Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2016 р. Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Бузовського В.В.,

при секретарі Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання наказу про оголошення догани незаконним та його скасування, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати незаконним та скасувати наказ про оголошення їй догани від 04.09.2015р., № ЛВЧДК-3-07/136. В обґрунтування вимог посилалася на те, що з 1983р., працює в Пасажирському вагонному депо Одеса-Головна ДП «Одеська залізниця» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі ПАТ «Українська залізниця»). 03.09.2015р., між провідником ОСОБА_2, та пасажиром поїзду ОСОБА_3, виникла суперечка. Вона, як начальник поїзду № 105 сполученням Київ ОСОБА_3, владнала конфліктну ситуацію та принесла вибачення пасажиру ОСОБА_3 В свою чергу, ОСОБА_3, телефоном повідомила керівництво депо Одеса-Головна про те, що провідник вагону № 7 ОСОБА_2, не ввічливо відповідала на її питання. При прибутті з рейсу, вона склала доповідну записку на імя начальника депо про інцидент який мав місце між пасажиром та провідником поїзду, та повідомила про те, що його було владнано на місці. Таким чином, посилаючись на зазначені обставини, вважає, що не допускала будь яких порушень трудової дисципліни, а тому наказ про оголошення догани не може бути законним.

Представник відповідача вимоги позову не визнала та пояснила, що від наказ про оголошення догани ОСОБА_1, від 04.09.2015р., № ЛВЧДК-3-07/136 є законним та виданий відповідно до вимог трудового законодавства. Крім того, зазначила, що догану було знято достроково 30.12.2015р., а отже взагалі відсутній предмет спору. Таким чином, просила в позові відмовити.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що 08 червня 1983 року ОСОБА_1, було прийнято на роботу до пасажирського вагонного депо Одеса-Головна ДП «Одеська залізниця» правонаступником якого є ПАТ «Українська залізниця» на посаду провідника пасажирського вагону, в серпні 1993 року вона була переведена на посаду начальника пасажирського поїзду, де пропрацювала до вересня 1994 року, після чого по 25 березня 1996 року працювала на посаді інструктора, а з 25 березня 1996 року і по теперішній час працює начальником пасажирського поїзда (відповідь № ЛВЧД-3-14/3672 від 02.11.2015 року).

За останні пять років за сумлінне виконання посадових обовязків ОСОБА_1, неодноразово було заохочено керівництвом депо, так: 30.08.2012 року згідно наказу № ЛВЧДК-3-50/151, мене заохочено з нагоди 30- річчя безперервної роботи на залізничному транспорті; 07.08.2014 року згідно наказу № ЛВЧДК-3-50/87, з нагоди 50-річчя від дня народження; 25.02.2015 року згідно наказу № ЛВЧДК-3-50/29 мені виплачено грошову винагороду за підсумками роботи у 2014 році; 06.05.2015 року, згідно наказу № ЛВЧДК-3-50/60, за сумлінне виконання посадових обовязків начальника поїзда (пасажирського) мені оголошено подяку.

04.09.2015 року наказом В.О. начальника Пасажирського вагонного депо ОСОБА_3 - Головна № ЛВЧДК-3-07/136, за неналежне виконання вимог п. 1.3 Інструкції начальника пасажирського поїзда у частині здійснення контролю за роботою поїзної бригади і виконання посадових обовязків, начальнику поїзда (пасажирського) ОСОБА_1, таб.№2013, згідно п.1 ст.147 КЗпП України, оголошено догану.

Підставою прийняття такого наказу стало усне звернення по телефону до керівництва пасажирського вагонного депо Одеса-Головна пасажира ОСОБА_3, (працівника ДП «Укрзалізниця»), яке мало місце 03.09.2015 року, про те, що на її думку, провідник вагону №7 пасажирського поїзду №105,не ввічливо їй відповіла на поставлене нею питання.

Також встановлено, що 03.09.2015 року, провідник ОСОБА_4, викликала ОСОБА_1, як начальника поїзда та довела до її відома, що під час посадки пасажирів у вагон №7 пасажирського поїзду №105 сполученням Київ - ОСОБА_3, до неї звернулася пасажир, як в наступному стало відомо - ОСОБА_3, із запитанням, «хто знаходиться в напівкупе провідника?», на що провідник відповів - «що це її родичі, які принесли їй їжу», та перед відправкою поїзда покинули вагон. Непорозуміння яке виникло з цього приводу, було врегульовано на місці після принесених ОСОБА_3, вибачень з боку ОСОБА_1 03.09.2015 року, прибувши з рейсу ОСОБА_1, склала доповідну записку на імя В.О. начальника пасажирського вагонного депо ОСОБА_3 - Головна - ОСОБА_5, в якій доповіла про інцидент, який мав місце між підлеглим їй провідником та пасажиром поїзда та який був вичерпаний на місці.

Не погоджуючись із даним наказом ОСОБА_1, звернулась до правової інспекції труда ради профспілки залізничників та транспортних будівельників України з питання незаконного притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Розглянувши її заяву, правовий інспектор праці Ради профспілки залізничників та транспортних будівельників України на Одеській з/д, направив начальнику пасажирського вагонного депо ОСОБА_3 - Головна - ОСОБА_6 подання №226-04 від 28.09.2015р., яким було запропоновано скасувати наказ В.О. начальника Пасажирського вагонного депо Одеса-Головна № ЛВЧДК-3-07/136 від 04.09.2015 року, оскільки він є неправомірним, так як провини ОСОБА_1, в діянні, яке їй було інкриміноване керівництвом не має. Як вбачається з відповіді начальника депо, ОСОБА_6, №ЛВЧД-3-14/3335 від 07.10.2015р., подання було розглянуте проте оскаржуваний наказ не скасовано, оскільки керівництво вважає його законним та обгрунтованим.

Відповідно до листа голови «Дорпрофсожу» ОСОБА_7 №412-04 від 12.10.2015 року за результатами вивчення наданих документів, провини ОСОБА_1, в порушенні п. 1.3 Інструкції начальника пасажирського поїзда у частині здійснення контролю за роботою поїзної бригади і виконання посадових обов'язків - не встановлено, а також зазначено що притягнення ОСОБА_1, до дисциплінарної відповідальності є неправомірним. Крім того, пунктом 2.1 протоколу №ЛВЧД-3-16/567 оперативної наради при В.О. начальника Пасажирського вагонного депо Одеса-Головна від 04.09.2015 року, вирішено не залучати начальника поїзда (пасажирського) ОСОБА_1, до обслуговування поїздів міждержавного сполучення та фірмових поїздів І класу, відповідно до п.16 Порядку підбору працівників поїзних бригад для обслуговування пасажирських поїздів.

Статтею ст. 147 КЗпП України встановлено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких видів стягнення: догана або звільнення.

Зміст та направленість вказаної норми закону вказує на те, що порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків. Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Такий моральний осуд має на меті примусити працівника належно виконувати трудові обов'язки.

Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків, зокрема: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер.

Статтею 139 КЗпП України встановлено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1, є неправомірним, оскільки не зясовано в чому конкретно проявилось порушення трудової дисципліни з боку ОСОБА_1, при винесенні оскаржуваного наказу не були дотримані правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України, зокрема, при обранні заходів дисциплінарного стягнення, не враховувались ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, а також попередня зразкова робота ОСОБА_1

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача про правомірність накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1, з підстав наведених вище, а також не приймає до уваги посилання на те, що догану було достроково знято, оскільки зняття догани відбулося не з підстави незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1, що встановлено при розгляді справи в суді, а у звязку із тим, що дисциплінарні стягнення виконали свою виховну роль (а.с. 91).

На підставі ст. ст. 10, 11, 58, 60, 64, 88, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати незаконним та скасувати наказ В.О. начальника Пасажирського вагонного депо Одеса-Головна №ЛВЧДК-3-07/136 від 04.09.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, згідно п.1 ст.147 КЗпП України, за неналежне виконання вимог п. 1.3 Інструкції начальника пасажирського поїзда у частині здійснення контролю за роботою поїзної бригади і виконання посадових обовязків та оголошення догани та п.2.1 протоколу №ЛВЧД-3-16/567.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: