У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області

під головуванням судді - Галінської В.В.

при секретарі - Капріян І.В.

з участю: позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи - ОСОБА_3І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Виконавчого комітету Рівненської міської ради про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Виконавчого комітету Рівненської міської ради про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини.

11 листопада 2015 року по вищевказаній справі було прийнято заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково (головуючий суддя у справі - ОСОБА_4В.).

Ухвалою Рівненського міського суду від 28 грудня 2015 року, заочне рішення Рівненського міського суду від 11 листопада 2015 року скасовано та призначено до розгляду в загальному порядку.

До початку розгляду справи по суті відповідач ОСОБА_2 подав заяву про відвід судді, в якій він посилається на необ"єктивне та упереджене ставлення судді під час розгляду справи.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтримав заяву з підстав наведених у цій заяві, просив його вимоги задовольнити.

Позивач в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви про відвід судді, вказала, що спільно проживати із відповідачем не має наміру і наполягає на розгляді справи.

Представник третьої особи покладається на розсуд суді під час розгляду даної заяви.

Заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку, що викладені відповідачем доводи не є обґрунтованими та такими, що передбачені вимогами процесуального законодавства, а тому не можуть бути підставою для відводу судді.

Однак, суд приходить до висновку про доцільність задоволення заяви головуючого про самовідвід з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Згідно з ст.23 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з"ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-ІУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В п.30 Рішення Європейського суду з прав людини від 01 жовтня 1982 року у справі П'єрсака проти Бельгії зазначається, що "кожен суддя, щодо неупередженості якого є сумніви, повинен вийти зі складу суду".

Згідно п.31 Рішення Європейського суду з прав людини від 22 лютого 1996 року у справі Бюліта проти Австрії зазначається, що "жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження".

Як вбачається з п.27 Рішення Європейського суду з прав людини від 22 червня 2004 року у справі Пабла Кю проти Фінляндії зазначається, що "суд має бути вільний від особистих упереджень і особистої зацікавленості в результатах справи".

Відповідно до практики Європейського суду у всіх випадках особиста безсторонність судді презюмується, доки не доведено протилежного, при цьому надання доказів упередженості судді покладається на зацікавлену особу, що викладено в Постанові Європейського суду (ОСОБА_4 палата ) від 22 жовтня 2007 року по справі Лендон, Очаковски-Лоран і Жюлі проти Франції.

Таких доказів суду у даній справі не надано.

Щодо об'єктивного критерію це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими. Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві ( рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", «ОСОБА_5 проти Iспанії" ).

Оскільки відповідач висловив недовіру суду, з врахуванням вказаних рішеннь Європейського суду з прав людини та з метою втіленння довіри громадськості до суду у демократичному суспільстві, вважаю за необхідне задовольнити заяву про самовідвід.

Керуючись ст. 20, 21 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про відвід головуючого судді по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Виконавчого комітету Рівненської міської ради про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини - відмовити.

Заяву судді Галінської В.В. про самовідвід по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Виконавчого комітету Рівненської міської ради про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Передати справу для подальшого визначення головуючого по справі відповідно до вимог ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -