Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 17 грудня

2015 року,

встановила:

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами договору від 12 вересня 2006 року про надання відновлювальної кредитної лінії, укладеного між ОСОБА_4 та акціонерним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», банк узгодив надання траншів кредиту в межах максимального ліміту заборгованості до 118 000 доларів США, а після укладення договору визначеного в п. 1.1.5 - в межах максимального ліміту 150 000 доларів США, зі сплатою 13% річних, з кінцевим терміном повернення до 9 вересня 2016 року. Відповідно до умов п. п. 2.5 договору сплата позичальником кредиту та процентів кредитору здійснюється у валюті кредиту щомісячно, до 14:50 в день (на дату), на яку припадає погашення кредиту та процентів згідно графіку шляхом зарахування позичальником суми кредиту та процентів на рахунок. Виконання умов указаного договору забезпечено договором поруки від 13 вересня 2006 року, укладеним між акціонерним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_5

Неналежне виконання боржником ОСОБА_4 умов кредитного договору призвело до утворення заборгованості, яка станом на 25 листопада 2014 року склала 2 128 049,21 грн. У зв'язку з невиконанням позичальником умов договору кредиту, кредитором на адресу поручителя була направлена вимога, яка залишена без виконання.

Ураховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитом у сумі 2 128 049,21 грн.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 17 грудня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 2 128 049,21 грн та судовий збір у розмірі 3 654 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ухвалюючи рішення про стягнення заборгованості за кредитом у солідарному порядку з боржника та поручителя, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно виходив із того, що умови кредитного договору від 12 вересня 2006 року та договору поруки від

13 вересня 2006 року належним чином не виконувались, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Та обставина, що банк звернувся з позовом до ТОВ «Аякси», як майнового поручителя та іншого поручителя ТОВ ВКФ «Араміс» у порядку господарського судочинства та банк визнано кредитором у справах про банкрутство зазначених юридичних осіб не може бути підставою для відмови в задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги були предметом розгляду апеляційним судом та обґрунтовано відхилені.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня

2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 17 грудня

2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

І.М.Фаловська