Справа № 645/1850/16-ц
Провадження № 2/645/1498/16
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Шевченко Г.С.,
за участю секретаря судового засідання Дикань Ж.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 02 липня 2011 року вона з відповідачем знаходиться у шлюбі. Від шлюбу сторони дітей не мають.
Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаємних почуттів, через те, що вони різні люди, з різним світоглядом, що призвело до розпаду сімї.
ОСОБА_3 вказує, що шлюбно-сімейні відносини погіршувались протягом останніх трьох років, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам.
Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Озерова».
У судове засідання сторони не зявилися.
ОСОБА_1 надала суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
ОСОБА_2 про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.
Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 липня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 722 (свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 162857 від 02 липня 2011 року).
Від шлюбу сторони дітей не мають.
Причиною розірвання шлюбу стало взаємонепорозуміння сторін.
Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
З огляду на викладене, оскільки, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Враховуючи вимоги ст. 113 СК України, яка передбачає право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає за можливе залишити відповідачці прізвище «Озерова».
Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 212-215, 218, 224-228, 294 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 02 липня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 722 (свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 162857 від 02 липня 2011 року).
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Озерова».
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. С. Шевченко