Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Сидоренку П.М., Бабченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою: ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на його користь завдану матеріальну шкоду у сумі 51 401,67 гривень, суму витрат на проведення автотоварознавчого дослідження по визначенню розміру завданої матеріальної шкоди в сумі 1 328,40 гривень, витрат по направленню листа та телеграми відповідачу з повідомлення про дату та час проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 106,73 гривні, що разом складає 52 836,80 гривень; стягнути з ОСОБА_2 на його користь сплачений ним судовий збір в сумі 528,37 гривень.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 квітня 2014 року ОСОБА_2 о 00 годині 05 хвилин, керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись на перехресті пр-т Ватутіна - б-ру Перова в м. Києві, здійснив поворот ліворуч на заборонений сигнал світлофору, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2, під його керуванням, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків, та порушення п. 16.6. ПДР. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340,00 гривень. Станом на 20 серпня 2014 року вказана постанова набрала законної сили. з постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2014 року вбачається, що ОСОБА_2 працює супервайзером ІП «Coca-Cola Beverages Ukraine Limited». На момент скоєння ДТП відповідач свої трудові обов'язки не виконував. Автомобіль «Тойота», державний номер НОМЕР_2, зареєстровано за ним. Йому відомо, що на момент скоєння ДТП - 25 квітня 2014 року відповідальність відповідача, як особи, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем «Шевроле Авео», державний номер НОМЕР_1, була застрахована згідно договору страхування цивільно-правової відповідальності (поліс № АС/3369553) укладеним з ПрАТ «СК «ТАС». Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 11 вересня 2014 року № 11278/14-54 складеного судовим експертом КНДІСЕ Береговим С.В., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_2 після ДТП, станом на дату оцінки складає: 96 401,67 гривень. При цьому, ним понесені витрати на проведення автотоварознавчого дослідження № 11278/14-54 в сумі 1 328,40 гривень та витрати, пов'язані з повідомленням відповідача про дату та час проведення експертизи, шляхом направлення рекомендованого листа та телеграми в сумі 106,73 гривні, що разом становить 1 435,13 гривень. Він звернувся до страхової компанії «ТАС», в якій була застрахована відповідальність відповідача, з заявою про виплату страхового відшкодування по факту ДТП. Згідно листа КРД АТ «СГ ТАС» вих. № 01-14/894 страхова компанія разом з ним погодили виплату останньому частини страхової суми в розмірі 45 000,00 гривень з встановленням дати виплати на 31 жовтня 2014 року. Проте, в повному об'ємі завдана йому шкода внаслідок неправомірних дій відповідача, не була відшкодована, а тому у зв'язку з недостатністю страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди, останній зобов'язаний сплатити йому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача - ОСОБА_2, на час вчинення ДТП була застрахована у АТ «СК «ТАС», він вважає, що відповідач, як особа винна в скоєнні ДТП 25 квітня 2014 року на підставі ст. 1166, 1194 ЦК України повинен відшкодувати йому шкоду, у розмірі 51 401,67 гривень, що становить різницю між фактичним розміром шкоди (96 401,67 гривень) та сумою страхової виплати (45 000,00 гривень), яку він отримає від АТ «СК «ТАС», як страхової компанії з якою уклав договір відповідач або власник автомобілю «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_1, про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Пояснив суду, що СК «ТАС» виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 45 000 гривень, при цьому ліміт відповідальності у договорі встановлений у розмірі 50 000 гривень, у зв'язку з чим саме відповідач має сплатити позивачу різницю між завданою матеріальною шкодою та страховим відшкодуванням.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував. Пояснив суду, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у СК «ТАС», при цьому страхова компанія сплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 45 000 гривень, при цьому ліміт відповідальності у договорі встановлений у розмірі 50 000 гривень. У зв`язку з чим, вважає, що відповідач не має сплачувати додатково ще 5 000 гривень. Крім того, вважає наданий позивачем висновок щодо визначення матеріального збитку, неналежним доказом, оскільки експерт не попереджувався про кримінальну відповідальність.

Уповноважений представник третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника третьої особи.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 квітня 2014 року о 00 годині 05 хвилин на перехресті пр-ту Ватутіна - б-ру Перова в м. Києві між автомобілем «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобілем «Toyota», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, що призвела до пошкодження транспортних засобів та завданню матеріальних збитків.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2014 року, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с.7).

На даний час постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2014 року не скасована та набрала законної сили.

За нормою частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частиною четвертою цієї ж статті встановлено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Toyota Corolla», державний номер НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, в даному випадку, майнова шкода - зменшення майнової сфери особи (учасника правовідносин, потерпілого) внаслідок пошкодження чи знищення її майна або внаслідок порушень її особистих немайнових прав.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 11278/14-54 від 11 вересня 2014 року, складеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (КНДІСЕ), вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2 після ДТП, станом на дату оцінки, складає: 96401,67 гривень; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_1 в результаті ДТП, яка сталася 25 квітня 2014 року, складає: 68 855,40 гривень (а.с.11-17).

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» на підставі полісу № АС/336955.

Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно ч.1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором.

Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 жовтня 2014 року позивач звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування (а.с.48).

Відповідно до листа-відповіді Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», розмір страхового відшкодування встановлений на рівні 45000 гривень дата виплати встановлена на 31 жовтня 2014 року (а.с.29).

Відповідно до п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Статтею 1194 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як передбачено п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не надано суду будь-яких доказів в спростування вимог позивача про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 51 401 гривень 67 копійок.

Таким чином, сума страхового відшкодування, виплачена позивачу з боку ПрАТ «СГ «ТАС», є меншою розміру страхової суми, встановленої на одного потерпілого, у зв'язку з чим позивач має право на відшкодування шкоди у вигляді виплати між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що становить 51 401 гривень 67 копійок (96 401,67 гривень (розмір шкоди) - 45 000 гривень (страхове відшкодування).

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 51 401 гривень 67 копійок.

Крім того, позивачем також були понесені витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 328 гривень 40 копійок, що підтверджується квитанцією № 26 від 01 вересня 2014 року та підлягають до стягнення з відповідача (а.с.26).

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов'язаних з повідомленням відповідача про дату та час проведення експертизи шляхом направлення рекомендованого листа та телеграми у розмірі 106,73 гривень, то вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки експертне дослідження проводилося за заявою самого позивача, а вказані витрати не є втратами, яких особа зазнала у зв'язку з пошкодженням автомобіля, а також витратами, які особа зробить для відновлення порушеного права, в розумінні ст. 22 Цивільного кодексу України.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 51 401 гривню 67 копійок, витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 1 328 гривень 40 копійок.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 527 гривень 30 копійок.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 22, 979, 988, 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, ст. ст. 9, 25 Закону України «Про страхування», ст.ст. 1, 6, 9, 22, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1, 4, 10, 11, 14, 56, 57, 58, 79, 84, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 51 401 гривню 67 копійок, витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 1 328 гривень 40 копійок та судовий збір в сумі 527 гривень 30 копійок, а всього 53 257 (п`ятдесят три тисячі двісті п`ятдесят сім) гривень 37 (тридцять сім) копійок.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: