Справа № 627/1374/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2016 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого Л.В. Вовк

з участю секретаря О.С. Казакової,

представника позивача- ОСОБА_1 ,

представника відповідача- ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину квартири ,

у с т а н о в и в :

В жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину квартири.

В позові ОСОБА_3 зазначила , що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2002 року по 2013 рік. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей . В період шлюбу, за спільні кошти, в 2005 році вони придбали однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу, добровільно відповідач відмовляється поділити квартиру. Прохала визнати право приватної власності на ? частину квартири.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов , прохав його задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, пояснивши , що вище вказану квартиру придбала мати відповідача за свої кошти , але нерухомість зареєструвала на сина .

Суд, заслухавши пояснення сторін , показання свідків , вивчивши матеріали справи , прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 3 статті 61 СК України передбачено, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім»ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом майно, придбане подружжям на запозичені кошти, є спільною власністю чоловіка та дружини.

Також ст. 70 СК передбачено, що в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2002 року по 02 квітня 2013 року. Від шлюбу є неповнолітні діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем ОСОБА_3 АДРЕСА_2 .

Квартира АДРЕСА_3 була придбана на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Краснокутського нотаріального округу ОСОБА_7 , укладеним між ОСОБА_8, яка діяла за довіреностями в інтересах ОСОБА_9 та ОСОБА_10- продавців , та ОСОБА_4 -покупцем. Продаж квартири було вчинено за 3500,00 грн. Право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_4 в КП «Краснокутське БТІ» , про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.04. 2005 року.

Посилання представника відповідача про те, що у подружжя не було коштів на придбання квартири та житло придбане матір»ю відповідача ОСОБА_8 за кошти , які вона заробила та позичила , є безпідставними. Розписка від 20.12.2004 року про отримання ОСОБА_11 коштів в сумі 300 доларів США від ОСОБА_8 , не свідчить про те, що гроші передані саме за покупку квартири та належали ОСОБА_8.

Крім того , показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про те, що саме за кошти ОСОБА_8 купувалася спірна квартира , не можуть бути підставою для відмови в позові ОСОБА_3

Відповідно до ст. 10,11,60 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Суд приходить до висновку , що спірна квартира набута сторонами за час шлюбу , належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності і є об»єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя.

За таких підстав суд приходить до висновку , що позивач надала достатніх доказів на підтвердження своїх позовних вимог , тому позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст.60 , 61,70 СК України, суд,

вирішив :

ОСОБА_14 Володимирівни задовольнити.

Спірну квартиру АДРЕСА_4 визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_3 визнати право приватної власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_4 , залишивши ? частини цієї квартири у власності ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_15