справа №619/1466/16-ц
провадження №6/619/28/16
УХВАЛА

26 квітня 2016 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участюсекретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, -

установив

Державний виконавець ВДВС Дергачівського РУЮ Харківської області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань ОСОБА_3, покладених на нього вимог виконавчих документів №820/14176/13-а від 31.03.2014 року, №820/9291/13 від 25.02.2014 року, №820/5820/14 від 18.06.2014 року, №820/11591/14 від 26.09.2014 року, №820/16740/14 від 26.01.2015 року, №820/107/15 від 13.03.2015 року, №820/20004/14 від 13.03.2015 року, №820/2118/15 від 28.04.2015 року про стягнення з КП «Дергачівського агрошляхбуд» на користь УПФУ в Дергачівському районі Харківської області грошової суми в розмірі 17225,73 грн., посилаючись на те, що на виконанні у ВДВС Дергачівського РУЮ знаходяться зазначені вище виконавчі листи. Відкриті виконавчі провадження та надано боржнику строк для самостійного виконання рішення суду. Відповідно до Порядку надання інформації ДПС України на запити органів державної виконавчої служби сформовано запит щодо наявності рахунків належних боржнику та джерел отримання доходів боржником. Згідно реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців державне майно з а боржником відсутнє. Неодноразово державним виконавцем здійснювались виклики державного виконавця, але боржник жодного разу не зявився до відділу. У термін, встановлений державним виконавцем для самостійного виконання, дій, спрямованих на виконання рішення суду, боржником вчинено не було. Боржник має невиконані зобовязання на території України, та ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Згідно ч.2 ст. 377-1 ЦПК України подання розглядається без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець до судового засідання не зявився.

Розглянувши подання, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні подання з наступних мотивів.

Згідно з п.4 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, право вільно пересуватися може у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Законодавством України встановлено випадки, у яких застосовуються такі обмеження, визначено порядок та умови їх застосування, зокрема, ст.6 ЗУ „Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", п.18 ч.3 ст.11 ЗУ „Про виконавче провадження", ч.1 ст.3771 ЦПК України.

Так, відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року за №606-ХІV державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року за№3857-ХІІ громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України лише за поданням державного виконавця, обов'язково погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби, за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника, який має паспорт для виїзду за кордон і з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України, від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи). Таке обмеження може бути встановлено лише строком до виконання боржником своїх зобов'язань.

Окрім того, застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України та ст.313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Вивченням матеріалів справи, судом встановлено, що будь-які докази, які підтверджують надіслання ОСОБА_3 копії постанов про відкриття виконавчого провадження в яких містяться вимоги про добровільне виконання зобов'язань, докази одержання ним усіх документів, що виносились у процесі виконання виконавчого провадження, як це передбачено вимогами ч.5 ст.25, ч.1 ст.31 ЗУ "Про виконавче провадження", а також докази того, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання зобов'язань, відсутні.

Таким чином, державним виконавцем не було доведено, що ОСОБА_3 відомо про його обов'язок сплатити борг на користь держави. Саме по собі посилання на заборгованість за виконуваним судовим рішенням за відсутності відповідних доказів не свідчить про цілеспрямоване ухилення боржника від виконання зобов'язання та наявність у нього паспорту і реальної можливості для виїзду за кордон з цією метою.

Окрім того, державним виконавцем не надано доказів того, що ним відповідно до ч.1 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» було вичерпано весь передбачений перелік заходів щодо примусового виконання судового рішення або всі вони виявилися безрезультатними.

За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України передчасне, оскільки наведені у ньому обставини і додані до нього документи не можуть бути в даному випадку визнані такими, що свідчать про умисне ухилення боржника від виконання судового рішення в контексті положень ст.377-1 ЦПК України, ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

Ухвали суду, які оформлюються окремим процесуальним документом, постановляються в нарадчій кімнаті. Ухвали суду, постановлені окремим процесуальним документом, підписуються суддею і приєднуються до справи.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 3771 ЦПК України, суд

постановив

У задоволенні подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. Ю. Кононихіна