Справа № 301/802/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2016 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великораковецької сільської ради Іршавського району, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Іршавська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до Великораковецької сільської ради Іршавського району, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Іршавська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с. Великий Раковець, вул. Волошина, №74, Іршавського району, та недоотриману пенсію у сумі 1751,53 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 12.09.2015 року померла бабка позивачки ОСОБА_2, яка залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповідала позивачці. Позивачка спадщину прийняла, однак не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок в с. Великий Раковець, вул. Волошина, №74, Іршавського району, який входить до складу спадщини, оскільки такий у встановленому законом порядку не зареєстрований. Інших спадкоємців та осіб, які б мали право на отримання обов"язкової частки у спадщині, не має. Спадкодавець побудувала вказаний будинок у 1990 році, згідно запису в погосподарській книзі села саме ОСОБА_2 рахувалася власником будинку. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок та на недоотриману пенсію у сумі 1751,53 грн. внаслідок спадкування за заповітом.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу по суті у її відсутності, позов підтримує і просить його задовольнити ( а.с. 27,30).

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій визнає позов і просить розглянути справу по суті у його відсутності (а.с.28,31).

Представинк третьої особи в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки судуне повідомив (а.с. 32).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в с. Великий Раковець, вул. Волошина, №74, Іршавського району, не зареєстрований.

Згідно записів в погосподарській книзі села ОСОБА_3, власником будинку в с. Великий Раковець, вул. Волошина, №74 рахується ОСОБА_2 Дьордєвна (а.с.10).

Будинок збудований у 1990 році, технічний паспорт на вказаний житловий будинок виготовлений (а.с.6-8). Будівництво не є самочинним, оскільки згідно довідки Великораковецької сільради за будинком №74 по вул.Волошина в с. В.Раковець Іршавського району зареєстрована земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку у розмірі 0,21 га (а.с.10). Згідно висновку про вартість майна, вартість будинку становить 75220 грн. ( а.с.9).

ОСОБА_2 померла 12.09.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №199477 від 14.09.2015 року (а.с.13).

Згідно заповіту від 24.03.2004 року ОСОБА_2 все своє майно заповідала онучці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - позивачу по справі (а.с. 17 на звороті). Даний заповіт не скасований і не змінений ( а.с.15).

Спадкоємець ОСОБА_1 відповідно до ст. 1269 ч.1 ЦК України, прийняла спадщину, оскільки у визначений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 14).

Спадкова справа за спадкодавцем ОСОБА_2 заведена 29.01.2016 за №9 року ( а.с.7).

Спадкоємців, які б мали обовязкову частку у спадщині, не має: чоловік спадкодавця ОСОБА_2 помер 09.01.1988 року, а син ОСОБА_4 30.03.1985 року, неповнолітніх або непрацездатних дітей спадкодавець не мала, на день смерті проживала одна. Дані обставини підтверджуються довідкою Великораковецької сільради №02.09/118 від 11.03.2016 року та копіями свідоцтв про смерть (а.с.10-12).

Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 1218 та 1227 ЦК України, до складу спадкового майна входять житловий будинок в с. Великий Раковець, вул. Волошина, №74, та пенсія, яка належала спадкодавцеві, але не була нею отримана у сумі 1751,53 грн. Дана обставина підтверджується довідкою УПФ в Іршавському району №393/07 від 29.01.2016 року ( а.с.16).

Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, що розташований в с.Великий Раковець, вул. Волошина, №74, та входить до складу спадкового майна, позивачка не може, оскільки на вказане нерухоме майно відсутні правовстановлюючі документи та житловий будинок не зареєстрований.

Великораковецька сільська рада, на території якої розташований житловий будинок, який не зареєстрований, позов визнає і не заперечує проти визнання права власності на вказаний будинок за позивачем.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок, оскільки такий побудований у 1990 році, коли набуття права власності на нерухоме майно не повязувалося з його державною реєстрацією, тому такий не зареєстрований.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

За таких обставин, оскільки згідно погосподарської книги с. В.Раковець власником спірного будинку була ОСОБА_2, спадкоємцем якої за заповітом є позивачка, суд вважає позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 1227 ЦК України, сума пенсії, яка належала спадкодавцеві, але не була нею отримана за життя, передається членам сімї, а у разі їх відсутності входить до складу спадщини.

Згідно довідки УПФ в Іршавському районі, у спадкодавця ОСОБА_2 залишилася недоотримана пенсія за вересень 2015 року в розмірі 1751,53 грн., згідно довідки Великораковецької сільради №02.09/118 від 11.03.2016 року на день смерті спадкодавець проживала одна, тобто сімї не мала, тому сума пенсії входить до складу спадщини. Враховуючи наведене, суд також вважає визнати право власності позивача на пенсію у сумі 1751,53 грн.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1218, 1220, 1227, 1223, 1233, 1269 ч.1 ЦК України, ст.ст.11, 15, 57-60, 158 ч.2, 197 ч.2, 208, 209, 212-215 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом в цілому право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с.Великий Раковець, вул. Волошина, №74, Іршавського району, Закарпатської області, та на недоотриману ОСОБА_2 Дьордєвною пенсію за вересень 2015 року у сумі 1751 (одна тисяча сімсот пятдесят одна) грн. 53 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : М. О. Пітерських