Справа № 214/3597/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 вересня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Горбуновій Л.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, суд

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, суму боргу за договором позики у розмірі 165263 грн. 22 коп., пеню у розмірі 10125 грн. 81 коп., три проценти річних від простроченої суми у розмірі 2805 грн. 47 коп., а всього 178194 грн. 50 коп., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1781 грн. 95 коп. та витрати на правову

допомогу у сумі 2000 грн.

В обґрунтування позову вказав, що 07.09.2015 року він - позивач, уклав із ОСОБА_3 договір позики, згідно з яким передав йому грошові кошти у сумі 10 800 доларів США з наступними умовами їх повернення: 22.09.2015 року - 2700 доларів США; 24.10.2015 року-2700 доларів США; 24.11.2015 року - 2700 доларів США; 24.12.2015 року - 2700 доларів США. У разі затримки повернення коштів ОСОБА_3 зобов'язався також сплатити пеню у розмірі 1% за кожен день прострочення виконання зобов'язань, але не більше ніж 5 %. Договір укладено у письмовій формі, на підтвердження укладення договору позики та його умов позичальником складено розписку.

Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позивальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У вересні 2015 року (станом на 22.09.2015 року), відповідач повернув передбачену умовами договору позики частину вищезазначеного боргу у розмірі 2700 доларів США.

Після цього відповідач зобов'язання за договором позики належним чином не виконував. А саме, відповідачем було повернуто частину боргу у наступних сумах та у строки: 30 грудня 2015 року - 500 доларів США; 20 січня 2016 року - 500 доларів США; 20 лютого 2016 року - 490 доларів США. Решта позики - 6610 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 06.06.2016 р. (1USD = 25.002UAH) становить 165263 грн. 22 коп., до цього часу відповідачем не повернута.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Договором позики передбачено сплату пені у розмірі 1% за кожен день прострочення виконання зобов'язань, але не більше ніж 5 %.

Станом на 24.12.2015 року (останній день виконання зобов'язань) прострочена заборгованість склала 10800 - 2700 = 8100 доларів США. Таким чином, стягненню підлягає пеня у розмірі 8100 х 5 % (максимальний передбачений договором розмір пені) = 405 доларів США що за курсом Національного банку України станом на 06.06.2016р. становить 10125 грн. 81 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з умовами договору 24.10.2016 р. прострочена заборгованість складала 2700 доларів США, на 24.11.2016 р. - 5400 доларів США (2700 + 2700), на 24.12.2016 р. 8100 доларів США(2700 + 2700 + 2700). З 30.12.2016 р. прострочена заборгованість становила 7600 доларів США (8100 - 500), з 20.01.2016 р. - 7100 доларів США (7600 - 500), з 20.02.2016 р. по теперішній час - 6610 доларів США (7100-490).

Таким чином, три проценти річних від простроченої суми становлять 112,21 доларів США ((2700 доларів США х 3% : 365 днів у році : 100 х 31 день прострочення (з 24.10.2016 р. по 24.11.2016 р.)) + (5400 доларів США х 3%: 365 днів у році: 100 х 30 днів прострочення) + (8100 доларів США х 3% : 365 днів у році: 100 х 5 днів прострочення) + (7600 доларів США х 3 : 365 днів у році : 100 х 20 днів прострочення) + (7100 доларів США х 3 : 365 днів у році: 100 х 31 днів прострочення) + 6610 доларів США х 3% : 365 днів у році: 100 х 107 днів прострочення), що за курсом Національного банку України станом на 06.06.2016р. становить 2805 грн. 47 коп.

Оскільки відповідач ухиляється від повернення решти боргу, то вказані обставини змушують позивача звернутися до суду з позовною заявою для захисту свого цивільного права, яке порушено відповідачем внаслідок невиконання зобов'язання з повернення грошових коштів, отриманих за договором позики.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю, підтвердивши зміст позовної заяви.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: копія розписки (а.с.9), розпорядження (а.с.10), договір (а.с.12-13), квитанція (а.с.14).

Суд, оцінюючи, відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо, дослідженні наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини.

07 вересня 2015 року відповідач ОСОБА_3 взяв у борг у позивача ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 10 800 доларів США з наступними умовами їх повернення: 22.09.2015 року - 2700 доларів США; 24.10.2015 року-2700 доларів США; 24.11.2015 року - 2700 доларів США; 24.12.2015 року - 2700 доларів США. У разі затримки повернення коштів ОСОБА_3 зобов'язався також сплатити пеню у розмірі 1% за кожен день прострочення виконання зобов'язань, але не більше ніж 5 %. Договір укладено у письмовій формі, на підтвердження укладення договору позики та його умов позичальником складено розписку.

На виконання умов договору у вересні 2015 року (станом на 22.09.2015 року), відповідач повернув частину вищезазначеного боргу у розмірі 2700 доларів США.

Після цього відповідач зобов'язання за договором позики належним чином не виконував. А саме, відповідачем було повернуто частину боргу у наступних сумах та у строки: 30 грудня 2015 року - 500 доларів США; 20 січня 2016 року - 500 доларів США; 20 лютого 2016 року - 490 доларів США.

Решта суми боргу - 6610 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 06.06.2016 р. (1USD = 25.002UAH) становить 165263 грн. 22 коп., до цього часу відповідачем не повернута.

Вказані факти й обставини встановлені судом на підставі пояснень представника позивача та письмових доказів: копії розписки (а.с.9), розпорядження (а.с.10).

Суд вважає, що встановленим фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються ЦК України.

Судом встановлено, що між сторонами 7 вересня 2015 року укладений договір позики, передбачені ст. 1047 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник (відповідач) зобовязаний повернути позикодавцю (позивачу) кошти у такій саме сумі у строк, встановлений договором.

Згідно ст.162 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязань та одностороння зміна умов договору не допускається, за виключенням випадків, передбачених законом. Таким чином відповідач не виконав своїх зобовязань, чим порушує умови договору та права позивача, які належать захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 165263 грн. 22 коп. ( еквівалент 6610 доларів США, виходячи з офіційного курсу Національного банку України долара США до гривні станом на 06.06.2016 р. (1USD = 25.002UAH)

У відповідності зі ст. 611 ЦК України, у випадку порушення зобов'язання, настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

У відповідності зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач (позичальник) прийняв на себе зобов'язання повернути борг позивачеві (позикодавцю) і допустив порушення зобовязання, а тому відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачеві заподіяний збиток, а саме три процента річних від простроченої суми. Згідно з умовами договору 24.10.2016 р. прострочена заборгованість складала 2700 доларів США, на 24.11.2016 р. - 5400 доларів США (2700 + 2700), на 24.12.2016 р. 8100 доларів США(2700 + 2700 + 2700). З 30.12.2016 р. прострочена заборгованість становила 7600 доларів США (8100 - 500), з 20.01.2016 р. - 7100 доларів США (7600 - 500), з 20.02.2016 р. по теперішній час - 6610 доларів США (7100-490).

Таким чином, три проценти річних від простроченої суми становлять 112,21 доларів США ((2700 доларів США х 3% : 365 днів у році : 100 х 31 день прострочення (з 24.10.2016 р. по 24.11.2016 р.)) + (5400 доларів США х 3%: 365 днів у році: 100 х 30 днів прострочення) + (8100 доларів США х 3% : 365 днів у році: 100 х 5 днів прострочення) + (7600 доларів США х 3 : 365 днів у році : 100 х 20 днів прострочення) + (7100 доларів США х 3 : 365 днів у році: 100 х 31 днів прострочення) + 6610 доларів США х 3% : 365 днів у році: 100 х 107 днів прострочення), що за курсом Національного банку України станом на 06.06.2016р. становить 2805 грн. 47 коп.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Договором позики передбачено сплату пені у розмірі 1% за кожен день прострочення виконання зобов'язань, але не більше ніж 5 %.

Станом на 24.12.2015 року (останній день виконання зобов'язань) прострочена заборгованість склала 10800 - 2700 = 8100 доларів США. Таким чином, стягненню підлягає пеня у розмірі 8100 х 5 % = 405 доларів США що за курсом Національного банку України станом на 06.06.2016р. становить 10125 грн. 81 коп.

Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню, а тому суд вважає, що позивач обґрунтовано, у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України звернувся за захистом своїх прав до суду.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд, на підставі ст. 10 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1791 грн. 95 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 162, 611, 625, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 208, 212, 214, 215, 224, 88 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, суму боргу за договором позики у розмірі 165263 грн. 22 коп., пеню у розмірі 10125 грн. 81 коп., три проценти річних від простроченої суми у розмірі 2805 грн. 47 коп., а всього 178194 грн. 50 коп., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1781 грн. 95 коп. та витрати на правову допомогу у сумі 2000 грн.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя : В.М.Прасолов