Справа № 2-398/11
Провадження № 2-п/642/33/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 р. Ленінський районний суд м. Харкова

у складі:

головуючого Лазарєва А.В.,

секретаря Клименко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, -

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2010 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернулася ОСОБА_3 з позовом про поділ спільного майна подружжя та визнання за нею права власності на ? ч. квартири АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що вказана квартира була придбана під час шлюбу із відповідачем ОСОБА_2, її колишнім чоловіком, а тому вона має право на ? ч. цієї квартири.

10 грудня 2010 р. судом було відкрито провадження у справі.

31 січня 2011 р. відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з»явився, не отримавши повістку ( а. с. 17 19).

Про наступне судове засідання 02 березня 2011 р. відповідач був повідомлений належним чином, але до суду не з»явився, надавши до канцелярії суду клопотання з проханням відкласти розгляд справи на невизначений час, оскільки він хворіє. До клопотання відповідач додав довідку ХМКЛ №1 про те, що від з 01.03.2011 р. знаходиться на стаціонарному лікуванні ( а. с. 21 23).

18 квітня 2011 р. відповідач, будучи належним чином повідомлений, у судове засідання не з»явився, надавши до канцелярії суду клопотання з проханням включити до переліку спільного майна, що підлягає розподілу, ? ч. загальної площі квартири АДРЕСА_2, а також клопотання з проханням відкласти судовий розгляд справи до 04 жовтня 2011 р. через хворобу дитини. При цьому відповідач, який мешкає в м. Харкові, до свого клопотання додав довідку ВКК Мерефянської ЦРЛ від 04.04.2011 р. №106 про те, що його дитина ОСОБА_4 часто хворіє ОРЗ, бронхітом, за станом здоров»я не може відвідувати дитячий колектив і потребує домашнього догляду матері (батька) з 4 квітня 2011 р. по 4 жовтня 2011 р. ( а. с. 25, 28 31).

02 червня 2011 р. відповідач до суду не з»явився, не отримавши повістку.

Чергове слухання справи було призначене на 07 вересня 2011 р., про що відповідач був завчасно повідомлений.

05 вересня 2011 р. до канцелярії суду надійшло клопотання відповідача з проханням відкласти розгляд справи до 04 жовтня 2011 р., оскільки він не може бути присутнім через хворобу дитину з додатком копією вказаної вище довідки ВКК №106 Мерефянської ЦРЛ ( а. с. 41 42).

07 вересня 2011 р. відповідач, будучи належним чином повідомлений, повторно не з»явився у судове засідання, а тому суд, керуючись п.2 ч.1 ст.169 та ст.224 ЦПК України, вирішив розглянути справу за відсутністю відповідача та винести заочне рішення на підставі наявних у справі доказів ( а. с. 37-38, 40, 44).

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені повністю та визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

08 квітня 2016 р. ОСОБА_1, представник відповідача ОСОБА_2, від імені відповідача звернувся до суду з заявою з проханням скасувати дане заочне рішення, оскільки рішення є незаконним та необґрунтованим, виходячи з наступного. Спірна квартира була придбана відповідачем за його особисті кошти в сумі 4927 гр., що він отримав від продажу його особистого майна автомобіля ВАЗ 2108, який був йому подарований. Вказані обставини не були встановлені в судовому засіданні та їм не було надано належної оцінки. У судове засідання 07.09.2011 р. відповідач не з»явився з поважної причини, якою була хвороба його доньки. Відповідні докази та довідки від лікаря відповідач надав через канцелярію суду. Визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно суд повинен був встановити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. В порушення вимог закону суд не направив відповідачу копію заочного рішення. 17.11.2011 р. він, ОСОБА_2, не знаючи про існування рішення суду і вважаючи, що діє цілком законно уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_5 та здійснив відчуження вказаної квартири. 25.11.2010 р. за ОСОБА_5 було зареєстровано право власності на спірну квартиру. Також у заяві зазначено, що договір купівлі продажу вказаної квартири у простій письмовій формі був укладений між відповідачем та покупцем ще 17.02.2011 р.. Тобто до прийняття судом вказаного рішення квартира вже набула іншого власника і право власності на квартиру перейшло до ОСОБА_5 та було зареєстровано в КП «ХМБТІ».

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_1 з»явився.

Позивачка ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлена, до суду не з»явилася, надавши до канцелярії суду заяву з проханням відкласти судове засідання через її хворобу.

Згідно ст. 231 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

На підставі викладеного, суд вирішив розглянути заяву за відсутності позивачки, оскільки вона про слухання була повідомлена належним чином.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заявлену вимогу про скасування заочного рішення підтримав та дав пояснення аналогічні викладеним у його заяві фактам.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника відповідача. підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з»явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідач, будучи належним чином повідомлений, 7 вересня 2011 р. у судове засідання не з»явився повторно, а тому суд у відповідності до п.2 ч.1 ст.169 ЦПК України розглянув справу за відсутністю відповідача незалежно від причини його повторної неявки.

Докази, про які вказано у заяві про скасування заочного рішення на час ухвалення цього рішення, суду не були надані, хоча відповідач міг це зробити, неодноразово протягом 6 місяців (березня вересня 2011 р.) надаючи до канцелярії суду клопотання про відкладання розгляду справи з різних причин; клопотання про включення до розділу іншої квартири по вул. Золочівській в м. Харкові; а також довідки ВКК за №100 чи №106, де хворим значиться син відповідача на ім»я ОСОБА_4, а не донька як вказано в заяві про скасування заочного рішення. Також суд зазначає, що заочне рішення відповідачу було направлено, про що свідчить лист суду з додатком заочним рішенням ОСОБА_2 (а. с. 50).

Виходячи з викладеного суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення не вбачається, а тому залишає заяву представника відповідача без задоволення.

У відповідності до ст. 231 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до апеляційного суду Харківської області, тобто протягом 10 днів з дня проголошення ухвали. При цьому особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення ухвали, можуть оскаржити заочне рішення протягом 10 днів з дня отримання ними копії ухвали.

Керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2011 року - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Лазарєв А.В.