АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц /796/4181/2016 Головуючий в суді 1 інстанції - Борденюк В.В.
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих обманом,

встановила:

У вересні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих обманом, просив стягнути з відповідача на його користь відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 583 100 грн. 02 коп.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, позивач ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Посилається на необґрунтованість висновків суду першої інстанції, оскільки протиправна поведінка відповідача полягає в її одноособових діях по розпорядженню спільним майном подружжя, всупереч вимогам ч. 2 ст. 369 ЦК України.

ОСОБА_2 не висловлював згоду на вчинення такого правочину, адже ОСОБА_3 зверталась до суду потай від нього, в порушення його майнових прав та його волі.

ОСОБА_3 приховала від Святошинського районного суду м. Києва та від Апеляційного суду м. Києва той факт, що пакет облігацій є спільною сумісною власністю подружжя, вказуючи, що майно є її одноосібною власністю.

ОСОБА_3 замовчувала вчинення нею правочину - подання позову до ТОВ «Форум -Інвест», а також замовчувала існування наслідків цього правочину - розірвання договору резервування квартири та погашення облігацій, в результаті чого відповідач привласнила частку спільного майна колишнього подружжя.

Шкідливі наслідки для позивача настали у вигляді заподіяння йому збитків, оскільки нове зобов'язання ТОВ «Форум-Інвест» перед ОСОБА_3 за рішенням суду було визнано одноосібною власністю ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 вважала доводи апеляційної скарги безпідставними та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 позовні вимоги обґрунтовував тим, що у період перебування у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_3 від імені подружжя уклала з ТОВ «Форум-Інвест» договір резервування квартири від 23.03.2007 року та договір від 28.03.2007 року купівлі-продажу цінних паперів (облігацій) з їх емітентом ТОВ «Форум-Інвест».

За цим договором ОСОБА_3 придбала за 738 960 грн. пакет іменних безпроцентних облігацій у кількості 9237 шт., за якими в подальшому мала бути отримана квартира АДРЕСА_1.

В 2012 році ОСОБА_3 без його згоди звернулась до суду із позовом про розірвання договору резервування квартири, що був укладений нею з ТОВ «Форум-Інвест» і стягнення 1 561 571 грн. 16 коп. збитків.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05.06.2012 року розірвано договір резервування квартири від 23.03.2007 року, зобов'язано ТОВ «Форум-Інвест» погасити пакет облігацій серії «F» у кількості 9237 штук по їх номінальній вартості шляхом перерахування на користь ОСОБА_3 на її банківський рахунок суми коштів у розмірі 480 324 грн. Також стягнуто з ТОВ «Форум-Інвест» на користь ОСОБА_3 заподіяні збитки в сумі 1 561 571 грн. 16 коп.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 31.10.2012 року рішення Святошинського районного суду м. Києва в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про відшкодування збитків скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у позові, в решті рішення залишено без змін.

Таким чином, на думку позивача, ОСОБА_3 шляхом обману одноосібно заволоділа майном, що є спільною сумісною власністю подружжя в сумі 480 324 грн.

Позивач посилався на положення ч.2 ст. 230 ЦК України, відповідно до якого сторона, яка застосувала обман, повинна відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані вчиненням цього правочину.

Сума матеріальних збитків, завданих позивачу, становить: 1/2 від 480 324 грн. = 240 162 грн., витрати на юридичну допомогу - 15 000 грн., судовий збір - 5831 грн., банківські послуги за сплату судового збору - 119 грн., сума моральної шкоди - 60 876 грн. 03 коп.

Загальна сума відшкодування у подвійному розмірі становить 583 100 грн. 02 коп.

Судом першої інстанції при вирішенні даного спору встановлено наступні обставини. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.05.1996 року по 21.07.2009 року.

23.03.2007 року ОСОБА_3 уклала з ТОВ «Форум-Інвест» договір резервування квартири № П115/2/2-15/Н та договір № Б4-3/07 від 28.03.2007 року купівлі-продажу цінних паперів (облігацій) з їх емітентом ТОВ «Форум-Інвест». Відповідно до даного договору ОСОБА_3 придбала пакет іменних безпроцентних облігацій у кількості 9 237 штук номінальною вартістю 480 324 грн. за 738 960 грн., за якими у подальшому мала бути отримана квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Форум-Інвест», просила зобов`язати ТОВ «Форум-Інвест» погасити пакет облігацій серії «F» у кількості 9237 штук по їх номінальній вартості шляхом перерахування на її користь суми коштів у розмірі 480 324 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Розірвано договір резервування квартири від 23.03.2007 року №П115/2/2-15/Н, укладений між ТОВ «Форум-Інвест» та ОСОБА_3; зобов`язано ТОВ «Форум-Інвест» погасити пакет облігацій серії «F» у кількості 9237 штук по їх номінальній вартості шляхом перерахування на користь ОСОБА_3 суми коштів у розмірі 480 324 грн. Стягнуто з ТОВ «Форум-Інвест» на користь ОСОБА_3 заподіяні збитки шляхом перерахування на її рахунок суми коштів у розмірі 1 561 571 грн. 16 коп.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 31 жовтня 2012 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2012 року скасовано в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до ТОВ «Форум-Інвест», треті особи: ПАТ«ІНГ Банк Україна», ТОВ «КУА АПФ АСД-Менеджмент», ТОВ «Фінком Капітал» про відшкодування збитків та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні цих позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з положень ст. 22, 1166 ЦК України та вважав, що для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, необхідним є наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкідливих наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, а також вини правопорушника.

Однак позивачем не було надано суду будь-яких доказів протиправності поведінки відповідача, яка за своїми наслідками зумовила б заподіяння збитків позивачу.

Відхиляючи доводи позивача про те, що звернення ОСОБА_3 до суду із вказаним позовом зумовило завдання позивачеві матеріальних і моральних збитків, суд визнав їх необґрунтованими, оскільки право на судовий захист прав і законних інтересів особи є конституційним правом громадянина і саме по собі не є протиправною дією.

При цьому судом встановлено, що підставою для звернення ОСОБА_3 до суду з позовом до ТОВ «Форум-Інвест» про зобов`язання погасити пакет облігацій серії «F» у кількості 9237 штук за їх номінальною вартістю і відшкодування збитків стало порушення товариством умов договору резервування квартири від 23.03.2007 року №П115/2/2-15/Н; відтак вказані дії були вчинені ОСОБА_3 з метою уникнення негативних наслідків невиконання зобов'язаною особою умов договору.

Викладене свідчить про відсутність підстав вважати дії відповідача із судового захисту своїх прав такими, що зумовили заподіяння позивачеві матеріальної чи моральної шкоди, а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги даного позову задоволенню не підлягають у зв'язку із їх необґрунтованістю.

З висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6 колегія суддів погоджується, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2012 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 про розірвання договору резервування квартири від 23.03.2007 року та зобов'язано ТОВ «Форум-Інвест» погасити пакет облігацій шляхом перерахування на користь ОСОБА_3 суми коштів у розмірі 480 324 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 31 жовтня 2012 року рішення суду першої інстанції у цій частині залишене без змін.

Судовими рішеннями встановлено, що строк погашення облігацій за вказаним договором закінчився 31.07.2011 року, проте відповідач ТОВ «Форум-Інвест» не виконав власних зобов'язань щодо погашення облігацій шляхом передачі у власність ОСОБА_3 визначеної у договорі квартири.

Відповідач ТОВ «Форум-Інвест» всупереч умовам договору резервування не завершив будівництво об'єкту нерухомості вчасно та відповідно не уклав основний договір купівлі-продажу, чим істотно порушив вимоги ст. 635 ЦК України та умови договору резервування. Саме порушення відповідачем умов договору резервування від 23.03.2007 року та умов Інформації про випуск облігацій змусило ОСОБА_3 звернутись до суду з позовом про розірвання цього договору .

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд дійшов висновку, що у зв'язку з розірванням договору резервування квартири відповідач зобов'язаний погасити придбані позивачем облігації шляхом їх викупу по номінальній вартості, перерахувавши на відкритий у ПАТ «ІНГ Банк Україна» рахунок позивача 480 324 грн.

20 грудня 2013 року Святошинським районним судом м. Києва було вирішено спір між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поділ спільно нажитого майна подружжя.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 09 квітня 2014 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 грудня 2013 року було скасоване у частині відмови у позовних вимогах про визнання боргових зобов'язань подружжя за кредитними договорами та ухвалено в цій частині нове рішення, в іншій частині рішення залишено без змін.

Зазначеним рішенням Святошинського районного суду м. Києва , залишеним у цій частині без змін рішенням Апеляційного суду м. Києва від 09 квітня 2014 року, було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про поділ іменних безпроцентних облігацій.

При цьому суди виходили з того, що договірне зобов'язання між ТОВ «Форум-Інвест» і ОСОБА_3 є припиненим, оскільки договір резервування квартири за рахунок іменних безпроцентних облігацій є розірваним в судовому порядку, й замість припиненого договірного зобов'язання виникло інше зобов'язання ТОВ «Форум-Інвест» перед ОСОБА_3 щодо повернення їй грошових коштів, тому здійснити поділ облігацій є неможливим, оскільки ці облігації вже юридично не існують.

Як вбачається з постанови державного виконавця Відділу ДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 08 червня 2015 року, виконавчий лист Святошинського районного суду м. Києва про стягнення з ТОВ «Форум-Інвест» на користь ОСОБА_3 суми коштів у розмірі 483 543 грн. було повернуто стягувачу ОСОБА_3 без виконання, на підставі п.7 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

У постанові зазначено, що на банківські рахунки боржника ТОВ «Форум-Інвест» державним виконавцем накладено арешт, але згідно з повідомленням банків, кошти на рахунках, на які можливо звернути стягнення, відсутні. Інформація щодо нерухомого майна боржника в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - відсутня. Виходом державного виконавця за адресою АДРЕСА_2 боржника та майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено. Заходи, здійснені державним виконавцем щодо розшуку майна боржника, виявились безрезультатними.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Таким чином, у зв'язку із застосуванням рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2012 року наслідків невиконання ТОВ «Форум-Інвест» зобов'язань за договором резервування квартири №П115/2//2-15/Н від 23.03.2007 року шляхом розірвання зазначеного договору та зобов'язання ТОВ «Форум-Інвест» погасити облігації за номінальною вартістю, у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_3 залишились майнові права вимоги до ТОВ «Форум-Інвест» щодо стягнення грошових коштів на суму 480 324 грн.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не заперечує права вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Форум-Інвест» на 1/2 від суми, присудженої за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2012 року та яка підлягає стягненню у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Отже, доводи апеляційної скарги позивача про те, що поданням до суду позову про розірвання договору резервування квартири ОСОБА_3 вчинила правочин із застосуванням обману його, ОСОБА_2, колегія суддів вважає безпідставними і такими, що ґрунтуються на хибному тлумаченні норм матеріального права, оскільки звернення особи до суду з позовними вимогами, спрямованими на захист порушеного права, не є правочином в розумінні ст. 202 ЦК України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання позивача на необхідність застосування при вирішенні даного спору положень ч.2 ст. 369 ЦК України ( щодо відсутності згоди співвласника майна на вчинення правочину) та ст. 230 ЦК України ( щодо правових наслідків вчинення правочину під впливом обману).

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд не прийняв до уваги, що саме одноосібним зверненням до суду ОСОБА_3 заподіяла йому збитків, які відповідно до ст. 230 ЦК України підлягають відшкодуванню у подвійному розмірі, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції було надано належну оцінку таким доводам позивача та правильно їх відхилено з огляду на відсутність підстав вважати дії ОСОБА_3 із судового захисту своїх прав такими, що зумовили заподіяння позивачеві матеріальної чи моральної шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи положення зазначених норм та вищевстановлені обставини, суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_3 складу цивільного правопорушення та відсутності правових підстав для задоволення позову ОСОБА_2

Інші доводи апеляційної скарги не містять обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду щодо необґрунтованості та безпідставності заявленого позову.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, надано вірну оцінку зібраним доказам, відповідно до спірних правовідносин правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-308, 313-317, 218 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: