Справа № 195/623/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2016 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Кондус Л.А., при секретарі - Горват Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду сел. Томаківка цивільну справу за позовом ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором № 609/1, укладеного 12.12.2005 року між ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Марганецького відділення № 6696 та фізичною особою ОСОБА_1, в сумі 3577,62 грн., мотивуючи тим, що згідно вказаного договору відповідач отримав кредит в розмірі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.00% річних, з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 11 грудня 2007 року.

Позичальник, в порушення вимог п.п. 3.3.1 Кредитного договору № 609/1 від 12.12.2005 року, свої зобов'язання щодо виконання належним чином взятих на себе зобов8язань за цим Договором, не виконав, що потягло за собою виникнення простроченої заборгованості за кредитом та відсотками, а також несплату комісійних виплати, належних Банку.

Станом на 05 квітня 2016 року (включно) заборгованість ОСОБА_1 перед Банком становить 3577,62 грн., а саме:

-прострочена заборгованість за кредитом - 2877,40 грн.;

-прострочена заборгованість за відсотками - 630,22 грн.;

-комісія - 70 грн.

У порушення вимог статей 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Сторони у судове засідання не з'явилися.

Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому наполягає на позовних вимогах.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову заперечує в повному обсязі та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову, через повну його незаконність та необґрунтованість, мотивуючи наступним.

Кредитний договір № 609/1 від 12.12.2005 року вона з ВАТ «Державний ощадний Банк України» не укладала, даний Договір є підробленим, оскільки підпис стоїть не її. Позивачу достовірно відомо про існування ще з кілька десятків таких договорів, на підставі яких шахрайським способом відомими банку особами бути отримані значні суми кредитів.

Відповідач зазначає, що їй відомо, що в провадженні органів судового слідства ( а на цей час досудового розслідування) знаходяться кримінальні провадження за фактом шахрайства та заволодіння грошовими коштами ВАТ «Державний ощадний банк України».

Про існування даної обставини свідчить і поведінка позивача, яка полягає у непред'явленні ним позову на протязі 8 років 8 місяців - з дня, коли відповідно до умов договору визначена дата остаточного погашення кредиту - 11.12.2007 р. Позивачу добре відомо про строки позовної давності, в межах яких може бути пред'явлений позов, і наслідки його пропуску.

Як сторона у справі відповідач заявляє вимогу про застосування строку позовної давності у даному спорі, посилаючись на ст.ст. 257, 261, ч.4 ст. 267 ЦК України.

Крім того, вона зазначає, що на підтвердження своїх позовних вимог позивач не надав ні вказаного договору купівлі-продажу № 80, ні доказів про отримання нею кредитних коштів чи розпорядження на їх перерахування, ні доказів перерахування коштів на рахунок Продавця.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

12.12.2005 року між ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Марганецького відділення № 6696 та фізичною особою ОСОБА_1було укладено Кредитний договір № 609/1 про надання останній кредиту в сумі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.00% річних, з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 11 грудня 2007 року.

З матеріалів справи суд вбачає, що згідно Наказу № 512 від 28 грудня 2011 року «Про реорганізацію філії - Марганецького відділення № 6696 АТ «Ощадбанк» та підпорядкованої їй мережі Дніпропетровської області проведено реорганізацію філії - Марганецького відділення № 6696 АТ «Ощадбанк» шляхом її перетворення у територіальне безбалансове відділення І типу № 10003/0376, відкрите на балансі філії - Дніпропетровське обласне правління АТ «Ощадбанк».

Як зазначає позивач, що постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року за № 502 було внесено зміни до Постанови КМУ від 25.02.2003 року № 261 «Деякі питання діяльності ВАТ Державний ощадний банк України». У вказаній постанові зазначено, що банк, утворений відповідно до розпорядження Президента України від 20.05.1999 № 106, постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 1999 року № 876 шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України у ВАТ «Державний ощадний банк», тип якого відповідно до ЗУ «Про акціонерні товариства» змінено на публічне акціонерне товариство. На підставі вказаної постанови були внесені зміни до статуту банку, зареєстровані державним реєстратором Печерської районної в м.Києві державної адміністрації 07 червня 2011 року та погоджені Національним банком України 12.06.2011 року.

З доданого позивачем до матеріалів справи розрахунку заборгованості згідно Кредитного договору № 609/1 від 12.12.2005 року вбачається, що станом на 05 квітня 2016 року (включно) заборгованість відповідача перед Банком становить 3577,62 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 2877,40 грн.; прострочена заборгованість за відсотками - 630,22 грн.; комісія - 70 грн.

Згідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідач ОСОБА_1, не визнаючи даний позов, заперечуючи проти його задоволення, звернулася до суду із заявою про застосування строків позовної давності щодо позовних вимог.

Відповідно до положень ст.ст. 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з положеннями ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Згідно ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Згідно ст. 252 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Не може суд прийняти до уваги наполягання позивача на позові, оскільки вони спростовуються вищенаведеним, не базуються на фактичних даних та об'єктивно нічим не підтверджені.

Отже, позивачем пропущений строк позовної давності, про застосування якого заявляється стороною відповідача у даному спорі.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Таким чином обставини позовних вимог не знайшли своє об'єктивне підтвердження в ході судового засідання, не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 5, 7, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 257, 266, 267, 526-530, 611, 652, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:/підпис/Л. А. Кондус

З оригіналом згідно:

Суддя Л.А.Кондус