№ 490/1548/16-ц
н/п 2/490/1428/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г. В.

при секретарі - Кошевій О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому, з урахуванням уточнень, просив стягнути з них в солідарному порядку суму боргу, процентів та нарахованих за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 27 квітня 2007 року в розмірі 17 435,16 швейцарських франків та пеню за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 5 339 грн. 22 коп.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення, проти заочного розгляду справи не заперечував. При цьому, також надав до суду заяву про залишення позову в частині вимог до ОСОБА_2 без розгляду.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала, свого представника до суду не направила.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився. При цьому, як вбачається із наявного в матеріалах справи повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 08.04.2016 року відповідач ОСОБА_2 помер 25 серпня 2015 року.

Вивчивши матеріали та обставини справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 26, ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. За змістом ст. ст. 28, 29 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи, а також здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Виходячи зі змісту наведених статей, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті.

Як свідчать матеріали справи позов до ОСОБА_2 було подано у 22 лютого 2016 року, тоді як останній помер 25 серпня 2015 року.

Оскільки на момент подачі позову цивільна правоздатність ОСОБА_2 припинилась у зв'язку зі смертю (ст. 25 ЦК України), останній не може вважатися відповідачем у справі у розумінні цивільно-процесуального законодавства, а відтак пред'явлення до нього позову не ґрунтується на законі.

Згідно зі ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 37 ЦПК України шляхом залучення правонаступника (а не зміни відповідача), однак лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Виходячи з того, що позов пред'явлено до боржника після його смерті, то за життя боржник не набув процесуальних прав і обов'язків учасника цього судового процесу, у зв'язку з чим такі не набуті за життя процесуальні права і обов'язки не могли перейти до інших осіб, що випливає також і з положень статей 1218, 1219 ЦК України, оскільки нормами цивільного права передбачено в таких випадках право кредитора на пред'явлення вимоги саме в порядку цивільного судочинства про стягнення боргу безпосередньо до спадкоємців боржника, які несуть відповідальність за зобов'язанням спадкодавця лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що цивільне судочинство здійснюється виключно в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, проте процесуальним законом не передбачено право особи пред'являти позов до померлої особи; при цьому банк не позбавлений можливості пред'явити вимоги до спадкоємців померлого боржника в порядку, передбаченому ст. 1281 ЦК України, і отримати в установленому законом порядку інформацію щодо їх кола і обсягу спадкового майна.

Враховуючи, що обставини смерті боржника були з'ясовані після відкриття провадження у справі, суд дійшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд дійшов висновку, що провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає закриттю.

При цьому, на думку суду, підстави для залишення позову в частині вимог до ОСОБА_2 відсутні, оскільки це буде суперечити положенням Цивільного процесуального законодавства України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 208-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН