Ухвала

іменем україни

01 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Писаної Т.О., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Рокитнянської районної державної лікарні ветеринарної медицини, Головного управління ветеринарної медицини в Київській області про визнання недійсним рішення атестаційної комісії, визнання незаконним звільнення, скасування наказів про звільнення і скорочення посади, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Рокитнянської районної державної лікарні ветеринарної медицини на рішення Таращанського районного суду Київської області від 08 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 04 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно з протоколом засідання атестаційної комісії Головного управління ветеринарної медицини в Київській області з проведення позачергової атестації спеціалістів державних лабораторій ветеринарно-санітарної експертизи від 23 травня 2014 року № 1 позивача було визнано такою, що не відповідає професійно-кваліфікаційному рівню спеціаліста державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи. 01 липня 2014 року начальником Рокитнянської районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_4 видано наказ № 68 про припинення з 01 липня 2014 року трудового договору з позивачем та останню було звільнено з посади завідувача лабораторією - лікаря ветеринарної медицини Рокитнянської районної державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації. Наказом від 10 липня 2014 року № 72 дату звільнення було перенесено на 10 липня 2014 року без зазначення відповідної правової підстави. ОСОБА_3 вважає рішення атестаційної комісії, викладене у протоколі від 23 травня 2014 року № 1, наказ про припинення трудового договору від 01 липня 2014 року № 68, а також наказ про перенесення дати звільнення від 10 липня 2014 року № 72 незаконними у зв'язку з тим, що позачергова атестація позивачки проводилася без відповідних правових підстав, рішення про невідповідність її займаній посаді було прийняте атестаційною комісією без з'ясування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення вказаного питання. Крім того, позивач була звільнена з роботи у період її тимчасової непрацездатності. Внаслідок таких неправомірних дій позивачу було завдано моральну шкоду.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просила: визнати недійсним рішення атестаційної комісії, викладене у протоколі засідання атестаційної комісії Головного управління ветеринарної медицини в Київській області від 23 травня 2014 року № 1 у частині визнання позивача такою, що не відповідає займаній посаді; визнати незаконним її звільнення з посади завідувача лабораторією - лікаря ветеринарної медицини Рокитнянської районної державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку з невідповідністю займаній посаді; скасувати наказ Рокитнянської державної районної лікарні ветеринарної медицини від 01 липня 2014 року № 68 про припинення трудового договору; скасувати наказ від 10 липня 2014 року № 72 про перенесення дати звільнення ОСОБА_3; поновити її на роботі у Рокитнянській районній державній лікарні ветеринарної медицини на посаді завідувача лабораторією - лікаря ветеринарної медицини; визнати незаконним скорочення посади завідувача лабораторією - лікаря ветеринарної медицини державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку Рокитнянської районної державної лікарні ветеринарної медицини; скасувати наказ по Рокитнянській районній державній лікарні ветеринарної медицини «Про скорочення чисельності та штату працівників» від 17 березня 2015 року № 32 у частині скорочення посади завідувача лабораторією - лікаря ветеринарної медицини державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 липня 2014 року по день ухвалення рішення у розмірі 50 825,88 грн., 10 000 грн. моральної шкоди, витрати на надання правової допомоги у розмірі 2 436 грн. та допустити негайне виконання рішення суду.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 08 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 04 листопада 2015 року, позов задоволено частково. Визнано недійсним рішення атестаційної комісії, викладене у протоколі засідання атестаційної комісії Головного управління ветеринарної медицини в Київській області від 23 травня 2014 року № 1 в частині визнання завідувача лабораторією ветеринарно-санітарної експертизи на ринку - лікаря ветеринарної медицини ОСОБА_3 такою, що не відповідає займаній посаді. Визнано незаконним звільнення ОСОБА_3 з посади завідувача лабораторією ветеринарно-санітарної експертизи на ринку - лікаря ветеринарної медицини Рокитнянської районної державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку з невідповідністю займаній посаді. Скасовано наказ Рокитнянської державної районної лікарні ветеринарної медицини від 01 липня 2014 року № 68 про звільнення ОСОБА_3 з посади завідувача лабораторією ветеринарно-санітарної експертизи на ринку - лікаря ветеринарної медицини. Скасовано наказ Рокитнянської державної районної лікарні ветеринарної медицини від 10 липня 2014 року № 72 про перенесення дати звільнення ОСОБА_3 з посади завідувача лабораторією ветеринарно-санітарної експертизи на ринку - лікаря ветеринарної медицини. Поновлено ОСОБА_3 на роботі у Рокитнянській районній державній лікарні ветеринарної медицини на посаді завідувача лабораторією ветеринарно-санітарної експертизи на ринку - лікаря ветеринарної медицини Рокитнянської районної державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку з 01 липня 2014 року. Стягнуто з Рокитнянської районної державної лікарні ветеринарної медицини на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 липня 2014 року по 08 вересня 2015 року у розмірі 50 825,88 грн., 6 000 грн. моральної шкоди. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі Рокитнянська районна державна лікарня ветеринарної медицини, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Залишаючи без змін рішення місцевого суду про задоволення позову частково, апеляційний суд виходив із того, що атестація позивача проводилася з порушенням вимог чинного законодавства та не встановлено підстав для звільнення останньої за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Недійсність вказаного рішення атестаційної комісії є наслідком незаконності наказів про звільнення позивача та перенесення дати звільнення. Період, за який необхідно обраховувати середній заробіток за час вимушеного прогулу, починається з 01 липня 2014 року. Разом з тим, розмір завданої позивачу моральної шкоди становить 6 000 грн.

Проте з таким висновком суду апеляційної інстанції повністю погодитись не можна.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 працювала на посаді завідуючої лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи з 1992 року її досвід роботи за фахом - 33 роки.

Згідно копії диплому НОМЕР_1 позивач у 1981 році закінчила Білоцерківський сільськогосподарський інститут, здобувши повну вищу освіту за спеціальністю ветеринарія.

Відповідно до копії свідоцтва про підвищення кваліфікації НОМЕР_2 від 06 квітня 2007 року в Національному аграрному університеті ННІ післядипломної освіти позивач підвищила свою кваліфікацію з оцінкою «відмінно».

Згідно з копією свідоцтва про підвищення кваліфікації НОМЕР_3 від 28 вересня 2012 року ОСОБА_3 підвищила свою кваліфікацію в Білоцерківському Національному аграрному університеті по темі «Сучасні методи ветеринарно-санітарного контролю продуктів тваринного та рослинного походження» з оцінкою «відмінно».

Відповідно до копії характеристики, виданої начальником Рокитнянської районної державної лікарні ветеринарної медицини 07 травня 2015 року, погодженої Радою трудового колективу, позивач за період роботи зарекомендувала себе з позитивної сторони, свої службові обов'язки та доручення виконує. За період роботи завідуючої лабораторією ветеринарно-санітарної експертизи на ринку не допущено харчових отруєнь та потрапляння в продаж недоброякісних продуктів харчування.

Згідно матеріалів комплексної перевірки роботи служби ветеринарної медицини Рокитнянського району за період з 01 січня 2013 по 10 квітня 2014 року, проведеної на виконання наказу Головного управління ветеринарної медицини в Київській області від 03 лютого 2014 року № 19, зокрема державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку, недоліків у роботі позивача як завідуючої даною лабораторією не встановлено, а встановлено, що вона, підвищуючи свою кваліфікацію, проходила курси післядипломного навчання у 2014 році.

З актів перевірок ринку смт Рокитне за 2012 - 2014 роки вбачається, що недоліків у роботі завідуючої лабораторії ринку не виявлено.

На виконання наказу Головного управління ветеринарної медицини в Київській області «Про результати комплексної перевірки організації ветеринарної справи в Рокитнянському районі» від 22 квітня 2014 року № 83 та «Про створення комісії для проведення позачергової атестації» від 23 квітня 2014 року № 84 було проведено позачергову атестацію спеціалістів державних лабораторій ветеринарно-санітарної експертизи на ринках «Столичний» Києво-Святошинського району, товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор-2002» м. Ірпінь та смт Рокитне.

Рішення атестаційної комісії Головного управління ветеринарної медицини в Київській області з проведення позачергової атестації спеціалістів державних лабораторій ветеринарно-санітарної експертизи оформлено протоколом від 23 травня 2014 року № 1, згідно з яким позивача було визнано такою, що не відповідає професійно-кваліфікаційному рівню спеціаліста державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи.

19 червня 2014 року Рокитнянською районною лікарнею ветеринарної медицини отримано від Головного управління ветеринарної медицини в Київській області погодження на звільнення ОСОБА_3 з посади завідуючої державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку.

Наказом від 27 червня 2014 року № 65 позивачу запропоновано посаду лаборанта 1 категорії Рокитнянської районної державної лабораторії або завідуючої Савинецькою державною дільницею ветеринарної медицини. Від запропонованих посад ОСОБА_3 відмовилася.

Наказом «Про припинення трудового договору» від 01 липня 2014 року № 68 позивача звільнено із займаної посади, у зв'язку з невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. При винесенні даного наказу враховано висновки атестаційної комісії від 23 травня 2014 року, ОСОБА_3 відмовилася ознайомлюватися з даним наказом.

Наказом від 10 липня 2014 року № 72 було перенесено дату звільнення на 10 липня 2014 року у зв'язку з попередньою тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_3 та виходом її на роботу цього числа.

У подальшому у Рокитнянській районній державній лікарні ветеринарної медицини відбулися зміни у штатному розписі, що введений у дію з 17 травня 2015 року, якому передував наказ Головного управління ветеринарної медицини в Київській області «Про особливості здійснення окремих видатків бюджету» від 12 лютого 2015 року № 8Ф, яким передбачено приведення штатної чисельності працівників управлінь ветеринарної медицини у районах Київської області до затвердженого фонду заробітної плати цих державних установ на 2015 рік.

Рокитнянською районною державною лікарнею ветеринарної медицини видано наказ «Про скорочення чисельності та штату працівників» від 17 березня 2015 року № 32, яким визначено перелік посад та їх кількість, що підлягають скороченню з 17 травня 2015 року та порядок і умови скорочення чисельності та штату працівника держаної установи, яким, зокрема, скорочено посаду завідуючої лабораторією-лікаря ветеринарної медицини державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку Рокитнянської районної державної лікарні ветеринарної медицини.

Позачергова атестація проводилася на підставі Положення про порядок проведення атестації спеціалістів ветеринарної медицини державних установ, затвердженого Наказом Державного комітету ветеринарної медицини від 07 вересня 2009 року № 321 (далі - Положення).

Відповідно до п. 1 зазначеного Положення, атестація спеціалістів ветеринарної медицини державних установ ветеринарної медицини проводиться з метою підвищення ефективності діяльності зазначених працівників. У ході атестації оцінюються їх ділові та професійні якості, виконання ними посадових обов'язків, зазначених у професійно-кваліфікаційних характеристиках їх посад, а також нормативно-правових актах.

Пунктом 25 даного Положення встановлено, що рішення про відповідність займаній посаді атестаційна комісія приймає на підставі всебічної оцінки професійного рівня спеціаліста ветеринарної медицини, його ділових якостей, виконання ним посадових обов'язків, визначених професійно-кваліфікаційними характеристиками посад і досягнутих результатів.

Крім того, вказаним вище Положенням встановлено, що атестація спеціалістів ветеринарної медицини державних установ проводиться один раз на п'ять років, а проведення позачергової атестації ним не передбачено.

Разом з тим, у 2012 році позивач пройшла атестацію щодо відповідності займаній посаді на відмінно.

Задовольняючи позовні вимоги в частині вимог про визнання недійсним рішення атестаційної комісії про визнання ОСОБА_3 такою, що не відповідає займаній посаді, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що оскаржуване рішення атестаційної комісії було прийняте виходячи лише з результатів письмового тестування та позитивної характеристики, тобто рішення про невідповідність позивачки займаній посаді було прийняте атестаційною комісією без з'ясування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення вказаного питання. Позивачем доведено належне виконання нею своїх посадових обов'язків і достатній рівень її кваліфікації, що вона має вищу освіту за спеціальністю «Ветеринарія», досвід роботи за фахом 33 роки, у 2009 році та у 2012 році пройшла атестацію щодо відповідності займаній посаді на відмінно, в 2014 році пройшла курси післядипломної освіти, позитивно характеризується, дисциплінарних стягнень не має, має безліч похвальних грамот та подяк за останні 10 років роботи.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці.

При цьому Пленум Верховного Суду України у п. 21 своєї Постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9 роз'яснив, що при розгляді справ про звільнення за п. 2 ст. 40 КЗпП України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов'язків і його неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу.

Суди першої та апеляційної інстанцій також вірно виходили із того, що порушення порядку проведення атестації позивача та недійсність відповідного рішення атестаційної комісії тягне за собою незаконність наказів про звільнення її з посади завідуючої лабораторією - лікаря ветеринарної медицини державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку Рокитнянської районної державної лікарні ветеринарної медицини, виданих на підставі вказаного вище рішення атестаційної комісії.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (ч. 2 ст. 235 КЗпП України).

Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до вимог ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються (п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України).

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, у мотивувальній частині рішення має міститися обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, вирішуючи даний спір у частині вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, апеляційний суд не звернув уваги на пояснення відповідача, що ОСОБА_3 була звільнена з 10 липня 2014 року, оскільки з 01 липня 2014 року по 09 липня 2014 року перебувала на лікарняному, отже і період нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу необхідно обраховувати з указаної дати, а не з 01 липня 2014 року.

Проте вказані обставини апеляційний суд залишив поза увагою та не спростував їх належними та допустимими доказами.

Крім того, судом апеляційної інстанції не перевірено, на який період позивачу було видано листок тимчасової непрацездатності, чи виплачувалась допомога в зв'язку з тимчасовою непрацездатністю та в якій сумі.

Таким чином, судом невірно встановлено період, за який необхідно нараховувати середній заробіток за час вимушеного прогулу, а тому, відповідно, невірно визначено суму, яка підлягає до стягнення.

Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством (ст. 237-1 КЗпП України).

Вирішуючи даний спір в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд всупереч вимогам статей 212 - 214, 303 ЦПК України не врахував вищевказаних вимог закону не встановив всіх обставин справи в цій частині, зокрема, що позивач є пенсіонером, та не обґрунтував стягнуту суму моральної шкоди у розмірі 6 000 грн., не навів відповідних мотивів стягнення саме цієї суми відшкодування.

За таких обставин ухвала суду апеляційної інстанції в частині вирішення позову про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди не може вважатись законною і обґрунтованою та в силу ст. 342 ЦПК України підлягає скасуванню за направленням справи в цій частині на новий розгляд до апеляційного суду.

Керуючись статтями 336, 337, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Рокитнянської районної державної лікарні ветеринарної медицини задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 04 листопада 2015 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 08 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 04 листопада 2015 року в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсним рішення атестаційної комісії, визнання незаконними та скасування наказів про звільнення та перенесення дати звільнення, поновлення на роботі залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

Т.О.Писана

І.М. Фаловська