АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 2/756/888/16 Головуючий у 1 інстанції - Васалатій К.А.
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/796/6456/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Невідомої Т.О.

- Соколової В.В.

при секретарі - Меженко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 березня 2016 року в цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія" „АХА Страхування" до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15 березня 2016 року позов Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „АХА Страхування" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „АХА Страхування" матеріальну шкоду у розмірі 17016 грн. 46 коп. та судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення Оболонського районного суду м.Києва від 15 березня 2016 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, ухвалено судом з порушенням норм матеріального права, а саме: ст.ст. 257, 262, 512, 993 ЦК України. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, дослідженим доказам та вимогам закону. Задовольняючи позов, суд першої інстанції безпідставно послався на стягнення з відповідача на користь позивача виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, так як правовідносини, що складись між сторонами є суброгацією і регулюються ст.. 993 ЦК України. Помилковим є висновок суду про те, що відлік строку позовної давності для звернення позивача з вимогами до нього, як до винуватця ДТП, необхідно здійснювати з 19.09.2012 року - з моменту звернення позивача у даній справі до страхової компанії, в якій було застраховано його цивільно-правову відповідальність ПАТ « Українська пожежно-страхова компанія», оскільки при суброгації строк позовної давності для звернення до суду обчислюється від дня страхового випадку, який стався 27.02.2012 року. З урахуванням зазначеного, вважає, що суд безпідставно відхилив його заяву про застосування строку позовної давності до вимог позивача та його доводи про відмову в задоволенні позову з цих підстав. Правильність його позиції у справі підтверджується правовим висновком Верховного Суду України у справі № 6-112 цс 13 .

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія « АХА Страхування» ОСОБА_6 проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на їх безпідставність, просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 березня 2016 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 08.08.2011 року між позивачем Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_7. було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 095-а/1 корп., відповідно до якого страхова компанія взяла на себе зобов'язання компенсувати будь яке пошкодження або знищення автомобіля НОМЕР_1, його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

28.02.2012 року на адресу ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» надійшла заява ОСОБА_7 про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, згідно якої, 27.02.2012 року по пр. Комарова 28, в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля « Skoda Octavia» д/н НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_7, автомобіля «Рено» д/н НОМЕР_2, яким керував відповідач ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_3. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований у позивача - AT «СК «АХА Страхування» автомобіль« Skoda Octavia» д/нНОМЕР_1, який належить ОСОБА_7 на праві приватної власності.

Постановою Солом»янського районного суду м.Києва від 20 березня 2012 року ОСОБА_2 було визнано винним в порушенні п.10.1 та п.10.3 Правил дорожнього руху України під час керування автомобілем «Рено» д/н НОМЕР_2 27.02.2012 року по пр. Комарова, 28 в м.Києві та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340,00 гривень.

Згідно звіту № 170 від 31.03.2012 року, складеного ТОВ « Незалежна експертно-асистуюча компанія», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Octavia» державний номер НОМЕР_1 складає 65 095,02 грн., розмір безумовної франшизи за вказаним ризиком становить 400,00 грн.

Згідно страхового акту від 02.04.2012 року, сума страхового відшкодування склала 51 135,44 грн. Відповідно до платіжного доручення № 13569 від 04.04.2012 року вказана сума страхового відшкодування була перерахована на розрахунковий рахунок ТОВ « Автоцентр Права Авто на Кільцевій» , яке здійснювало відновлювальний ремонт автомобіля.

Цивільно-правова від повільність ОСОБА_2 була застрахована у АТ «Українська пожежно страхова компанія» відповідно до полісу № АВ/0828525 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

19.09.2012 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» направило претензію ПрАТ « Українська пожежно страхова компанія» про сплату виплаченого страхового відшкодування в розмірі 51 135,44 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 554 від 24 січня 2013 року ПрАТ АТ « Українська пожежно страхова компанія» перерахувало на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» 34 118,98 грн.

Після вказаної виплати страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» 24.03.2015 року звернулось до Оболонського районного суду з позовом до винної особи ОСОБА_2 про стягнення не відшкодованої частини суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 17 016,46 грн. в порядку регресу.

Задовольняючи позов Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „АХА Страхування" та, стягуючи з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „АХА Страхування" матеріальну шкоду у розмірі 17016 грн. 46 коп., суд першої інстанції посилався на те, що позивач виплатив потерпілій у ДТП особі ОСОБА_7 страхове відшкодування вартості відновлювального ремонту його автомобіля, ПрАТ АТ « Українська пожежно страхова компанія», в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи ОСОБА_2, перерахувало на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» 34 118,98 грн., а тому решту невідшкодованої суми страхового відшкодування в розмірі 17 016, 46 грн. в порядку регресу необхідно стягнути з відповідача. Строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом обчислюється з 19.09.2012 року - з моменту звернення позивача до ПрАТ АТ «Українська пожежно страхова компанія».

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах матеріального закону з огляду на наступне.

Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Відповідно до норм ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок із відшкодування шкоди не виконала.

Заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (ч. 1 ст. 262 ЦК України).

Підсумовуючи викладене, можна зробити наступні висновки про те, що страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати з моменту заподіяння шкоди. У зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий), до заподіювача із залишком строку позовної давності.

Перехід права вимоги за наведеними нормами права (ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування») слід відрізняти від зворотної вимоги (регресу), яка регулюється положеннями ст. 1191 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що для її застосування необхідні дві умови: право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання зобов'язання перед потерпілим; регрес має місце після припинення зобов'язання з відшкодування шкоди.

Крім того, за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання, зокрема виплати страхового відшкодування (ч. 6 ст. 261 ЦК України).

Зважуючи на викладене, саме положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» регулюються правовідносини між сторонами у даній справі, так як позивач ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», виплативши страхове відшкодування потерпілому ОСОБА_7 за договором добровільного страхування, отримало від останнього права кредитора, а не регресу до ОСОБА_2

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що між сторонами склались правовідносини щодо відшкодування шкоди в порядку регресу та що строк позовної давності для звернення до суду з вказаним позовом необхідно обчислювати з моменту звернення позивача до ПрАТ АТ «Українська пожежно страхова компанія» в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача - з 19.09.2012 року, так як між сторонами склались правовідносини щодо відшкодування шкоди в порядку суброгації і строк позовної давності у такому випадку обчислюється з моменту заподіяння шкоди 27.02.2012 року.

Згідно вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідач ОСОБА_2 до винесення рішення судом першої інстанції подав заяву про застосування позовної давності .

З урахуванням того, що шкода була заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27.02.2012 року, з позовом до суду позивач звернувся 24.03.2015 року, тобто, через три роки і 25 днів, відповідач подав заяву про застосування позовної давності, колегія суддів вважає, що рішення Оболонського районного суду м.Києва від 15 березня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія" „АХА Страхування" до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків в порядку суброгації з підстав пропуску позивачем позовної давності для звернення до суду з даним позовом.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 267, 993 ЦК України, Законом України « Про страхування» ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія" „АХА Страхування" до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: