АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретар Шерівська Ю.А.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства акціонерного банку ,,Укргазбанк" в особі Чернівецької обласної дирекції акціонерного банку ,,Укргазбанк" про визнання недійсним одностороннього правочину та стягнення коштів, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерного банку ,,Укргазбанк" на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства акціонерного банку ,,Укргазбанк" в особі Чернівецької обласної дирекції акціонерного банку ,,Укргазбанк" (далі - ПАТ АБ,, Укргазбанк") про визнання недійсним одностороннього правочину та стягнення коштів.

Вказував на те, що 17 грудня 2014 року він уклав з ПАТ АБ ,,Укргазбанк" в особі Чернівецької обласної дирекції АБ ,,Укргазбанк" договір комплексного банківського обслуговування, на підставі якого став держателем платіжної картки за тарифним планом „Рго запас" Visa Еlесtron № НОМЕР_1.

З 20 по 30 січня 2015 року за допомогою вказаної платіжної картки він розрахувався за придбані товари. За ці операції банк в односторонньому порядку без його згоди і відома стягнув з нього комісію в розмірі 30% від суми оплати, що становить 5155 грн 62 коп.

------------------------------------------------------------------------------------------------------22ц- 650/16 головуючий у І-й інстанції Слободян Г.М.

категорія: 19/24 суддя-доповідач: ОСОБА_3

На його вимоги про повернення коштів від 30 січня 2015 року та 24 березня 2015 року отримав відповідь про те, що банк вчинив односторонній

правочин, згідно з яким була введена комісія за операціями безготівкової оплати товарів чи послуг та операціями видачі готівкових коштів в банківських установах та банкоматах за межами України за допомогою платіжної картки, відкритої в національній валюті України.

Крім того, банк зазначив, що листом НБУ № 19-103/6990 від 05 лютого 2015 року було скасовано практику встановлення індикативного курсу НБУ, тому банк з 5 лютого 2015 року відмовився від односторонніх правочинів, вчинених банком 3 листопада 2014 року та 20 січня 2015 року. У зв'язку з чим, з 5 лютого 2015 року скасована комісія в розмірі 30,00 % за операціями безготівкової оплати товарів чи послуг та операціями видачі готівкових коштів в банківських установах та банкоматах за межами України за допомогою платіжної картки, відкритої в національній валюті України.

Посилаючись на ці обставини та уточнюючи позовні вимоги, ОСОБА_1 просив визнати недійсним односторонній правочин ПАТ АБ ,,УкргазБанк" від 20 січня 2015 року та стягнути з ПАТ АБ ,,УкргазБанк" незаконно списані кошти у виді комісії за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників ,,Ощадних" рахунків в сумі 5155 грн 62 коп.

Заочним рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 листопада 2015 року позов задоволено: визнано недійсним односторонній правочин ПАТ АБ ,,УкргазБанк" від 20 січня 2015 року; стягнуто з ПАТ АБ ,,Укргазбанк" на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 5155 грн 62 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ ,,Укргазбанк"просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що статтею 16 ЦК України не передбачено такого способу захисту порушених прав, який обраний позивачем.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду в частині його правового обґрунтування слід змінити, а в решті рішення - залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно зі ст.2 Закону України „Про банки і банківську діяльність" банківські рахунки визначаються як рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Судом встановлено, що 17 грудня 2014 року між позивачем та ПАТ АБ ,,УкргазБанк" було укладено договір комплексного банківського обслуговування, відповідно до якого позивачу видано платіжну картку за тарифним планом „Рго-запас+" Visa Elektron № НОМЕР_1 (а.с.5-9).

За умовами договору позивач дав згоду банку здійснювати списання коштів з карткового рахунку на суму операцій, виконаних за допомогою платіжної картки, на підставі платіжних повідомлень еквайрів. За надання послуг, передбачених договором, банк отримує плату в розмірі та строки, що передбачені тарифами банку, оприлюдненими на сайті банку.

Пунктами 2.5.1., 2.6.3. тарифного плану „Рго-запас+" передбачено, що тариф за безготівкову оплату товарів чи послуг за допомогою платіжної картки становить 1,00 грн, а за видачу готівкових грошових коштів в установах та банкоматах за межами України з „Ощадного" рахунку в національній валюті України тариф становить 1,5 % min 6,00 EUR (а.с.10-12).

20 січня 2015 року ПАТ АБ ,,Укргазбанк" вчинив односторонній правочин, відповідно до якого була введена додаткова комісія у розмірі 30 % за операціями безготівкової оплати товарів чи послуг та операціями видачі готівкових грошових коштів в банківських установах та банкоматах за межами України за допомогою платіжної картки, відкритій в національній валюті України (а.с.13-16).

За правилами ч.1 ст.651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін , якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 14.10 ст.14 Закону України ,,Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк має право вносити зміни до правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомивши про відповідні зміни користувача у спосіб, передбачений договором. Банк зобов'язаний надіслати користувачу не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомлення про такі зміни. Банк у повідомленні зобов'язаний зазначити, що користувач має право до дати, з якої застосовуватимуться зміни, розірвати договір без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання. Зміни до правил використання електронного платіжного засобу або тарифів є погодженими користувачем, якщо до дати, з якої вони застосовуватимуться, користувач не повідомить банк про розірвання договору.

Згідно з п.8.3.1. договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників ,,Ощадних" рахунків, банк вправі в односторонньому порядку вносити зміни та доповнення до тарифів на послуги, що надаються держателю платіжної картки, шляхом вчинення одностороннього письмового правочину. Такий односторонній письмовий правочин банку створює та/чи змінює відповідним чином права та обов'язки банку та/або клієнта за цим договором. Такий правочин набуває чинності з дати вказаної в ньому. Банк вправі вчиняти односторонній письмовий правочин шляхом розміщення (оголошення) письмового правочину банку на дошках (дошці) об'яв банку, що розміщуються в загальнодоступних для клієнтів місцях, а саме - операційній залі банку, а також мережі Інтернет на сайті банку:www.ukrgasbank.com у розділі ,,Платіжні картки". У кожному разі вчинення банком одностороннього письмового правочину, такий правочин розмішується (оголошується) банком на дошках (дошці) об'яв та сайті банку за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни та доповнення до цього договору та набуває чинності з дати, вказаної в ньому.

Як вбачається з матеріалів справи, на сайті ПАТ АБ ,,УкргазБанк" (yvww.ukrgazbank.com) було розміщено односторонній правочин до договорів на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки АБ ,,УкргазБанк" та договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у формі публічної пропозиції за тарифними планами, зокрема і тарифним планом ,,Рго-запас", які починають діяти з 20 січня 2015 року(а.с. 13-16).

Проте відповідач не надав суду доказів того, що вказане повідомлення було розміщено на сайті за 30 календарних днів до дати, з якої почали діяти зміни до зазначених договорів щодо розміру комісії.

Отже, вчинений банком односторонній правочин суперечить ст.651 ЦК України, ст.14 Закону України ,,Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечить цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину е недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

З огляду на викладене оспорюваний позивачем правочин слід визнати недійсним з підстав, встановлених ч.1 ст.203 ЦК України.

Проте суд першої інстанції, правильно встановивши обставини справи, дійшов помилкового висновку про визнання вказаного правочину недійсним з підстав, передбачених ст.230 ЦК України.

За змістом ч.1 ст.230 ЦК України правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст.229 цього Кодексу).

Пленум Верховного Суду України у п.20 постанови № 9 від 6 листопада 2009 року „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз'яснив судам, що норми статті 230 ЦК не застосовуються щодо односторонніх правочинів.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з 20 по 30 січня 2015 року ОСОБА_1 за допомогою платіжної картки розрахувався за придбання товарів на загальну суму 29175 грн 87 коп, від якої банк незаконно стягнув комісію в розмірі 30 %, що становить 5155 грн 62 коп (а.с.19-20).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вимоги позивача щодо стягнення з відповідача незаконно списаних з рахунку позивача коштів в сумі 5155 грн 62 коп.

Безпідставними є доводи апелянта про те, щостаттею 16 ЦК України не передбачено такого способу захисту порушених прав, який обраний позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК).

У ч.2 ст. 16 ЦК України визначено перелік основних засобів захисту цивільних прав та інтересів. Одним з таких засобів є визнання правочину недійсним (п.2).

У заяві про зміну предмета позову ОСОБА_1 просив суд визнати односторонній правочин, вчинений відповідачем 20 січня 2015 року, недійсним та стягнути з останнього незаконно отримані за цим правочином кошти у виді комісії.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині його правового обґрунтування відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає зміні. В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку ,,Укргазбанк" задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 листопада 2015 року в частині його правового обґрунтування змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання суду на положення ст.230 ЦК України як на підставу задоволення позову та застосувати до правовідносин сторін ч.1 ст.203 ЦК України.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: