Справа № 297/1166/16-ц
29 червня 2016 року м. Берегово
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Фейір О. О., при секретарі Кузьма Т. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,
ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про надання їй дозволу на оформлення документів для виїзду за кордон неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і на виїзд за кордон без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 строком на 3 роки, а саме до Угорщини, Чеської Республіки та Словаччини.
Позов мотивований тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 22.07.2008 року, коли їх шлюб було розірвано. Під час шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3, 04.12.2008року народження, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні та вихованні. З часу народження дочки, відповідач участі у вихованні дитини не бере, її розвитком не цікавиться, матеріально не забезпечує. Крім того, відповідач уникає будь-яких контактів з позивачем, що позбавляє останню можливості отримати від нього передбачений законом дозвіл на виїзд за кордон дитини. Позивач вважає, що така позиція відповідача шкодить інтересам дитини та перешкоджає її всебічному розвитку. У звязку з цим, ОСОБА_1 просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного розгляду справи (а. с. 15).
Відповідач ОСОБА_2, будучи в порядку ч. 5 ст. 74, 76 ЦПК України за місцем реєстрації належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило (а. с. 12-13).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ФМ № 018501 від 22.07.2008 року (а. с. 4).
Як вбачається з матеріалів справи, сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 121922 від 16.12.2008 року (а. с. 5).
Як вбачається з позовної заяви, відповідач ОСОБА_2, будучи батьком ОСОБА_3, дозвіл на її виїзд за кордон не надає.
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, ї фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ на дитину оформляється на термін три роки або до досягнення нею 18-річного віку.
Пунктом 18 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон.
Відповідно до п. 3, п. п. 2 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач ОСОБА_2, будучи батьком ОСОБА_3, уникає будь-яких контактів з позивачем, що позбавляє її можливості отримати від нього дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон дитини, суд вважає, надати позивачу ОСОБА_1 дозвіл на оформлення всіх необхідних документів для виїзду за кордон неповнолітньої ОСОБА_3 та на виїзд останньої за кордон без згоди та супроводу батька строком на 3 роки, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. ст. 150, 155 СК України, п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», п. 3, п. п. 2 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, ст. ст. 57-60, 88, 208, 224-226, 292, 294 ЦПК України,
Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, дозвіл без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, оформляти документи для тимчасового виїзду за межі України неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, дозвіл на виїзд за кордон до Угорщини, Чеської Республіки та Словаччини неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в супроводі матері ОСОБА_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, строком на 3 (три) роки, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії, до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя ОСОБА_4.