Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1052/16-ц
Провадження № 2/553/444/2016
У Х В А Л А

Іменем України

28.04.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючої судді - Крючко Н.І.,

при секретарі - Босяк К.О.,

за участю: представника відповідача Публічного акціонерного товариства Тепловозоремонтний завод» - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву головуючої судді Крючко Н.І. про самовідвід по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Ленінський районний сектор ДМС України в Полтавській області про визнання прав як мешканців гуртожитку, на яких поширюється сфера дії Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року до суду надійшов колективний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до Публічного акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Ленінський районний сектор ДМС України в Полтавській області про визнання прав як мешканців гуртожитку, на яких поширюється сфера дії Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

У судовому засіданні суддя Крючко Н.І. заявила самовідвід, посилаючись на те, що позивачами за колективним позовом (поданим першочергово), було подано скаргу на дії головуючої судді Крючко Н.І. до ВККС України щодо порушення, на думку останніх, з боку судді їх права на доступ до правосуддя та процесуальних строків розгляду справи, а також щодо не вирішення питання про забезпечення позову у строки визначенні ЦПК України.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод» - ОСОБА_1 заперечував проти задоволення самовідводу головуючої по справі, оскільки не вбачає в діях головуючої по справі необєктивності та упередженості.

Крім того, вказав, що в особистому спілкуванні з ОСОБА_4 остання йому вказала, що з даним позовом вона не зверталася взагалі.

Не зявився представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Ленінський районний сектор ДМС України в Полтавській області, надавши заяву про розгляд справи без їхньої участі.

Суд, вислухавши представника відповідача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід головуючої судді Крючко Н.І. за наступних обставин.

28 грудня 2015 року даний позов було залишено без руху з наданням терміну для усунення недоліків.

26 лютого 2016 року провадження по даній справі було відкрито, розєднано та виділено в окремі провадження позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11.

01 березня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Ленінський районний сектор ДМС України в Полтавській області про визнання прав як мешканців гуртожитку, на яких поширюється сфера дії Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» - ухвалою суду було відмовлено.

Частиною 1 статті 20 ЦПК України визначено перелік підстав для відводу судді, а саме суддя не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо:

1)під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання;

2)він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

3)він є членом сімї або близьким родичем сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4)якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді;

5)було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 23 ЦПК України визначено, що в разі наявності обставин зазначених у ст. 20 ЦПК України суддя зобовязаний заявити самовідвід.

Слід зазначити, що законодавцем визначено, що право відводу є по своїй природі процесуальною гарантією забезпечення неупередженості та обєктивності суду та перелік підстав для відводу (самовідводу), наведений у статті 20 ЦПК України, є вичерпним.

Так, представником позивачів по аналогічним справам, які були виділені в окремі провадження, ОСОБА_12 було надано суду копію скарги до ВККС України щодо неналежної поведінки судді Крючко Н.І., у звязку з чим останній, в судових засіданнях за його участі вказував про наявність конфлікту, який виник між відповідними позивачами та суддею Крючко Н.І., при цьому не пояснивши в чому саме полягає даний конфлікт.

Як убачається з тексту даної скарги вона підписана 9-ма громадянами за виключенням ОСОБА_4, від імені якої також в провадженні суду мається позов, що вказує про дійсність тверджень представника відповідача про те, що остання не зверталася до суду з аналогічним позовом і її підпис є підробленим, оскільки остання не зрозуміло з яких причин, будучи колективним позивачем, не приєдналася до колективної заяви на неправомірність дій судді Крючко Н.І., в судове засідання особисто не зявляється і доручення на представника своїх інтересів по даній справі -ОСОБА_12 також не надала, що свідчить про нелогічність та непослідовність дій останньої.

На дані обставини вказують відмінні одні від одних підписи заявників, які містяться в різного характеру заявах, що маються в матеріалах даної справи, одних і тих самих осіб, не лише від імені ОСОБА_2, а й інших позивачів, які суттєво відрізняються від його особистого підпису згідно паспорта, що вочевидь вбачається при їх візуальному огляді та порівнянні.

Частиною 3 статті 23 ЦПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим і постановленим до початку зясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Законодавцем визначено, що нічим не підтверджена вимога відводу не може бути задоволена. Особа, яка оголошує клопотання про відвід, повинна подати докази неможливості участі судді.

Більше того, законодавець у даній нормі статті закріплює, що відвід повинен бути вмотивованим.

Крім того, законодавець визначає, що дійсно положенням статті 27 ЦПК України надано право особам, які беруть участь у справі заявити відвід, але в свою чергу інститутом відводу потрібно дуже обережно користуватися та застосовувати його в разі наявності підстав і ні в якому разі не звертатися до нього без обґрунтування та зазначення мотивів. В свою чергу, законодавець у коментарі до статті 27 ЦПК України наводить приклад того, що якщо відвід головуючому судді з цивільної справи заявляється особою, яка бере участь у справі з якихось особистих причин, оскільки особа «образилась» на суддю, начебто за те, що той робив зауваження щодо його поведінки в цивільному процесі. Вказані речі є недопустимими і особам, які є учасниками удового процесу при наявності в них права на відвід, не слід забувати про їх процесуальних обовязок не зловживати в тому числі і таким досить дієвим правом, як визначає законодавець.

Як вбачається з тексту скарги, позивачі за первісним колективним позовом звернулися до ВККС України із заявою на дії судді, що розцінюється мною як здійснення у такий спосіб тиску на суддю з метою лобіювання інтересів позивача, дискредитації суду, як судового органу влади та у звязку з неможливістю вплинути в інший спосіб на її незалежність для задоволення заявлених вимог.

Подання скарги позивачем ОСОБА_2 на мої дії, на мою переконливу думку, вказують на порушення у такий спосіб презумпції неупередженості судді, що в свою чергу є безумовною підставою для мого самовідводу.

Дані висновки суду підтверджуються практикою Європейського суду з прав людини, який для цілей п.1 ст. 6 Конвенції в справах «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10.12.2009 року), «Білуха проти України» (рішення від 09.11.2006 року), вказав, що наявність безсторонності має визначатися за допомогою субєктивного та обєктивного критеріїв. За субєктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до обєктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Поряд з цим, вважається, що суддя є неупередженим, якщо немає доказів, які б свідчим про протилежне.

Таким чином, вказані обставини свідчать про наявність обставин, які прямо впливають на безсторонність, обєктивність та неупередженість судді при розгляді даного спору, що є підставою для заявлення самовідводу головуючою суддею Крючко Н.І..

Тому, з метою забезпечення безстороннього і обєктивного розгляду вирішення цивільної справи у суді та з метою запобігання безпідставних звинувачень з боку учасників процесу щодо необєктивності та неупередженості в розгляді вказаної справи, заявляю самовідвід в порядку ч. 1 ст. 23 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 20,23 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву головуючої судді Крючко Н.І. про самовідвід по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Ленінський районний сектор ДМС України в Полтавській області про визнання прав як мешканців гуртожитку, на яких поширюється сфера дії Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» - задовольнити.

Справу передати на розгляд іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_13