Справа № 308/4906/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Микуляк П.П.,

при секретарі Остич Л.В.

за участю представника позивача ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УКРГАЗПРОМБАНК», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» ОСОБА_6, до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕВ», ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ

ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.09.2012 року між Банком та ТОВ «ЛЕВ» було укладено Договір банківського кредиту №2-КЛ/12-У, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з граничним лімітом заборгованості в розмірі 220000,0 грн., із сплатою відсотків за його користування в розмірі 25% річних, з кінцевим терміном повернення 16.09.2013 року.

Згодом, згідно Додаткової угоди №2 від 16.09.2013 року до Кредитного договору встановлено термін кредитування до 15.09.2014 року, згідно Додаткової угоди №5 від 07.04.2014 року до Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом встановлена 24,5% річних, згідно Додаткової угоди №6 від 21.04.2014 року до Кредитного договору сума кредитної лінії була зменшена до 168000,0 грн.

За умовами Кредитного договору Позичальник зобовязався повернути кошти в повному розмірі разом із нарахованими відсотками згідно встановленого «Графіку повернення кредиту».

Станом на 07.04.2015 року Позичальник свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, яка становить 161105,67 грн., з яких: 118000,0 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 14390,62 грн. прострочена сума заборгованості по відсотках за користування кредитом за період 01.10.2014 року по 06.04.2015 року; 28715,05 грн. пеня за порушення виконання зобовязань за період з 16.04.2014 року по 07.04.2015 року.

Виконання зобовязань Позичальника ТОВ «ЛЕВ» за Кредитним договором було забезпечено порукою фізичних осіб, з якими укладено договори, а саме: 17.09.2012 року між Банком та ОСОБА_2 укладено Договорі поруки №1-П/12-У; 17.09.2012 року між Банком та ОСОБА_4 укладено Договорі поруки №2-П/12-У, за умовами яких Поручителі зобовязались перед Кредитором відповідати за виконання Позичальником зобовязань за Кредитним договором у повному обсязі. Поручителі відповідають перед Кредитором, як солідарні боржники.

Приймаючи до уваги, що на день подачі позовної заяви ні Позичальник, ні Поручителі взяті на себе зобовязання не виконали, Банк вважає, що заборгованість за договором банківського кредиту №2-КЛ/12-У від 17.09.2012 року має бути стягнута з відповідачів в солідарному порядку.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків:

17 вересня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «УКРГАЗПРОМБАНК» та ТОВ «ЛЕВ», в особі директора ОСОБА_2, було укладено Договір банківського кредиту №2-КЛ/12-У, за умовами якого Банк надав Позичальнику грошові кошти (кредит) у вигляді відновлювальної кредитної лінії з граничним лімітом заборгованості в розмірі 220000,0 грн., із сплатою відсотків за його користування в розмірі 25% річних, комісією за управління кредитною лінією 0,1% від суми наданого кредиту або його частини (траншу), з кінцевим терміном повернення 16.09.2013 року.

Згідно Додаткової угоди №2 від 16.09.2013 року до Кредитного договору встановлено термін кредитування до 15.09.2014 року, згідно Додаткової угоди №5 від 07.04.2014 року до Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом встановлена 24,5% річних, згідно Додаткової угоди №6 від 21.04.2014 року до Кредитного договору сума кредитної лінії була зменшена до 168000,0 грн.

З досліджених судом матеріалів справи слідує, що виконання зобовязань Позичальника ТОВ «ЛЕВ» перед Банком за Кредитним договором було забезпечено порукою фізичних осіб, з якими укладено договори, а саме: 17.09.2012 року між Банком та ОСОБА_2 укладено Договір поруки №1-П/12-У; 17.09.2012 року між Банком та ОСОБА_4 укладено Договір поруки №2-П/12-У.

Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість Позичальника ТОВ «ЛЕВ» за Договором банківського кредиту №2-КЛ/12-У від 17.09.2012 року станом на 07.04.2015 року становить 161105,67 грн., з яких: 118000,0 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 14390,62 грн. прострочена сума заборгованості по відсотках за користування кредитом за період 01.10.2014 року по 06.04.2015 року; 28715,05 грн. пеня за порушення виконання зобовязань за період з 16.04.2014 року по 07.04.2015 року.

Позивач вважає, що така заборгованість за Кредитним договором має бути стягнута з Позичальника ТОВ «ЛЕВ» та Поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_4

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, у яких закріплюються їхні права та обов'язки, а також умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, що встановлює обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

Статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

З досліджених судом матеріалів слідує, що виконання зобовязань Позичальника ТОВ «ЛЕВ» перед Банком за Кредитним договором було забезпечено порукою фізичних осіб, з якими укладено договори, а саме: 17.09.2012 року між Банком та ОСОБА_2 укладено Договір поруки №1-П/12-У; 17.09.2012 року між Банком та ОСОБА_4 укладено Договір поруки №2-П/12-У. Відповідно до умов договорів Поручителі відповідають перед Банком у тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених Кредитним договором, відшкодування збитків. У разі невиконання зобовязань за Кредитним договором Поручитель та Позичальник відповідають перед Банком, як солідарні боржники.

За змістом укладених між сторонами Договорів поруки Поручитель і Боржник відповідають перед Банком як солідарні боржники. При цьому, умовами цих договорів не передбачено солідарної відповідальності Поручителів між собою.

Кожен з Поручителів окремо поручився відповідати перед кредитором разом з Позичальником, як солідарний боржник за окремим договором. Крім того, умовами Договорів поруки передбачено право кредитора пред'явити свої вимоги безпосередньо Поручителю.

Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлено солідарної відповідальності поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України відсутні.

Крім того, пунктами 1, 3 частини першої статті 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із частиною першою статті 1, статей 2, 12 ГПК України справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у яких сторонами є юридичні особи, розглядаються господарськими судами.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, розгляд яких проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Така правова позиція викладена Верховним судом України у Постанові від 24.04.2016 року у справі №6-2974цс15.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що у відповідності до вимог ст. 16 ЦПК України обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства не допускається, на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, приходить до висновку, що провадження в справі за позовною заявою «УКРГАЗПРОМБАНК» в частині стягнення заборгованості в солідарному порядку з ТОВ «ЛЕВ» слід закрити.

Питання щодо заявлених ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» вимог в частині стягнення заборгованості за Договором банківського кредиту №2-КЛ/12-У від 17.09.2012 року з Поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 суд вирішує окремим процесуальним документом.

Керуючись ст. ст. 205 ч.1, 206, 208, 209, 210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження в справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УКРГАЗПРОМБАНК», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» ОСОБА_6, до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕВ», ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині стягнення заборгованості з товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕВ» - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя : Микуляк П.П.