АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Солом'янського районного суду міста Києва від 23 лютого 2016 року по матеріалам позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дій неправомірними, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року позивач звернулась із зазначеним позовом, в якому із посиланням на Закон України «Про захист прав споживачів», просила визнати неправомірними дії відповідача - ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо нарахування заборгованості за придбані 08 жовтня 2013 року та 21 жовтня 2013 року товари з використанням сервісу «оплата частинами». (а.с.2-4)

Ухвалою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 23 лютого 2016 рокуматеріали позовної заяви повернуто позивачці для подання до належного суду.(а.с.29)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду Солом'янським районним судом міста Києва. На обґрунтування скарги зазначила, що купівля-продаж товару відбулися в АДРЕСА_1 у ФОП ОСОБА_2, яка також зареєстрована в Солом'янському районі міста Києва, тому посилаючись на п. 5 ст. 110 ЦПК України вважає, що не порушувала територіальну підсудність. (а.с.33-34)

Представник апелянта - ОСОБА_3 підтримала скаргу і просила її задовольнити. ОСОБА_1 до суду не прибула була сповіщена направленням повістки та електронними засобами зв'язку, тобто встановленим порядком про що у справі є докази. (а.с. 54-55)

Зважаючи на вимоги ч. 6 ст. 74, ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 109 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

За змістом ч. 5 ст. 110 цього Кодексу, позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 114 цього Кодексу (ч. 14 ст. 110 цього Кодексу).

При цьому, реєстрація у встановленому законом порядку місця перебування особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦКі статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Предметом заявлених позивачем вимог є захист прав споживача фінансових послуг шляхом визнання неправомірними дій ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо нарахування заборгованості по поверненню кредитних коштів наданих за картковим рахунком. (а.с.2-4)

У позовній заяві позивач зазначила своє місце проживання: АДРЕСА_2, а місцезнаходження відповідача: АДРЕСА_3. (а.с.2-4)

При цьому, за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в м. Києві від 04 січня 2016 року ОСОБА_1 знята з реєстрації за адресою АДРЕСА_2 та зареєстрована за адресою: Рівненська обл., м. Сарни. (а.с.24)

Доводи позивачки про те, що їй заподіяно шкоду в Солом'янському районі міста Києва колегія суддів відхилила, оскільки між сторонами виник спір щодо наданих відповідачем фінансових послуг карткового рахунку, за яким ОСОБА_1 фактично отримала кредит для купівлі товарів.

В матеріалах позовної заяви відсутні докази, які вказували б на місце виконання укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» договору карткового рахунку саме у Солом'янському районі міста Києва.

За таких обставин, ухвала судді районного суду є законною і обґрунтованою, доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст.ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу судді Солом'янського районного суду міста Києва від 23 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Мазурик

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/6237/2016

Унікальний номер 760/22088/15-ц

Головуючий у першій інстанції - УсатоваІ.А.

Доповідач Левенець Б.Б.