Справа № 461/5566/15-ц
Провадження № 2-р/461/11/16
УХВАЛА

01.06.2016 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Стрельбицького В.В.

при секретарі Кахнич С.П.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про роз'яснення виконання рішення суду,

в с т а н о в и в :

в провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про роз'яснення виконання рішення суду.

В судовому засіданні заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали письмову заяву про відвід головуючого, яку підтримали в судовому засіданні з підстав наведених у ній. При цьому зазначили, що, на їхню думку, положення ч3 ст.11-1 та ч.5 ст.21 ЦПК України виключають участь даного судді у розгляді цієї справи.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, хоч про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши подану заяву та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання;

2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

3) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді;

5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї або близькими родичами між собою (ст.20 ЦПК України).

Згідно ч.3 статті 11-1 ЦПК України, визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який ураховує кількість справ, що перебувають у провадженні суддів, заборону брати участь у перегляді рішення для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого ставиться питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень. Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів. Після визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, внесення змін до реєстраційних даних щодо цієї справи, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду не допускається, крім випадків, установлених законом.

. Відповідно до ч.1 ст.21 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, а так само у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження в справі.

В мотивувальній частини ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 04.12.2015 року, за результатами перегляду ухвали Галицького районного суду м.Львова від 09.06.2015 року по цій справі, зазначено:

«На підставі вказаного, колегія суддів дійшла до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не може бути визнано законною та обґрунтованою, а тому відповідно до ст. 311 ЦПК України підлягає скасування з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції».

В резолютивній частини цієї ж ухвали зазначено:

«Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 09 червня 2015 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції».

Аналіз змісту наведеної ухвали суду апеляційної інстанції свідчіть про наявність в мотивувальній та резолютивній частинах позиції, які дозволяють двояке трактування. Так, зміст мотивувальної частини прямо виключає повторну участь судді, а зміст резолютивної говорить про те, що справа скеровується для продовження розгляду, що може тлумачитьсь як продовження розгляду цим самим складом суду.

Крім того, як видно з матеріалів справи рішення з приводу роз'яснення якого звернулись заявники головуючим не виносилось, а приймалось іншим суддею.

Відповідно до положень ч. 1 ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішення є обов'язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру

Таким чином, виходячи із норм ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11-1 ,20, 21 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву задоволити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий

суддя Стрельбицький В.В.