Справа № 443/268/16 Головуючий у 1 інстанції: Галій О.Й.
Провадження № 22-ц/783/3479/16 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Тропак О.В.

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 01 березня 2016 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 01 березня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно повернуто позивачу, з посиланням на те, що на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху представником позивача було зазначено ціну позову, однак не долучено грошової оцінки земельних ділянок та технічного паспорта на будинок .

На вищезазначену ухвалу позивачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу. Зазначає, що нею було виконано вимоги ухвали від 16.02.2016 року про залишення заяви без руху, а відсутність документа про дійсну вартість майна не є підставою для постановлення оскарженої ухвали, бо така обставина встановлюється при розгляді справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України , якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред»явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд. Крім цього, покликається на справу Європейського суду з прав людини «Крезус проти Польщі» відповідно до якої судовий збір не може бути перешкодою у доступі до правосуддя чи обмежувати право особи на суд, його розмір має бути розумним. Відтак, просить ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 01 березня 2016 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, ніхто із осіб, які беруть участь у супові, в судове засідання 26.05.2016 року не з»явився.

У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви встановлені ст.119 ЦПК України.

Однак, колегія суддів вважає, що посилання суду першої інстанції в ухвалі від 16 лютого 2016 року як на підстави для залишення позовної заяви без руху, на те, що:

в порушення вимог ст. 119 ЦПК України у позовній заяві: не викладені обставини, щодо наявності чи відсутності інших спадкоємців, в тому числі, які мають право на обов»язкову частку у спадщині, не зазначені докази щодо технічного стану житлового будинку, не долучено технічний паспорт на вказаний житловий будинок, не зазначено доказів, які підтверджують вартість спірних земельних ділянок, не додано доказів щодо родинних зв»язків спадкодавців, -

не могли слугувати підставою для залишення позовної заяви без руху з огляду на те, що:

питання щодо правильності визначення складу осіб, які повинні брати участь у справі не повинно вирішуватися на стадії відкриття провадження у справі, і у відповідності до принципу змагальності, подання доказів є правом, а не обов»язком позивача, відтак, подання доказів можливе на наступних стадіях процесу, оскільки законодавцем лише встановлено, що сторона зобов»язана подати докази до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті (ч.1 ст.131 ЦПК України).

Щодо відсутності інформації про грошову оцінку земельних ділянок, внаслідок чого у суду першої інстанції виникли сумніви стосовно правильності визначення ціни позову, то, як слушно, зазначено в апеляційній скарзі, у відповідності до положень ч. 2 ст. 80 ЦПК України, розмір судового збору повинен був попередньо визначити суд, чого, в недодержання цієї норми процесуального права, судом першої інстанції визначено не було.

Зважаючи на те,що ухвала від 16 лютого 2016 року про залишення позовної заяви без руху, на думку колегії суддів, постановлена судом першої інстанції за відсутності на те законних підстав, у суду першої інстанції не було також законних підстав для постановлення ухвали про повернення позовної заяви.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції від 01 березня 2016 року постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, і зважаючи на те, що ухвала перешкоджає подальшому провадженню у справі, її слід скасувати, а справу слід направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 314, ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 01 березня 2016 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий _______________ Тропак О.В.

Судді: ________________ Приколота Т.І.

_______________ Федоришин А.В.