№263/3857/16-ц
№2/263/1262/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Чертовій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про встановлення факту спільного сумісного проживання ОСОБА_1 разом з батьком - ОСОБА_3, який помер 09 жовтня 2011 року, у квартирі АДРЕСА_1, що необхідно для реалізації особистих та майнових прав позивачки. Також просила визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на вказаний обєкт нерухомості, загальною площею 74,3кв.м, житловою площею 42,6кв.м.

В обґрунтування зазначила, що після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді вказаної квартири, а його донька ОСОБА_1, будучи єдиною спадкоємицею за законом, звернулася до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав. Однак, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру, а також через те, що позивачка на момент смерті зі спадкодавцем не була зареєстрована за однією адресою. У звязку з цим, просить суд задовольнити вимоги, викладені у позовній заяві.

Представник позивачки надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову.

Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 15 грудня 2004 року Управлінням міського майна міської ради міста Маріуполя Донецької області було видано Свідоцтво про право власності на житло (№31580/н від 15.12.2004 року) квартиру АДРЕСА_1, відповідно до якого вона належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Загальна площа квартири складає 74,3кв.м.

Згідно із витягом №6700162 від 10 березня 2005 року право власності на вказану квартиру було зареєстровано в МКП «Маріупольське БТІ» за реєстровим номером 31193.

Після цього БТІ міста Маріуполя власникам була видана технічна документація на зазначену квартиру. Житлова площа становить 42,6кв.м.

26 липня 2009 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-НО №403965, актовий запис №1583 від 27 липня 2009 року, зареєстрований Жовтневим відділом РАЦС міста Маріупольського міського управління юстиції Донецької області.

Згідно відповіді приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області від 14.04.2016 року за вих.225/02-14, до нотаріальної контори з питань оформлення та відкриття спадщини після померлого 26 липня 2009 року ОСОБА_4 ніхто не звертався. Також в матеріалах справи міститься витяг зі спадкового реєстру №43134200 від 02.03.2016 року, відповідно до якого спадкова справа після смерті останнього відсутня.

Із пояснень позивачки вбачається, що після смерті ОСОБА_4, котрий є її братом, залишилася спадщина на 1/2 частину вказаної квартири, яку фактично прийняв батько померлого - ОСОБА_3, який постійно проживала з сином. Цей факт підтверджується копією особового рахунку №651, в якому вказано, що членами сімї квартиронаймача ОСОБА_3 є ОСОБА_4 (син) ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 (дружина), ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1 (дочка), ІНФОРМАЦІЯ_4.

У відповідності до ст.1268, ст.1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, якщо він не заявив про відмову від неї.

17 липня 2004 року померла мати заявниці ОСОБА_5, що вказано у свідоцтві про смерть серії 1-НО №814563, виданому відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області.

09 жовтня 2011 року помер батько позивачки - ОСОБА_3, у звязку з чим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області у Книзі реєстрації смертей 10 жовтня 2011 року було вчинено актовий запис №1796 (свідоцтво про смерть серії 1-НО №565396).

Спадкова справа відносно майна померлого ОСОБА_3 відсутня, як вказано у витязі зі Спадкового реєстру №43314233 від 02.03.2016 року.

Після смерті останнього відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, загальною площею 74,3кв.м, житловою площею 42,6кв.м.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, будучи донькою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження та шлюб позивачки, звернулася до нотаріусу для оформлення її спадкових прав та видачі свідоцтва про спадщину, однак приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_6 29 лютого 2016 року, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку із тим, що вона надала заяву не в установлений законом строк та на момент смерті зі спадкодавцем не була зареєстрована за однією адресою, відсутні правовстановлюючі документи щодо належності вищевказаної квартири спадкодавцеві.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.1216, ст.1218, ст.1223, ст.1268 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог п.23, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді даних справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи той факт, що на теперішній час позивачка, будучи єдиною спадкоємицею після смерті батька, позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, суд вважає необхідним захистити права позивачки та визнати за нею в судовому порядку право власності на квартиру АДРЕСА_1. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 174, 213, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3, померлого 09 жовтня 2011 року, на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 74,3кв.м, житловою площею 42,6кв.м.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Ковтуненко