АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/796/6342/2016 головуючий у 1-й інстанції: Осаулов А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Поліщук Н.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Литвиненко Р.С.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" Філія "Центральне РУ" публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та задоволення вимог кредитора, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 9 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" Філія "Центральне РУ" публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" Філія "Центральне РУ" ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит") звернулося до суду із указаним позовом посилаючись на те, що 20 серпня 2008 року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Філії "Центральне РУ" ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником якого є ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" Філія "Центральне РУ" ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №12-611/08-А, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в розмірі 31898 доларів США зі сплатою 12,5% річних строком до 20 серпня 2015 року. Взяті на себе зобов'язання позичальник не виконала, у зв'язку з чим станом на 19 січня 2015 року виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 424515 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 9 листопада 2015 року позов ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" Філія "Центральне РУ" ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Філія "Центральне РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" суму заборгованості за кредитним договором №12-611/08-А від 20 серпня 2008 року, яка складається з: строкової заборгованості по основному боргу в розмірі 150409 грн. 95 коп.; простроченої заборгованості по основному боргу в розмірі 85233 грн. 85 коп.; строкової заборгованості по відсоткам у розмірі 1554 грн. 53 коп.; простроченої заборгованості по відсоткам в сумі 7516 грн. 56 коп.; простроченої заборгованості по щомісячній комісії в сумі 1174 грн. 20 коп.; заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків за користування кредитними коштами та щомісячній комісії в сумі 178625 грн. 91 коп., а всього 424515 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11 лютого 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 9 листопада 2015 залишено без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Скаржник зазначає, що кредитний договір №12-611/08-А від 20 серпня 2008 року, на підставі якого було стягнуто заборгованість, є недійсним, оскільки при його укладенні не було дотримано вимог ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", а саме повідомлення позичальника про всі істотні умови кредитування, а тому 6 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом при визнання зазначеного кредитного договору недійсним. Крім того, судом було залишено поза увагою ту обставину, що зазначений позов було подано до суду у вересні 2015 року представником ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" Філія "Центральне РУ" ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" ОСОБА_3 на підставі довіреності від 27 листопада 2014 року за підписом голови правління ОСОБА_4 Проте, на підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 "Про віднесення ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", згідно з яким з 18 вересня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноваженою особу Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит". Отже, на час звернення до суду повноваження голови правління були зупинені, в силу Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а тому він не мав права уповноважувати представника діяти в інтересах банку.

Представник ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" - ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Інші особи, які беруть участь у справі, в суд апеляційної інстанції не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що 20 серпня 2008 року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Філії "Центральне РУ" ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником якого є ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Філії "Центральне РУ" ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №12-611/08-А, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні ресурси в сумі 31898 доларів США зі сплатою 12,5% річних строком до 20 серпня 2015 року.

Як убачається з матеріалів справи, внаслідок неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором станом на 19 січня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 424515 грн., яка складається з: строкової заборгованості по основному боргу в сумі 9514,98 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 150409 грн. 95 коп.; простроченої заборгованості по основному боргу в сумі 5391,92 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 85233 грн. 85 коп.; строкової заборгованості по відсоткам в сумі 98,34 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 1554 грн. 53 коп.; простроченої заборгованості по відсоткам в сумі 475,50 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 7 516 грн. 56 коп.; простроченої заборгованості по щомісячній комісії в сумі 1 174 грн. 20 коп. та заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків за користування кредитними коштами та щомісячній комісії в сумі 178625 грн. 91 коп.

23 січня 2015 року ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" зверталося з письмовою вимогою до позичальника про усунення порушень умов кредитного договору №12-611/08-А від 20 серпня 2008 року, проте зазначена вимога залишилась без задоволення.

За положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За умовами кредитного договору позичальник зобов'язався щомісяця в термін з "1" по "10" число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у складі щомісячного ануїтетного платежу, розмір якого за цим договором становить 571,46 доларів США відповідно до графіку зниження розміру заборгованості (Додаток №1), який є невід'ємною частиною цього договору. У складі ануїтетного платежу також сплачуються проценти за користування кредитни и ресурсами. Останню сплату ануїтетного платежу позичальник зобов'язується здійснити не пізніше 20 серпня 2015 року (п. 3.3 кредитного договору).

Згідно п. 4.7 договору позичальник щомісяця, в строк з "1" по "10" число кожного місяця, сплачує щомісячну комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 293,55 грн. У зазначений строк сплачується комісійна винагорода за попередній календарний місяць. Зазначена у цьому пункті договору комісійна винагорода банку сплачується позичальником щомісячно, за період до моменту повного виконання позичальником зобов'язань по поверненню отриманих Кредитних ресурсів.

Згідно п. 6.1. кредитного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2., 3.3., 3.5., 4.3., 4.4., 4.6., 4.7., 4.7., 4.8. цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплати процентів за весь час фактичного користування кредитними ресурсами.

Нормами ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Установивши, що відповідач не виконує належним чином умови взятих на себе зобов'язань, суд дійшов правильного висновку про те, що позивач має право на стягнення вказаних коштів з боржника й обґрунтовано задовольнив позовні вимоги банку.

Під час установлення зазначених фактів судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи.

Посилання скаржника на те, що на час звернення ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" Філія "Центральне РУ" ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до суду із даним позовом повноваження голови правління, який уповноважив представника за довіреністю діяти в інтересах банку, були зупинені в силу Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки з 18 вересня 2015 року в банку було запроваджено тимчасову адміністрацію, є необґрунтованими.

Як убачається з матеріалів справи, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 "Про віднесення ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до категорії неплатоспроможних" було прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", згідно з яким з 18 вересня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноваженою особу Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит". З вказаним позовом ОСОБА_3, діючи в інтересах ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на підставі довіреності від 27 листопада 2014 року, за підписом голови правління, звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва 1 вересня 2015 року, що підтверджується реєстраційним штампом на позовній заяві (а. с. 1).

Оскільки банк звернувся до суду із зазначеним позовом до запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особу Фонду на тимчасову адміністрацію, доводи апеляційної скарги щодо відсутності у голови правління повноважень на звернення до суду в інтересах банку є безпідставними.

Доводи скаржника щодо невідповідності наданого ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" розрахунку заборгованості по кредитному договору фактичному розміру оплат, здійснених відповідачем на його виконання, також є безпідставними, оскільки будь-яких доказів на спростування наданого банком розрахунку, у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, ОСОБА_1 до суду надано не було.

Посилання скаржника на ту обставину, що 6 листопада 2015 року вона звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом при визнання зазначеного кредитного договору недійсним, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення. Сам факт звернення позичальника до суду із зазначеним позовом не звільняє його від відповідальності за невиконання умов укладеного кредитного договору.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість ухвалення рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційних скарг і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 9 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: Н.В. Поліщук

Л.Д.Поливач