділянку вона є тією земельною ділянкою, що належала ОСОБА_13 згідно договору від 05.03.1954 р.

Згідно договору від 14.07.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_10 міського нотаріального округу, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подарували належну їм на праві власності земельну ділянку площею 0,0586 га, розташовану по вул. Урицького,65 у м. Ромни, ОСОБА_4, який 25.09.2008 р. отримав державний акт серії ЯЗ №397188. (а.с.18,19).

Оскільки вищезазначені обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили , тому вони і не підлягають доведенню при розгляді даної справи відповідно до вимог передбачених ч.3 ст.61 ЦПК України.

Також судом було встановлено і дана обставина визнається сторонами у справі, що вулиця Урицького в м. Ромни була в подальшому перейменована на вул. Гетьмана ОСОБА_8.

17 березня 2011 року ОСОБА_4 подарував ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0586 га, розташовану по вул. Гетьмана Мазепи,65 у м. Ромни, що підтверджується договором дарування земельної ділянки та витягом з державного реєстру правочинів (а.с.16,17).

1 жовтня 2014 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до нового співвласника домоволодіння ОСОБА_5 і посилаючись на те, що між ними як співвласниками будинку виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування домоволодінням, його утриманням та збереженням, просила виділити їй на праві приватної власності відокремлену частину житлового будинку та господарські будівлі та споруди і рішенням апеляційного суду Сумської області від 18 грудня 2014 року було задоволено її апеляційну скаргу на рішення місцевого суду, дане рішення скасоване і ухвалене нове рішення, яким припинене право спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в будинку № 65 по вул.Гетьмана Мазепи в м.Ромни та виділено у цьому будинку в натурі на праві власності ОСОБА_5 відокремлену частину вказаного житлового будинку та на квартиру № 2 у цьому будинку виділено в натурі на праві приватної власності ОСОБА_3 відокремлену частину житлового будинку з надвірними будівлями (а.с.20-21).

Позивач вважає, що набуттям ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку, площею 0,0586 га, розташовану по вул. Урицького,65 (на даний час Гетьмана ОСОБА_8) у м. Ромни відповідно до державного акту (а.с.10) від 25 вересня 2008 р. та в подальшому ОСОБА_5 на цю ж земельну ділянку відповідно до договору дарування від 17 березня 2011 року (а.с.13), порушуються її спадкові права, оскільки не точно зазначена адреса знаходження цієї земельної ділянки. На її думку місце розташування земельної ділянки у цих правовстановлюючих документах повинно бути зазначено м.Ромни, вул.Гетьмана Мазепи, 65/1 (або кв.1).

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Кадастровий номер земельної ділянки є унікальним і зберігається впродовж усього терміну, поки земельна ділянка існує. При цьому, зміна власника земельної ділянки не тягне за собою зміну кадастрового номера. Кадастровий номер земельної ділянки може бути змінений лише у випадку розділу земельної ділянки, обєднання її з іншою земельною ділянкою або перепорядкування земельної ділянки іншій адміністративно-територіальній одиниці.

З державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0586 га по вул. Г. Мазепи,65 в м. Ромни, серії ЯЗ №397188 від 14 липня 2008 р виданого на імя ОСОБА_4 вбачається, що цій земельній ділянці присвоєний кадастровий номер :05:001:0127 (а.с.10). За таким же кадастровим номером дана земельна ділянка відчужувалась і за договором дарування укладеним 17.03.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.13). В державному акті на право власності на земельну ділянку площею 0,0586 га по вул. Г. Мазепи,65 в м. Ромни, серії ЯЗ №397188 від 14 липня 2008 р виданого на імя ОСОБА_4 знаходиться відмітка приватного нотаріуса ОСОБА_15 про перехід права власності на цю земельну ділянку до нового власника ОСОБА_5 за договором дарування (а.с.82).

Позивачка в порушення вимог передбачених ст.ст.10, 60 ЦПК України не надала суду копії правовстановлюючих документів, які б підтверджували її право власності на земельні ділянки із зазначенням кадастрових номерів цих земельних ділянок.

В той же час, рішенням апеляційного суду Сумської області від 27.10.2009 р. у справі №22-ц-1298/2009 р., встановлено отримання ОСОБА_3 державних актів серії СМ №092372, СМ N.9092373 на право власності на земельні ділянки, відповідно, площею 0,1000 га та 0,0134 га, розташованих по вул. Урицького,65 у м. Ромни, відповідно, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, а також для ведення особистого селянського господарства і як зазначає сама позивач кадастрові номери цих земельних ділянок не співпадають з кадастровим номером земельної ділянки належної на праві власності 3-й особі ОСОБА_5

Таким чином, колегія суддів вважає, що наявність державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0586 га по вул. Г. Мазепи,65 в м. Ромни, серії ЯЗ №397188 від 14 липня 2008 р виданого на імя ОСОБА_4 з переходом в подальшому цього права власності відповідно до договору дарування до ОСОБА_5 не порушує право власності позивача на земельні ділянки належні їй на підставі державних актів серії СМ №092372, СМ N.9092373 на право власності на земельні ділянки, відповідно, площею 0,1000 га та 0,0134 га.

Розташування цих земельних ділянок за однією адресою ніяким чином не порушує права позивача, оскільки як вбачається з матеріалів цивільної справи та визнається сторонами ці земельні ділянки є сформованими і мають окремі кадастрові номери.

Також місцевий суд, відмовляючи в задоволенні позову, обґрунтовано послався на ті обставини, що інша сторона договору дарування, а саме обдарована ОСОБА_5 стороною у справі залучена не була, а тому суд позбавлений можливості без залучення її до участі у справі в якості відповідача вирішити спір про її права та обовязки.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Обставини, якими мотивовано рішення підтверджуються належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України, тому підстав для їх переоцінки колегія суддів не вбачає.

Висновки суду по суті спору відповідають встановленим фактам. Суд дійшов цих висновків з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, на які послався в рішенні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 березня 2016 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -