Справа № 212/1842/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зіміна М.В., секретаря судового засідання Борух Ю.К., за участі: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Євраз ОСОБА_4" про стягнення моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоровя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що в період з 16.04.1997 по 04.10.2004 року працював підземним машиністом, підземним бурильником шпурів на підприємстві відповідача, а саме шахті ім. Фрунзе ПАТ «Євраз ОСОБА_4». 03 грудня 2013 Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини йому було встановлено професійне захворювання: радикулопатія попереко-крижова білатеральна, переважно справа шийна, перважно зліва, зі стійким вираженим больовим та мязово-тонічним синдромами, порушенням біомеханіки хребта, нейродистрофичними проявами у вигляді деформуючого артрозу і пері артрозу колінних суглобів, ПФС другого ступеню, деформуючого артрозу і періартрозу ліктьових суглобів, ПФС першого-другого ступеню, двобічним плечолопатковим періартрозом, ПФС першого ступнею, периферичним нейровоскулярним синдромом переважно верхніх кінцівок. У зв'язку із ушкодженням здоровя через професійне захворювання йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких він зазнав та продовжує зазнавати, розмір моральної він оцінює в розмірі 275000,00 грн., які просить стягнути з відповідача.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в позові відмовити, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог позивача, оскільки під час влаштування на роботу відповідач достовірно знав про умови праці в яких йому буде необхідно працювати.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 у період з 16.04.1997 року по 04.10.2004 року працював на шахті імені Фрунзе підприємства ПАТ «Євраз ОСОБА_4» машиністом бурової установки та підземним бурильником шпурів з повним робочим днем в підземних умовах, зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки (а.с.8-9).

Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 03.12.2013 року, протокол №2104, ОСОБА_3 встановлено професійне захворювання: радикулопатія попереко-крижова L5-S1 білатеральна, переважно справа та шийна C5-C7, переважно зліва, зі стійким вираженим больовим та мязово-тонічним синдромами, порушенням біомеханіки хребта, нейродистрофичними проявами у вигляді деформуючого артрозу і пері артрозу колінних суглобів, ПФС другого ступеню, деформуючого артрозу і періартрозу ліктьових суглобів, ПФС першого-другого ступеню, двобічним плечолопатковим періартрозом, ПФС першого ступнею, периферичним нейровоскулярним синдромом переважно верхніх кінцівок.(а.с.19-20).

24 січня 2014 року на підприємстві ПАТ «Кривбасзалізрудком» було проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання у ОСОБА_3: радикулопатія попереко-крижова L5-S1 білатеральна, переважно справа та шийна C5-C7, переважно зліва, зі стійким вираженим больовим та мязово-тонічним синдромами, порушенням біомеханіки хребта, нейродистрофичними проявами у вигляді деформуючого артрозу і пері артрозу колінних суглобів, ПФС другого ступеню, деформуючого артрозу і періартрозу ліктьових суглобів, ПФС першого-другого ступеню, двобічним плечолопатковим періартрозом, ПФС першого ступнею, периферичним нейровоскулярним синдромом переважно верхніх кінцівок, установленого Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини, про що складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, затвердженого головним державним санітарним лікарем міста ОСОБА_5 24 січня 2014 року (а.с.12-13).

Відповідно до п.16 зазначеного Акту, крім іншого підставою для встановлення професійного характеру захворювання також послужив профмаршрут: з 16.04.1997-04.10.2004 підземний машиніст бурової установки, підземний бурильник шпурів, шахта імені Фрунзе ВАТ «Суха Балка». (а.с.13).

Згідно копії Довідки огляду МСЕК серії 12ААА №003916 від 09.04.2015 ОСОБА_3 при повторному огляді встановлена стійка втрата працездатності в розмірі 45% та 3 група інвалідності з 01 травня 2015 року до 01 травня 2018 року у звязку з професійними захворюваннями, з яких 45% - радикулопатія, з переоглядом 01.04.2018 року (а.с.14).

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у звязку з ушкодженням здоровя.

Як зазначено у Рішенні Конституційного ОСОБА_3 №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України.

За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців.

За п.3 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_3 України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоровя, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обовязків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоровя, відчуття болю.

Зазначені обставини наступили у ОСОБА_3 у зв'язку із професійним захворюванням, яке призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода.

З урахуванням відомостей, що викладені у п.16 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 24.01.2014 року, суд приходить до висновку, що ПАТ «Євраз ОСОБА_4» є винним підприємством у виникненні профзахворювання позивача та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у ОСОБА_3 45 % втрати працездатності, з переоглядом 01.04.2018 року, встановлення третьої групи інвалідності, період його роботи на шахті ім.Фрунзе з 16.04.1997 по 04.10.2004, глибину фізичних та моральних страждань позивача, потребу в санаторно-курортному лікуванні, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПАТ «Євраз ОСОБА_4», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 12000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб.

На підставі ст. 88 ЦПК України з ПАТ «Євраз ОСОБА_4» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн.

На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України, керуючись ст. ст. 10,11,60, 212-218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Євраз ОСОБА_4" про стягнення моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоровя задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» на користь ОСОБА_3 12000 (дванадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» на користь держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст рішення складено та підписано 26 квітня 2016 року.

Суддя: М. В. Зімін