РІШЕННЯ

Іменем України

29 квітня 2016 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області

в складі:

головуючого - судді Голубенка В.Л.

при секретарі Забрудській В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа Білицька селищна рада Кобеляцького району Полтавської області, про усунення перешкод в користуванні житлом, вселення та встановлення порядку користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, 08.10.2015 року, звернулася з даним позовом до суду, в якому зазначає, що після смерті свого батька ОСОБА_6, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.2013 року, реєстр № 1-1305 (спадкова справа № 653/2012 Кобеляцька ДНК), вона є власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_1. Дана квартира розташована на першому поверсі двоповерхового будинку, має загальну пл. 59,3 кв.м., житлову площу 41,1 кв.м., складається із трьох кімнат площею: 14,3 кв.м., 16,6 кв.м. та 10,2 кв.м., кухні площею 6,4 кв.м., вбиральні площею 0,9 кв.м., ванної кімнати площею 2,5 кв.м., коридору площею 8,4 кв.м. Державна реєстрація її права власності на 1/2 частку цієї квартири вчинена 16.09.2013 року. Співвласником даної квартири є відповідач ОСОБА_2, який користується нею разом з членами своєї сім»ї. дружиною та двома дітьми. Відповідач перешкоджає їй у користуванні даною квартирою, не впускає її до квартири, не дає від неї ключів, не бажає в добровільно встановити порядок користування квартирою, чим обмежує її законні права. Виділити в натурі 1/2 частку спірної квартири, неможливо з технічних причин, і з цього приводу є рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області за 2014 рік. З вини відповідача, в даний час, вона не взмозі користуватися належною часткою квартири. Просить суд вселити її в дану квартиру та виділити їй для проживання в ній кімнату пл.16,6 кв.м., зобов»язати відповідача усунути перешкоди в користуванні даною квартирою, шляхом надання їй ключів від вхідних дверей квартири. Стягнути з відповідача різницю вартості житлової площі, а також понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн. та 2000 грн. за надання правової допомоги. (а.с.1-6).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги і пояснила, що згодна на виділення їй у користування кімнати пл.10,20 кв.м. згідно варіанта будівельно-технічної експертизи.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов заперечують, оскільки вважають, що позивач не має наміру там проживати, має інше житло.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, будучи належним належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, повторно, в судове засідання не з»явилися, про причину неявки, суд не повідомили. При цьому, інтереси неповнолітньої ОСОБА_4, в судовому засіданні представляє її мати відповідач ОСОБА_3

Представник третьої особи Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області в судове засідання не з»явився, однак селищний голова подав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника (а.с.125).

Суд розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3 та ст.321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків встановлених Конституцією та законом.

Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.358 ЦК України, Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ч. 1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.16 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.03.2016 року, виданого Кобеляцькою ДНК, реєстр 1-1305, спадкова справа № 653/2012, є власником 1/2 частки квартири №, 4, що знаходиться в смт. Білики вул. Миру, 17 Кобеляцького району Полтавської області, житловою площею 41,1 кв.м., загальною площею 59,3 кв.м., після померлого 22.10.2012 року, свого батька ОСОБА_6 (а.с.7-9).

Згідно технічного паспорта, дана квартира розташована на першому поверсі двоповерхового будинку складається із трьох кімнат площею: 14,3 кв.м., 16,6 кв.м. та 10,2 кв.м., кухні площею 6,4 кв.м., вбиральні площею 0,9 кв.м., ванної кімнати площею 2,5 кв.м., коридору площею 8,4 кв.м. (а.с.8-11).

Співвласником іншої 1/2 частки даної квартири, є відповідач ОСОБА_2, який проживає в даній квартирі разом із своєю сім»єю дружиною ОСОБА_3 та двома дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.35-37, 42-43, 53, 55-56, 59-65, 79-80).

Згідно акту за участю депутатів Білицької селищної ради вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не допускає позивача до квартири АДРЕСА_2 (а.с.15).

Вказані обставини в судовому запсіданні не заперечували і самі відповідачі ОСОБА_2та ОСОБА_3, оскільки позивач має інше житло.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно правової позиції ЄСПЛ, відповідно до п.1 ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Насамперед воно охоплює право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Відповідно до цього, на Україну, в особі її державних органів, покладається зобов»язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.09.1990). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986), так і наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999).

Відповідно до висновку експерта № 99-15 від 25.01.2016, співвласникам спірної квартири АДРЕСА_2, можливо встановити порядок користування даною квартирою з виділенням конкретних приміщень в натурі, що не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об»єкт самостійної власності кожного із них і запропоновано варіант такого порядку користування, де в спільному користуванні співвласників (на плані жовтого кольору) пропонується залишити: частину приміщень квартири пл.38,80 кв.м., (8,40+16,60+6,40+2,5+0,90), (на плані жовтого кольору), в тому числі: коридор «1» - пл.8,40 кв.м., кімн. «3» - пл. 16,6 кв.м., кухню «5» - пл.6,40 кв.м., ванну кімнату «6» - пл.2,5 кв.м., вбиральню «7» - пл.0,90 кв.м. Першому співвласнику пропонується виділити (на плані червоного кольору) в індивідуальне користування: частину приміщень квартири пл.13,70 кв.м., в тому числі кімн. «2» пл.14,30 кв.м. Усього першому співвласнику пропонується виділити в користування приміщень у квартирі загальною площею 34,61 кв.м., що на 4,96 кв.м. більше (59,3х1/2-34,61). Другому співвласнику пропонується виділити (на плані синього кольору) в індивідуальне користування: частину приміщень квартири пл.10,20 кв.м. Усього ІІ-ому співвласнику пропонується виділити в користування приміщень у квартирі загальною площею 24,69 кв.м., що на 4,96 кв.м. менше (59,3х1/2-24,96) (а.с.94-98).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 погоджується на виділення їй в користування частини приміщень квартири пл. 10,20 кв.м. (на плані позначено синім кольором).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4, не заперечували проти такого варіанту.

Оскільки вимоги позивача ОСОБА_1 про вселення її в спірну квартиру та виділення їй у користування частини приміщень даної квартири як співвласнику 1/2 її частки, а також щодо зобов»язання відповідачів не чинити їй перешкод у користуванні даною квартирою, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами, грунтуються на законі, то позов в цій частині, підлягає задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги позивача в частині стягнення з ОСОБА_2 на її користь різниці вартості житлової площі,задоволенню не підлягають, оскільки в даному випадку право спільної часткової власності на спірне майно, не припиняється і реальний його поділ не проводиться.

Посилання відповідачів, як на заперечення позову на те, що позивач ОСОБА_1 має у власності інше житло, не може бути прийняте судом до уваги, оскільки позивач на законних підставах є співвласником даної спірної квартири і має незаперечне право на її володіння та користування .

Судові витрати по справі, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають віднесенню на користь відповідачів.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст.15-16, 317, 319, 321, 358, 383, 391 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в квартиру АДРЕСА_1 та виділити їй в індивідуальне користування частину приміщень даної квартири площею 10,20 кв.м., в тому числі кімнату «4» - площею 10,20 кв.м. (на плані додатку варіанту технічної експертизи позначено синім кольором)

В спільному користуванні сторін залишити частину приміщень квартири площею 34,80 кв.м. (8,40+16,60+6,40+2,5+0,90), в тому числі: коридор «1» - пл.8,40 кв.м., кімн. «3» - пл. 16,6 кв.м., кухню «5» - пл.6,40 кв.м., ванну кімнату «6» - пл.2,5 кв.м., вбиральню «7» - пл.0,90 кв.м. (на плані додатку варіанту технічної експертизи позначено жовтим кольором).

Зобов»язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, та ОСОБА_5, не чинити перешкод ОСОБА_1, в користуванні квартирою № 4 по вул. Миру, 17 в смт. Білики Кобеляцького району Полтавської області та надати їй ключі від вхідних дверей до квартири.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (крім малолітньої ОСОБА_4О.) на користь ОСОБА_1 у відшкодування понесених судових витрат по оплаті судового збору (551,20 грн.) та витрат на правову допомогу адвоката (2000 грн.), по 850,40 грн., з кожного.

В решті позову відмовити.

На рішення суду, протягом десяти днів, може бути подана апеляційна скарга.

Суддя: