АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/309/16 Справа № 2-185/11 Головуючий у 1 й інстанції - Кудрявцева Т.О. Доповідач - Лисична Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого Лисичної Н.М.

суддів Баранніка О.П., Колодяжної Н.Є.

при секретарі Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2013 р. по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6, третя особа - виконком Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради, про вселення, усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, виселення, зобов'язання виконати певні дії, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

08 травня 2007 р. ОСОБА_3, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6, третя особа - виконком Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради про вселення, усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, виселення, зобов'язання виконати певні дії, стягнення моральної шкоди.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 березня 2013 р. позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задоволено частково. Вселено ОСОБА_3 разом з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в кімнату АДРЕСА_2. Усунено перешкоду у користуванні ОСОБА_3 та її сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, кімнатою АДРЕСА_2 шляхом виселення з цієї кімнати ОСОБА_2, ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зобов"язано Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради передати ОСОБА_3 ключі від кімнати АДРЕСА_2. Відмовлено ОСОБА_3, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог про стягнення з Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення на тій підставі, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального та процессуального права.

Перевіривши законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і позовних вимог колегія суддів вважає необхідним скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Порядок надання жилої площі в гуртожитках підприємств, установ, організацій, користування цими гуртожитками та їх утримання встановлені Примірним положенням про гуртожитки (надалі - Положення), затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208.

Відповідно до п.10 Положення на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер (додаток), який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Ордер може бути виданий лише на вільну жилу площу. Адміністрація підприємства, установи, організації веде облік ордерів, що видаються громадянам на зайняття жилої площі. Бланки ордерів зберігаються як документи суворої звітності.

Згідно до п.17 Положення громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вправі вселити в займані приміщення своїх неповнолітніх дітей. Вселення інших членів сім'ї в указані приміщення допускається лише з дозволу адміністрації, профспілкового комітету і комітету комсомолу підприємства, установи, організації та письмової згоди членів сім'ї громадянина, які проживають разом з ним.

Відповідно до п.19 Положення передбачено, що мешканцям гуртожитку забороняється, зокрема,: самовільно переселятися з одного приміщення в інше. Переселення в разі необхідності громадян з одного жилого приміщення в інше в даному гуртожитку провадиться за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та профспілкового комітету і комітету комсомолу з видачею нового ордера.

Відповідно до ст.ст.132, 125 ЖК України, п.5 п.41 Положення з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення не може бути виселено: одиноких осіб з неповнолітніми дітьми, які проживають разом з ними.

Пунктом 44 Положення передбачено, що громадян, які самоправно зайняли жилу площу в гуртожитку, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Громадяни можуть бути виселені з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення також на підставах, передбачених частиною першою статті 116 Житлового кодексу Української РСР.

При розгляді справи судом встановлено, що 29.07.1980 року позивач була прийнята на роботу до Акціонерного товариства "Центральний універмаг" м. Дніпропетровська продавцем, у зв"язку з чим їй відповідно до ордеру була надана для проживання кімната АДРЕСА_2, який на той час належав АТ "Центральний універмаг", де вона проживала і до цього часу зареєстрована постійно. Даний гуртожиток на теперішній час перебуває у власності та на балансі МКВП "Дніпроводоканал", правонаступником якого є КП "Дніпроводоканал" відповідно до договору купівлі-продажу від 03.09.2001 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у позивачки народився син ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, який також був зареєстрований у вказаній кімнаті гуртожитку, що підтверджується відповідними довідками, виданими МКВП "Дніпроводоканал". Відповідно до довідки, виданої Бабушкінською районною у м.Дніпропетровську радою, ОСОБА_3 складом сім"ї 2 особи з 1988 року перебуває на квартирному обліку при виконкомі Бабушкінської районної ради.

Позивачка є одинокою мітір"ю і виховує сина сама, отримує допомогу малозабезпеченим сім"ям та одинокій матері. Її батьки, що мешкають у с. Новоспаське Магдалинівського району Дніпропетровської області, є непрацездатними, матір - ОСОБА_7 є інвалідом ІІ групи та потребує догляду, що підтверджується відповідною довідкою в матеріалах справи. Тому позивачка вимушена часто виїздити до батьків, доглядати матір, оскільки перевезти її до м.Дніпропетровська до гуртожитку вона не має можливості.

Крім того, судом встановлено, що з 2000 року проживанню позивачки у кімнаті АДРЕСА_2 у гуртожитку почали чинити перешкоди ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які проживали по сусідству в кімнатах, розташованих в сумісному з кімнатою АДРЕСА_2 холі у вказаному гуртожитку. В зв"язку з чим позивачка неодноразово зверталася до коменданта гуртожитку, до керівництва МКВП "Дніпроводоканал", а також до правоохоронних органів з відповідними скаргами та заявами, проте заходів реагування не було.

Після народження дитини позивач зовсім не мала змоги потрапити до своєї кімнати у гуртожитку для проживання в зв"язку з перешкодами, що чинили їй ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які змінили замки на двері до спільного холу, а ключів їй від замку не дали, відсутні ці ключі у позивачки і на час розгляду справи по суті.

За станом здоров"я син позивачки потребує постійного контролю з боку лікарів, а оскільки він перебуває у лікарів на обліку у м.Дніпропетровську, їй необхідно проживати у місті. В зв"язку з тим, що вона не могла вселитися у гуртожиток, вона вимушена проживати у своїх батьків і раз на місяць приїздити з дитиною до полікліники і у такі приїзди вона не мала змоги потрапити до своєї кімнати.

При своїх спробах вселитися до своєї кімнати 12.05.2005, 31.05.2005 року позивачкою було виявлено, що частина її речей виставлена у великому холі на 9 поверсі гуртожитку, які були самовправно винесені з її кімнати. Той факт, що за відсутності позивачки з кімнати АДРЕСА_2 гуртожитку були винесені її особисті речі та розміщені в камеру зберігання гуртожитку підтверджується відповідним актом працівників гуртожитку від 07.02.2005 року, в якому вказано, що зазначене здійснено за усною вказівкою адміністрації "Дніпроводоканала". Потрапити до своєї кімнати вона не змогла, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 фізично перешкодили в цьому, в зв"язку з чим вона зверталася до правоохоронних органів. Згодом позивачці стало відомо, що до кімнати АДРЕСА_2 з дозволу МКПВ "Дніпроводоканал" вселилася ОСОБА_8

Судом встановлено, що рішенням адміністрації та профспілкового комітету МКВП "Дніпроводоканал" від 24.01.2006 року №17 було вирішено переселити ОСОБА_3 з кімнати АДРЕСА_2, в кімнату АДРЕСА_3, а кімнату АДРЕСА_2 надати ОСОБА_8 для покращення житлових умов. Як зазначено в цьому рішенні, підставою його прийняття вказане те, що ОСОБА_3 починаючи з 1999 року в гуртожитку не проживає, житлово-комунальні послуги не сплачує, а в гуртожитку мешкають родини, які потребують розширення житла. 27.01.2006 року та від 17.10.2006 року на адресу ОСОБА_3 МКВП "Дніпроводоканал" було направлено листи, якими запропоновано їй вселитися в кімнату АДРЕСА_3 на підставі рішення адміністрації піждприємства.

Судом також встановлено, що у 2005 році МКВП "Дніпроводоканал" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення з гуртожитку та стягнення плати за комунальні послуги.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22.02.2006 року у задоволенні вказаного позову було відмовлено. Даним рішенням суду встановлено, що з 2000 року ОСОБА_3 чиняться перешкоди в проживанні в гуртожитку, про що свідчать її скарги та заяви, адресовані керівництву МКВП "Дніпроводоканал" та до правоохоронних органів; у кімнаті ОСОБА_3 за згодою завідуючої гуртожитком без будь-яких документів проживають інші особи, а зокрема ОСОБА_8, що виключає проживання позивачки в кімнаті АДРЕСА_2. Цим же рішенням встановлено, що ОСОБА_3 не проживала в гуртожитку у зв"язку з неправомірними діями інших осіб, і бездіяльністю керівництва МКВП "Дніпроводоканал", у зв"язку з чим відсутні підстави для стягнення з неї заборгованості по оплаті комунальних послуг. Вказані обставини, встановлені судовим рішенням, відповідно до ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи.

Судом також встановлено, що ОСОБА_8, яка проживала в кімнаті АДРЕСА_4 та займала на підставі вказаного рішення і кімнату АДРЕСА_2, з 30.10.2009 року в гуртожитку за вказаною адресою не проживає, а проживає за адресою АДРЕСА_5, де вона зареєстрована. Не проживає за вказаною адресою з 28.07.2010 року і ОСОБА_9, яка мешкає за адресою АДРЕСА_1.

Крім того, на час розгляду справи судом встановлено, що в кімнаті АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 проживають ОСОБА_10, ОСОБА_5 з сином ОСОБА_6, що підтверджується відповідною довідкою, на підставі ордеру на жилу площу у гуртожитку №210 від 05.10.2009 року, виданому ОСОБА_5, в зв"язку з чим ОСОБА_3 не має можливості проживати в кімнаті АДРЕСА_2, проживати в кімнаті АДРЕСА_3 ОСОБА_3 не бажає, посилаючись на необгрунтованість її надання. В судовому засіданні відповідачами не надано доказів того, що на час рішення питання про надання ОСОБА_3 кімнати АДРЕСА_3 в користування вона була вільною та підлягала заселенню, крім того, ордер на вселення ОСОБА_3 до кімнати АДРЕСА_3 КП "Дніпроводоканал" на її ім"я не видавав, що виключало передбачено законом право на її вселення до цієї кімнати.

З урахуванням зазначеного, колегія вважає правильним висновок суду про те, що вселення відповідачів ОСОБА_10, ОСОБА_5 з сином ОСОБА_6 в кімнату АДРЕСА_2 та прийняття рішення про переселення ОСОБА_3 в кімнату АДРЕСА_3 гуртожитку відбулося з порушенням вимог чинного законодавства, а саме положень Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208.

Відповідачами не надано будь-яких доказів необхідності переселення ОСОБА_8, а також відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_5 з сином ОСОБА_6 у кімнату АДРЕСА_2, зважаючи на те, що вони проживали та зареєстровані в кімнаті АДРЕСА_4, яку також займають і до теперішнього часу. Також відповідачами не надано доказів того, що їх переселення з сином ОСОБА_6 в кімнату АДРЕСА_2 було проведено за рішенням адміністрації підприємства МКВП "Дніпроводоканал" та профспілкового комітету, що не відповідає положенням п.19 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме неможливість ОСОБА_3 з сином ОСОБА_4 користуватися кімнатою АДРЕСА_2 у гуртожитку за вказаною адресою для проживання у зв"язку з перешкодами, які їй чинять ОСОБА_2, ОСОБА_5, які проживають у цій кімнаті без законних підстав, суд прийшов до правильного висновку про задоволеня позовних вимог про усунення перешкод в користуванні нею з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, кімнатою АДРЕСА_2, а також виселення з цієї кімнати ОСОБА_2, ОСОБА_5 з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та вселенням у цю кімнату АДРЕСА_2 ОСОБА_3 разом з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, враховуючи при цьому, що відповідачі забезпечені житлом у кімнаті АДРЕСА_4.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують. Доводи відповідачів про те, що ОСОБА_3 не проживала у вказаній кімнаті АДРЕСА_2 без поважних причин, що стало причиною для вселення в її кімнату відповідачів, не можуть бути прийняті до уваги, оскількиОСОБА_3 разом з сином ОСОБА_11 в судовому порядку не була визнана такою, що втратила право користування житловою площею у кімнаті АДРЕСА_2 та як така, що не проживає в ньому без поважних причин, а, навпаки, встановлено, що ОСОБА_3 не має можливості проживати у спірній кімнаті у зв"язку з перешкодами, які тривалий час чинилися їй в проживанні, в тому числі ОСОБА_8

Ухвалене по справі рішення суду є законним і обґрунтованим, тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2013 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М.Лисична

Судді О.П.Бараннік

Н.Є.Колодяжна