АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Яценко Н.О.
№22-ц/796/7039/2016 Доповідач - Борисова О.В.
справа №756/613/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Соколової В.В.

при секретарі: Меженко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ОМЕГА БАНК», товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС», третя особа: ОСОБА_2 про визнання припиненими зобов'язань за іпотечним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в якому просила визнати припиненими зобов'язання за іпотечним договором №2621/0208/88-018-2-1 від 08.02.2008 року, укладеного між нею та ВАТ «Сведбанк», який змінив своє найменування на ПАТ «Сведбанк», що в подальшому змінив своє найменування на ПАТ «ОМЕГА БАНК», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за № 4547, відповідно до якого ОСОБА_1 передала в іпотеку ВАТ «Сведбанк», який змінив своє найменування на ПАТ «Сведбанк», що в подальшому змінив своє найменування на ПАТ «ОМЕГА БАНК» належне їй на праві власності нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 55,10 кв. м, житловою площею 28, 60 кв. м з 15 грудня 2012 року.

28.01.2016 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та належить ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на праві власності.

В мотивування вимог посилався на те, що невжиття таких заходів може утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду про задоволення позовних вимог, оскільки до моменту прийняття рішення, ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» може скористатись своїми правами, як власника квартири та продати її іншій особі.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28.03.2016 року в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції позивач ОСОБА_1подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про задоволення її заяви про забезпечення позову, посилаючись на те, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції розглянув заяву позивача про забезпечення позову яка надійшла до суду першої інстанції 28.01.2016року лише 28.03.2016року, тобто через два місяці, а не в день її надходження.

Крім того, 10.11.2015 року, особи які представлялися представниками ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» самовільно, всупереч установленому законом порядку, без відповідного вмотивованого рішення суду проникли у квартиру, яка їй належить та є житлом ОСОБА_4 та малолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, змінили замки на вхідних дверях та встановили охоронну сигналізацію.

Зазначила, що квартира не була придбана за рахунок кредиту забезпеченого іпотекою цього житла, а була успадкована ОСОБА_1 ще у 2001 році.

Вважає, що до набрання законної сили рішенням у даній справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди її майновим правам, свободам та інтересам зокрема малолітньої дитини, у той час для їх відновлення, отримання належного відшкодування від порушника необхідно буде докласти значних зусиль, витрат коштів та часу, так як ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» має цілком реальні наміри розпорядитися квартирою та відчужити її на користь інших осіб, для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 та третьої особи: ОСОБА_2 - ОСОБА_6 доводи апеляційноїскарги підтримавта просив її задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» - Павлів Ю.В. заперечувала проти апеляційної скарги, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач ПАТ «ОМЕГА БАНК» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у йоговідсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим, або утруднить виконання рішення суду за вказаним позовом.

Проте, з таким висновком суду погодитись неможливо з огляду на наступне.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст.152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.п.1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Все це повинно бути мотивовано, а не шаблонний перепис диспозиції норми права. Тому не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч.3 ст.151 ЦПК.

Крім того, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є квартира АДРЕСА_1.

З виділених матеріалів справи вбачається наступне.

Нa підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 19.01.2001 року Київською державною нотаріальною конторою №11, за реєстром №5Н-28, який зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого 24.04.2001 року в реєстровій книзі №92-184 з реєстровим номером №912/30389 ОСОБА_1 належала квартира АДРЕСА_1.

08.02.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк», який змінив своє найменування на ПАТ «Сведбанк», що в подальшому змінив своє найменування на ПАТ «ОМЕГА БАНК», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 4547 було укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_1 передала в іпотеку ВАТ «Сведбанк» належне їй на праві власності нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 55,10 кв. м., житловою площею 28, 60 кв. м. з 15.12.2012 року.

23.06.2010 року за зверненням ПАТ «Сведбанк» приватним нотаріусом КМНО Осипенко Д.О. вчинено виконавчий напис №4133 від 23.06.2010 року на іпотечному договорі № 2621/0208/88-018-Z-1 від 08.02.2008 року про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності позивачу. За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири запропоновано задовольнити вимоги банка у розмірі 94 735,05 доларів США та 87 364,37 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.05.2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.09.2012 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Сведбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Осипенко Д.О., треті особи: Відділ ДВС Оболонського РУЮ м. Києва, ОСОБА_2 задоволено, визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Осипенка Д.О. вчинений 23.06.2010 року та зареєстрований в реєстрі за №4133 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 таким, що не підлягає виконанню.

10.11.2015 року з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав та нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №47292798 від 10.11.2015 року позивач дізналася, що згідно Відомостей з Державного реєстру речових прав та нерухоме майно 30.09.2015 року Державний реєстратор: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:24893727 від 30.09.2015 року 12.16.58, відповідно до якого, проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС».

Відповідно до вищезазначеної Інформаційної довідки №47292798 від 10.11.2015 року підставою виникнення права власності є дублікат іпотечного договору р.н.4547 від 08.02.2008 року, серія та номер: 2564, виданий 26.03.2015 року приватним нотаріусом КМНО Каплуном Ю.В.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 ставила перед судом питання про припинення зобов'язання за іпотечним договором, оскільки на її думку, відповідач здійснив незаконне самозахоплення спірної квартири та без достатніх на те правових підстав зареєстрував за собою право власності на квартиру.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про доцільність забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 що належить ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» на праві власності та підтверджується відповідними доказами.

Крім того, апеляційна інстанція вказує на те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами.

Суд не може відмовити у задоволенні заяви лише з формальних міркувань, вказавши на відсутність підстав вважати що невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим, або утруднить виконання рішення суду.

Отже, посилання апелянта на те, що існує ризик відчуження спірної квартири та порушення судом норм процесуального права при розгляді її заяви є обґрунтовані.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд, зокрема, змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування; або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції з постановлення нової ухвали про задоволення заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належить ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» на праві власності.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1- задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу наступного змісту.

Заяву ОСОБА_1про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та належить товариству з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» на праві власності.

Виконання ухвали покласти на відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набуває законної сили з 03 червня 2016 року.

Строк пред'явлення ухвали до виконання 1 рік.

Стягувач (позивач) - ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Боржник (відповідач) - товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» .

Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: