У х в а л а

5 травня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши заяву заступника Генерального прокурора України про перегляд рішення Макарівського районного суду Київської області від 27 червня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 12 березня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року у справі за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, державного підприємства «Макарівське лісове господарство» до Київської обласної державної адміністрації, Макарівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконними і скасування розпоряджень голови районної державної адміністрації та голови обласної державної адміністрації, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

Заступник Генерального прокурора України звернувся до Верховного Суду України із зазначеною заявою, яка не відповідає вимогам ст. 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Заступник Генерального прокурора України вказав, що подає заяву з підстав, передбачених п. п. 1 та 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Так, у заяві міститься посилання на постанови Верховного Суду України від 20 березня та 17 квітня 2013 року, проте копії таких судових рішень заявник не надає. У додатках до заяви копія постанов Верховного Суду України від 20 березня та 17 квітня 2013 року відсутні.

Тому, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України заявникові слід надати копії постанов Верховного Суду України від 20 березня та 17 квітня 2013 року.

Крім того, відповідно до ст. 358 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень додається документ про сплату судового збору. У матеріалах, доданих до заяви заступника Генерального прокурора України про перегляд судових рішень, такий документ відсутній.

З 1 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким змінено ставки судового збору за подання до суду процесуальних документів.

За подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України підлягає сплаті судовий збір у розмірі 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п. п. 8 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). Розмір ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, визначено підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 указаного Закону (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно із ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Заступник Генерального прокурора України звернувся до Верховного Суду України 29 квітня 2015 року.

Отже, у даному випадку в частині вимоги майнового характеру заявникові слід було сплатити судовий збір у розмірі 130 % від 1 відсотку ціни позову, що становить 4750 грн 20 коп. (3 х 1218 грн х 130 %).

Крім того, заявникові за кожну вимогу немайнового характеру необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 130 % від 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (0,2 розміру мінімальної заробітної плати х 1218 грн х 130 %), що складає 316 грн 68 коп., а оскільки позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру, то розмір судового збору становить 633 грн 36 коп.

З огляду на викладене, для розгляду заяви заступника Генерального прокурора України про перегляд судових рішень судовий збір у розмірі 5383 грн 56 коп. повинен бути перерахований на рахунок Верховного Суду України з такими реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, 22030102 р/о 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030102, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначається «судовий збір (Верховний Суд України, 060)» символ звітності 207.

На адресу Верховного Суду України слід надіслати оригінал документу про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України у разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Керуючись ст. ст. 358, 359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву заступника Генерального прокурора України про перегляд судових рішень залишити без руху та надати заявникові строк до 23 травня 2016 року для усунення зазначених недоліків заяви.

Роз'яснити, що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України А.Г. Ярема