Номер провадження: 22-ц/785/474/16
Головуючий у першій інстанції Бузовський В.В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Процик М.В, Заїкіна А.П.,

при секретарі судового засідання Сідлецька Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 08 вересня 2010 року по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції „Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

20.08.2009 року Відкрите акціонерне товариство "Комерційний банк «Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції „Райффайзен Банк Аваль" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтуванні позову посилалося на те, що 29.05.2006 року ОСОБА_7 звернулася до ВАТ «Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції „Райффайзен Банк Аваль" з заявою про надання споживчого кредиту в сумі 20 000 ( двадцяти тисяч) доларів США. 30.06.2006 року між відповідачем та банком було підписано кредитний договір № 014/0028/82/58474 про надання кредиту в сумі 20 000 ( двадцяти тисяч) доларів США строком з 30.06.2006 року по 30.06.2013 року із сплатою 14.00 відсотків річних за користування кредитними коштами. В якості забезпечення позову між позивачем та ОСОБА_6 було підписано договір поруки від 30.06.2006 року, згідно п.1.2 якого ОСОБА_6 на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед ВАТ КБ «Райффайзен Банк Аваль" відповідати в повному обсязі по зобов`язанням ОСОБА_3, які виникають з умов кредитного договору № 014/0028/82/58474 від 30.06.2006 року. В зв`язку з неналежним виконання своїх зобов`язань станом на 05.08.209 року заборгованість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перед ВАТ КБ «Райффайзен Банк Аваль" склала 110 330 ( сто десять тисяч триста тридцять) грн.68 коп. Позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором № 014/0028/82/58474 від 30.06.2006 року на загальну суму 110 330 ( сто десять тисяч триста тридцять) грн.68 коп.

14.04.2010 року ПАТ КБ «Райффайзен Банк Аваль» подало заяву про уточнення позовних вимог, в якій просило постановити рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором № 014/0028/82/58474 від 30.06.2006 року на суму 140 314 ( сто сорок гривень триста чотирнадцять) гривень 95 коп.

08 вересня 2010 року заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеса було задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції „Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

18.07.2013 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеса від 21.08.2013 року було залишено без задоволення вищевказану заяву.

03.09.2013 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 08 вересня 2010 року. В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що ОСОБА_7, як відповідача по справі не було повідомлено про час проведення судового засідання та ухвалення заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 08 вересня 2010 року. Крім того апелянт посилається на те, що суд ухвалив рішення, яким задовольнив позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та стягнув на його користь суму боргу. При цьому не звернув увагу на те, що фактично до суду звернулося не ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», а Одеська обласна дирекція і саме на її користь належало би стягнути суму боргу. Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 стверджує, що більшу частину отриманих грошових коштів ОСОБА_7 повернула, а саме 52,8 %, що підтверджується з наданих до заяви про перегляд заочного рішення квитанцій. Водночас суд ухвалив рішення на підставі даних, про погашення лише 39,3 % від отриманої суми. З урахуванням наведеної різниці, відповідно невірно нарахована пеня за прострочку по тілу та відсоткам кредиту. Крім того суд не витребував виписку з особового рахунку та розгорнутий розрахунок, чим допустив однобічність розгляду справи.

Апеляційне провадження по справі зупинялося до набрання законної сили рішення Приморського районного суду м. Одесси по справі № 522/28925/13-ц за позовом ОСОБА_6 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про припинення поруки» (т.1, а.с. 170-171).

Крім того в процесі розгляду апеляційної скарги неодноразово оголошувались перерви або слухання справи відкладалось через невиконання позивачем ухвали суду про витребування додаткових доказів на спростування доводів апеляційної скарги, зокрема розгорнутого розрахунку тощо.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, пояснення учасників провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного

Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи рішення по справі та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив з того, що 30.06.2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_7, було укладено кредитний договір № 014/0028/82/58474, відповідно до якого, вона отримав споживчий кредит в сумі 20 000 доларів США (а.с 8, 16). Строк дії договору встановлено до 30.06.2013 року, з наданням графіку погашення боргу по кредиту та сплати відсотків за користування ним. Поручителем згідно договору поруки виступила ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 14). З 17.11.2009 року ОСОБА_7, належним чином не виконувала зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 25.01.2010 року заборгованість складає 140 314 грн 95 коп., що підтверджується розрахунком боргу (т. 1, а.с. 63). Вказана заборгованість була стягнута судом першої інстанції на підставі ст.ст. 1046-1053 ЦК України.

При цьому в межах справи № 522/28925/13-ц, яка знаходилась в провадженні Приморського районного суду м. Одеси розглядався позов ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ Райффайзен Банк Аваль», третя особа - ОСОБА_7, про припинення договору поруки (а.с.), за результатом якого у задоволенні позовної заяви ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ Райффайзен Банк Аваль», третя особа - ОСОБА_7, про припинення договору поруки було відмовлено в повному обсязі (т.1, а.с. 198-201).

Вказане рішення набрало законної сили після перевірки апеляційним судом Одеської області 20.10.2015 року, яким було апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 відхилено, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2014 року залишено без змін (т. 1, а.с. 198-201). Таким чином, слід вважати встановленим в порядку ст. 62 ЦПК України, що договір поруки не припинився, в тому поручитель несе солідарну відповідальність разом з боржником.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, щодо неповідомлення відповідача по справі про час проведення судового засідання та ухвалення заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 08 вересня 2010 року, колегія суддів виходить з того. що стороною була подана заява про перегляд заочного рішення, судом першої інстанції була розглянута вказана заява, а тому власно вказана обставина на фоні реалізації стороною права на перегляд заочного рішення не вплинула на вірність прийнятого судового рішення.

Щодо посилань апелянта на помилковість визначення суб'єкта звернення до суду (ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Одеська обласна дирекція), то колегія суддів відхиляючи вказаний довід апеляційної скарги виходить з положень ст.ст. 80, 91, 92, 95 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 26-30 ЦПК України виходить з того, що суд першої інстанції правильно було визначено суб'єктний склад в спірних правовідносинах.

При цьому порядок зарахування грошових коштів визначений як самим договором, так і положеннями ст. 534 ЦК України, тому посилання представника позивача на те, що судом було невірно визначено сума заборгованості відхиляється.

З наведених міркувань також відхиляється посилання на невірно нараховану пеню за прострочку по тілу та відсоткам кредиту. В процесі розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанцією було залучено виписку з особового розрахунку, обґрунтування розрахунку заборгованості (т. 2, а.с. 6-62), які повністю спростовують посилання представника на безпідставність проведеного стягнення.

Колегією суддів також не було вставлено підстав для застосування ст. 551 ЦК України, на чому наполягав представник відповідача апелянта (т. 2, а.с. 63).

В зв'язку з тим, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, колегія суддів на підставі ст. 308 ЦПК України її відхиляє, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 08 вересня 2010 року - відхилити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 08 вересня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду А.І.Дрішлюк

Одеської області

А.П. Заїкін

М.В.Процик