Справа № 185/2266/16-ц
Провадження № 2/185/1634/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 квітня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., з участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В

Позивач в позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року у них з відповідачем народилася донька ОСОБА_3. Відповідач заперечує своє батьківство по відношенню до дитини і матеріальну допомогу на утримання дитини та утримання позивача не надає.

Позивач просить суд визнати відповідача батьком дитини та стягнути з нього аліменти на утримання доньки та на її утримання, по 1/4 частині його заробітку кожній, щомісяця.

В судовому засіданні позивач позов підтримала обгрунтовуючі його обставинами викладеними в позовній заяві.

Відповідач позов визнав частково. Визнав себе батьком дитини та був згоден сплачувати аліменти на утримання дитини. В частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивача позов не визнав пояснивши, що з позивачем не знаходиться в зареєстрованому шлюбі і тому не повинен утримувати її.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити частково за наступних підстав.

Так, в судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що вони являються батьком та матерію неповнолітньої дитини ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Відповідач визнав себе батьком дитини і дав згоду на утримання з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини свого заробітку (доходу).

Тому суд вважає, що в цій частині позовних вимог позов підлягає повному задоволенню і таке рішення не буде порушувати законних прав та інтересів сторін по справі та неповнолітньої дитини.

В частині вимог про стягнення аліментів на утримання позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Так в судовому засіданні встановлено, що позивач на теперішній час проживає окремо від відповідача по справі, в зареєстрованому шлюбі вони не знаходяться. Позивач не працює займаючись доглядом за дитиною, заробітну платню не отримує. Позивач отримує державну допомогу по догляду за дитиною в сумі 860.00 грн. на місяць.

Відповідач працює в шахтоуправлінні "Дніпровське" ПАТ ДТЕК "Павлоградвугілля", має стабільну заробітну плату, в середньому 5000.00 гривень на місяць. Проживає разом з матерію, яка являється пенсіонером.

За таких обставин суд доходить висновку про те, що позивач потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а відповідач має можливість надавати їй таку допомогу в розмірі 1/6 частини свого заробітку (доходу) на місяць.

Так, відповідно до ст. ст.128 СК України, за відсутності заяв, батьків дитини, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст.91 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 551.20 гривень.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком дитини - ОСОБА_3, яка була народжена ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області (ін.НОМЕР_1) аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючі з 03 березня 2016 року та до досягнення дитиною віку повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області (ін.НОМЕР_1) аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючі з 03 березня 2016 року та до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, трирічного віку.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 551.20 гривень.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: В. О. Головін