Справа № 733/1583/15-ц Провадження № 22-ц/795/901/2016 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Головченко М. М. Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛакізи Г.П.,
суддів:Скрипки А.А., Шевченка В.М.,
при секретарі:Покладі Д.В.,
за участю:ОСОБА_5, адвоката Івашка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 березня 2016 року в справі за поданням начальника Відділу державної виконавчої служби Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області Мірошніченка О.О. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_5, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ічнянського районного суду від 25 березня 2016 р. задоволено подання начальника Відділу державної виконавчої служби Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області Мірошніченка О.О. Боржника ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, жительку АДРЕСА_1, тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати вказану ухвалу про встановлення їй тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала є незаконною.

ОСОБА_5 посилається на те, що в поданні начальника ВДВС не доведений факт її ухилення від виконання зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, а лише це є визначеною п.18 ч.3 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження" підставою для звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України. Саме по собі невиконання нею як боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про її ухилення від виконання покладених на неї судовим рішенням обов'язків. Також зазначає, що жодних дій, які б свідчили про ухилення, нею не вчинялося.

В поданих письмових запереченнях на апеляційну скаргу начальник Відділу державної виконавчої служби Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області Мірошніченко О.О. просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу Ічнянського районного суду від 25 березня 2016 року залишити без змін як таку, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, є законною та обґрунтованою. Зазначає, що за весь час перебування виконавчого провадження на виконанні у Відділі ОСОБА_5 жодного разу не з'являлася до Відділу та не повідомила державного виконавця про здійснені нею заходи щодо виконання рішення суду та не вчинила жодних дій, які б свідчили про те, що вона має намір виконати рішення. Це свідчить про те, що ОСОБА_5 ухиляється від виконання рішення суду.

В судове засідання начальник Відділу державної виконавчої служби Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, від нього надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Відділу, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності за правилами ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_5 та її представника - адвоката Івашка В.В., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи подання суд першої інстанції зазначив, що оскільки у боржника ОСОБА_5 наявні невиконані зобов'язання, покладені на неї судовим рішенням, наявна підстава для обмеження її у праві виїзду з України за кордон до виконання своїх зобов'язань.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, враховуючи наступне.

Статтею 377-1 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 31 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ч.1 ст.6 вказаного Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - ухилення громадянина України від виконання ним зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно з п.18 ч.3 ст.11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням.

Таким чином, в розумінні вказаних правових приписів, обов'язковою законною підставою для обмеження громадянина України у його праві виїзду за межі України може бути лише ухилення боржника від виконання ним своїх зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи).

Словосполучення „ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положення ч.2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

По справі встановлено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області знаходиться виконавче провадження ВП №50231265 з виконання виконавчого листа №733/1583/15, виданого 30.10.2015 року Ічнянським районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь правонаступника іноземного підприємства „Брітіш ЕКО Сістем Текнолоджі" заборгованості за договором купівлі-продажу від 25.12.2013 року в сумі 278375 грн. 77 коп., а також понесених судових витрат в розмірі 2783 грн. 76 коп., всього в розмірі 281159 грн. 53 коп. (а.с.145).

18.02.2016 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Ічнянського районного управління юстиції Настич Р.М. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за цим виконавчим листом (а.с.146).

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження та виклик державного виконавця №577/03-30 від 19.02.2016 року, яким ОСОБА_5 зобов'язано з'явитися до державного виконавця 22.02.2016 року з 9 до 12 год. для сплати боргу або надання підтверджуючих документів про сплату, 19.02.2016 р. направлені боржнику ОСОБА_5, яка проживає в АДРЕСА_1, про що свідчить копія наданої поштової квитанції (а.с.146-148); доказів їх отримання ОСОБА_5 матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, матеріали справи не містять доказів ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань за період з дати відкриття виконавчого провадження 18.02.2016 р. до звернення до суду 25.03.2016 р. з поданням про встановлення боржнику тимчасового обмеження. Дані про вжиття державним виконавцем протягом вказаного періоду інших заходів щодо виконання судового рішення суду не надані.

Сам по собі факт наявності невиконаного зобов'язання не може бути підставою для задоволення подання державного виконавця про встановлення боржнику тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки обов'язковою законною підставою для обмеження громадянина України у його праві виїзду за межі України може бути лише ухилення боржника від виконання ним своїх зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи).

Відтак, висновок суду першої інстанції про необхідність задоволення подання не можна визнати законним, а тому відповідно до ч. 2 ст. 312 ЦПК України апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 березня 2016 року скасувати.

В задоволенні подання начальника Відділу державної виконавчої служби Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області Мірошніченка О.О. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_5 відмовити.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області на користь ОСОБА_5 275 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування сплаченого нею при подачі апеляційної скарги судового збору.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: