29 березня 2016 року
Київський районний суд м. Харкова у складі судді Дмитрієва О.Ф. при секретарі Рисованій Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,-
Позивач звернувся з даним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на свою користь заборгованість за Договором позики від 15 червня 2012 року у вигляді неповернутої частини позичених коштів, трьох процентів річних та передбаченої договором позики неустойки в сумі, еквівалентній 382 527 доларам США за курсом НБУ на день ухвалення рішення у справі та стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на свою користь заборгованість за розпискою від 15 червня 2012 року у вигляді неповернутої частини позичених коштів, процентів за користування коштами та трьох процентів річних в сумі еквівалентній 1 961 (одній тисячі девятистам шістдесяти одному) долару США за курсом НБУ на день ухвалення рішення у справі, а також судові витрати.
15 червня 2012 року ОСОБА_1 позичила ОСОБА_5 та ОСОБА_6 19 800 доларів США, про що між ними був укладений Договір позики.
Крім того, 15 червня 2012 року ОСОБА_7 позичила у Позивача 2000 (дві тисячі) доларів США під розписку позичальника, за змістом якої зобовязалась повернути їх до 15 червня 2013 року. В забезпечення виконання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 їх зобовязань за Договором позики від 15 червня 2012 року та за розписками позичальника від 29 лютого 2012 року та від 15 червня 2012 року, 30 вересня 2014 року між Позивачем та ОСОБА_4 був укладений Договір поруки, відповідно до умов якого останній поручився перед Позивачем за повернення Відповідачем 1, Відповідачем 2 позичених коштів .
За розпискою від 15 червня 2012 року Відповідачем було здійснено такі повернення в рахунок боргу:16 липня 2012 року - 300 доларів США, 22 серпня 2012 року -300 доларів США, 05 червня 2013 року - 100 доларів США.
Однак, з належних до повернення Позивачеві 19 800 (девятнадцяти тисяч вісімсот) доларів США за Договором позики від 15 червня 2012 року, Відповідачами не було здійснено жодного повернення.
15 грудня 2014 року між ОСОБА_7 та Позивачем було складено Акт визнання боржником зобовязань і переривання перебігу позовної давності, за яким Відповідачі визнали свої зобовязання за Договором позики від 15 червня 2012 року та розпискою від 15 червня 2012 року.
Між тим, не повернутими Позивачеві залишилися позичені у неї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 валютні цінності у кількості 19 800 (девятнадцять тисяч вісімсот) доларів США за Договором позики, а також 1 300 $ США, позичені ОСОБА_2 за розпискою позичальника.
Позивач в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що в судове засідання з»явитися не може,просить слухати справу за його відсутності,позовні вимоги підтримує та проти заочного разгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилися, були повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суду не повідомили.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Умовами ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 626, 530 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до вимог статті 545 ЦК України кредитор, прийнявши виконання зобов'язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.
Судом встановлено, що:
15 червня 2012 року ОСОБА_1 позичила ОСОБА_5 та ОСОБА_6 19 800 (девятнадцять тисяч вісімсот) доларів США, про що між ними був укладений Договір позики, який 15 червня 2012 року посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрований нею в реєстрі за № 1843. За умовами вказаного договору позивач передала, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно прийняли у власність валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 19 800 доларів США і зобовязались повернути їх Позивачеві у порядку та в строки, що передбачені договором.
Крім того, 15 червня 2012 року ОСОБА_7 позичила у Позивача 2000 (дві тисячі) доларів США під розписку позичальника, за змістом якої зобовязалась повернути їх до 15 червня 2013 року.
В забезпечення виконання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 їх зобовязань за Договором позики від 15 червня 2012 року та за розписками позичальника від 29 лютого 2012 року та від 15 червня 2012 року, 30 вересня 2014 року між Позивачем та ОСОБА_4 був укладений Договір поруки, відповідно до умов якого останній поручився перед Позивачем за повернення Відповідачем 1, Відповідачем 2 позичених коштів .
За розпискою від 15 червня 2012 року Відповідачем було здійснено такі повернення в рахунок боргу:16 липня 2012 року - 300 доларів США, 22 серпня 2012 року - 300 доларів США, 05 червня 2013 року - 100 доларів США.
Однак, з належних до повернення Позивачеві 19 800 (девятнадцяти тисяч вісімсот) доларів США за Договором позики від 15 червня 2012 року, Відповідачами не було здійснено жодного повернення.
15 грудня 2014 року між ОСОБА_7 та Позивачем було складено Акт визнання боржником зобовязань і переривання перебігу позовної давності, за яким Відповідачі визнали свої зобовязання за Договором позики від 15 червня 2012 року та розпискою від 15 червня 2012 року.
Отже не повернутими Позивачеві залишилися позичені у неї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кошти у сумі 19 800 (девятнадцять тисяч вісімсот) доларів США за Договором позики від 15.06.2012 року, та позичені ОСОБА_2 кошти у сумі 1 300 $ США за розпискою позичальника від 15.06.2012 року, які і підлягають стягненню.
Що стосується вимоги про стягнення процентів у розмірі 571 доларів США за користування ОСОБА_2 коштами за розпискою від 15.06.2012 року, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Розрахунок відсотків за користування позикою розраховується за наступною формулою: (сума боргу х кількість днів прострочення х облікову ставку НБУ/ 100/ 365 ) :
Сума позики, $ СШАПеріод користування позикоюПеріод, днівОблікова ставка НБУ у відповідному періоді користування позикою, %Сума процентів
2 000з 15.06.2012 року по 16.07.2012 року3107,50
1 700з 16.07.2012 року по 22.08.2012 року3712
1 300з 05.06.2013 року по 10.06.2013 року51
з 10.06.2013 року по 13.08.2013 року6407,0015
з 15.04.2014 року по 17.07.2014 року9309,5031
з 13.11.2014 року по 06.02.2015 року8514,0042
з 06.02.2015 року по 04.03.2015 року2619,5018
з 28.08.2015 року по 25.09.2015 року2827,0026
з 25.09.2015 року по 09.11.2015 року4522,0035
Загальна сума процентів за користування коштами, $ США:571
Отже, станом на момент звернення Позивача в суд із цим Позовом 09 листопада 2015 року, сума процентів за користування Відповідачем 1 коштами Позивача за період з 15 червня 2012 року складає 571 (пятсот сімдесят один) долар США.
Що стосується вимог про стягнення 3 % річних від простроченої суми за користування ОСОБА_2 коштами за розпискою від 15.06.2012 року та користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 коштами за договором позики від 15.06.2012 року, суд виходить з наступного.
У відповідності з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Розрахунок 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов»язання розраховується за наступною формулою: (сума боргу х 3 % річних/ 100/ 365 х кількість днів)
Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві вирішила знехтувати розрахунками трьох процентів річних від простроченої поверненням суми боргу за Договором позики від 15 червня 2012року в період з 21 липня 2032 року по 23 червня 2033 року і заявляє вимогу про стягнення з Відповідачів на свою користь трьох процентів річних від простроченого поверненням боргу розраховані лише за період з 21 червня 2013 року по день звернення в суд із цим Позовом 09 листопада 2015 року,які розрахувала наступним чином:
Прострочена поверненням сума боргу, $ СШАПеріод прострочення відповідної суми боргуПеріод, днівСума трьох процентів річних від простроченої поверненням суми боргу, $ США (1х 3,0% / 100,0%/365 днів х 3)
За договором позики:
Що стосується вимоги про стягнення неустойки за Договором позики за період прострочення з 21 липня 2012 року по 09 листопада 2015 року, суд виходить з наступного.
Умовою п. 6 Договору позики від 15 червня 2012 року, за прострочку виконання зобовязання по поверненню позики встановлено обовязок Відповідачів сплатити на користь Позивача неустойку увигляді пені в розмірі 2% (два відсотки) від суми простроченого зобовязання за кожен день прострочення,починаючи з шостого дня.
Згідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання.
Згідно положень статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання Боржник зобов'язаний сплатити неустойку у відповідності до умов Договору.
Стаття 549 ЦК України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Розмір нарахованої за цей період неустойки складає результат від множення кількості днів прострочення виконання Відповідачем її зобовязань з повернення позики на розмір щоденної неустойки з розрахунку 2% в день і дорівнює:
Прострочена сплатою сума поточних платежів (наростаючим підсумком), $ США2 (два)% від простроченої поверненням суми, $ США 1*2,0% 100%Період простроченняПеріод прострочення, ДНІВСума неустойки, $ США ________________
19 800396з 21.06.2013 року по 09.11.2015 року871344 916
Загальна сума неустойки встановленої Договором позики $ США:361 310
Отже, позовні вимоги Позивача полягатимуть в стягненні з Відповідачів на його користь заборгованості за Договором позики від 15 червня 2012 року в сумі, еквівалентній 382 527 (трьомстам вісімдесяти двом тисячам пятистам двадцяти семи) доларам США, та окремо з Відповідача 1, Відповідача 3 за розпискою від 15 червня 2012 року заборгованість в сумі, еквівалентній - 1 961 (одній тисячі девятистам шістдесяти одному) долару США, за курсом НБУ на день ухвалення рішення у справі.
У пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Станом на 29.03.2015 року курс НБУ - ( 26. 28 грн./долар США), отже заборгованості в сумі 382 526 доларів США, станом на 29.03.2015 року за курсом НБУ складає 10 052 809 грн. (26.28 грн./долар США * 382 527 доларів США), а заборгованості в сумі 1 961 доларів США, станом на 29.03.2015 року за курсом НБУ складає 51 692 грн. (26.28 грн./долар США * 1 961 доларів США)
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 209, 212-215, 218, ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити .
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2), Безпалого ОСОБА_9 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_4) заборгованість за Договором позики від 15 червня 2012 року у вигляді неповернутої частини позичених коштів у сумі 19 800 доларів США, трьох процентів річних у сумі 1 417 доларів США та передбаченої договором позики неустойки 361 310 доларів США, що становить в загальному розмірі 382 527 доларів США та еквівалентно за 10 052 809 грн. за курсом НБУ на день ухвалення рішення у справі.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_4) заборгованість за розпискою від 15 червня 2012 року у вигляді неповернутої частини позичених коштів 1 300 доларів США, процентів за користування коштами 571 долар США та трьох процентів річних 93 долари США, що становить в загальному розмірі 1 961 доларів США та еквівалентно 51 692 грн. за курсом НБУ на день ухвалення рішення у справі.
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2), Безпалого ОСОБА_9 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_4) судовий збір у розмірі по 2 030 грн. з кожного.
Апеляційна скарга на рішення суду позивачем може бути подана в Апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуто судом , який його ухвалив за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дати отримання копії рішення.
Суддя: