Справа № 301/735/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" травня 2016 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,
ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.
Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони є батьками малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою. З вересня 2015 року між сторонами припинені подружні стосунки через різні характери, відсутність взаєморозуміння та різного роду негаразди. Відповідач категорично відмовився надавати допомогу на утримання дитини, хоча періодично виїжджає за кордон на сезонні роботи, тому має таку можливість. Просила суд зобов'язати відповідача до сплати аліментів в її користь на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій зменшила позовні вимоги і просила стягувати аліменти у розмірі по 700 грн. щомісяця, розглянути справу по суті у її відсутності, не заперечувала проти заочного рішення суду (а.с.8, 11).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав (а.с. 6).
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає зменшені позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Одним iз способiв такого утримання дитини є сплата алiментiв тим з батьків, хто проживає окремо вiд дитини, на користь того з батькiв, хто проживає разом з дитиною.
Сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).
Дитина проживає з позивачкою. Таке підтверджується і актом обстеження факту проживання від 11.02.2016 року, складеного комісією Білківської сільської ради (а.с. 5).
Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі.
Згідно зі статтею 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
З позовної заяви вбачається, що відповідач не має постійного місця роботи.
Враховуючи, що відповідач постійного місця роботи не має, його дохід є нерегулярним та мінливим, тому суд вважає визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Заперечень на позов відповідач не подав.
Відповідно до ст. 182 СК України суд враховує матеріальне становище сторін, а саме: відповідач є працездатним, однак, він не має постійного місця роботи та регулярного доходу, відсутність на його утриманні інших осіб.
При визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який на день розгляду справи становить 1228 грн., а також положення ст.141 СК України про рівність обов'язків матері і батька дитини, у тому числі, щодо її утримання.
Враховуючи наведене, суд вважає зменшені позовні вимоги задовольнити та визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, у сумі по 700 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення з позовом до суду, тобто з 13.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.
Оскільки п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачку звільнено від сплати судового збору, суд вважає, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, стягнути такий з відповідача в сумі 551 грн. 20 коп.
Керуючись ст. ст. 180-183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 11, 15, 31, 57-60, 88 ч.3, 158 ч.2, 197 ч.2, 208, 209, 212-215, 224, 367 ч. 1 п.1 ЦПК України,
Зменшений позов задовольнити.
Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, до сплати аліментів на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі по 700 (сімсот) грн. щомісячно, починаючи з 13 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.
Рішення про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуюча : М. О. Пітерських