Справа №: 398/865/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"26" травня 2016 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

за участі секретаря Борозни Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, заінтересована особа ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, зокрема, встановити, що місцезнаходження спадкового майна 1 / 2 частина квартири, яка належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08.10.1999 року першою Олександрійською державною нотаріальною конторою реєстровий №1719 на квартиру АДРЕСА_1, в дійсності є квартира АДРЕСА_2.

У судовому засіданні заявник підтримав вимоги та просив їх задоволити.

Заінтересована особа у судовому засіданні вимогb заявника підтримала та також просила їх задоволити.

Заслухавши сторін, судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини, а також досліджені матеріали справи та докази у їх сукупності та взаємозвязку.

ОСОБА_1 народився 14 лютого 1940 року, відповідно до паспорту громадянина України, серії ЕА №888540, виданого 13 лютого 2002 року.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 19.10.1994 року, квартира АДРЕСА_3 належала ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Загальна площа квартири 51,6 кв.м.

В Олександрійському міжміському бюро технічної інвентаризації зареєстровано право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_3, реєстр №9314/63.

08 жовтня 1999 року державним нотаріусом Першої Олександрійської нотаріальної контори вчинено нотаріальну дії та видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3. Нотаріус зазначив у свідоцтві, що спадкове майно складається з 1 / 2 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_4, реєстр №1719.

Судом встановлено, що державний нотаріус вказав помилково у свідоцтві про право на спадщину за законом будинок №48, а потрібно вказати: будинок №43.

27 січня 2016 року державний нотаріус Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 у листі №95/01-16 повідомив ОСОБА_1, що згідно п. 6.13. Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 року №3253/5, у випадку допущення помилки у тексті нотаріального оформленого документа, який не потребує підпису особи, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії (свідоцтва, виданого нотаріусом, копії документа, дубліката документа тощо), внесення дописок чи виправлень до тексту документа здійснюється за заявою такої особи, зареєстрованою у Журналі реєстрації вхідних документів. Виправлення помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчу вального напису, із зазначенням дати та проставлянням свого підпису і печатки. Станом на 27.01.2016 року, нотаріус, який видав свідоцтво не працює.

10 березня 2016 року, державний нотаріус Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 відмовив у посвідченні договору дарування, так як з наявністю помилки у номері будинку, неможливо підтвердити право власності на квартиру №48, що знаходиться у місті Олександрії Кіровоградської області по вулиці Червоного Козацтва будинок №43.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Суд дійшов висновку, що заявник захищає порушене право у такий спосіб, у даному випадку не визначено іншого порядку його встановлення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, тому заява є обґрунтованою.

Ч. 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 6 ст. 59 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, факт що має юридичне значення підтверджений.

На підставі ст. 256, 259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що спадкове майно, а саме 1 / 2 частина квартири АДРЕСА_3 належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08.10.1999 року першою Олександрійською державною нотаріальною конторою, реєстровий №1719.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА