Справа № 466/3420/15 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/783/4215/16 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів - Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

секретар Бохонко Е.Р.,

З участю: сторін по справі

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 16 травня 2016 року справі за позовом ОСОБА_2 у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ЛКП «Варшавське-407», третя особа Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено частково.

Стягнуто з ЛКП «Варшавське-407» в користь ОСОБА_2 780 грн. у відшкодування матеріальної шкоди,2600 грн. витрат на правову допомогу, 30000грн. у відшкодування моральної шкоди - всього 33 380 грн.

В решті вимог відмовлено за безпідставністю.

Стягнуто з ЛКП «Варшавське-407» в користь держави 1378 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що частково не погоджується з рішенням, а саме в частині визначення судом розміру моральної шкоди. Стверджує, що ухвалюючи рішення, суд не врахував ступінь тяжкості отриманої сином травми, оскільки втрачений життєво важливий орган, який відіграє важливу роль у функціонуванні людського організму, глибину душевних страждань дитини та батьків. Зазначає, що заподіяну моральну шкоду вона оцінила у 200 000грн. у зв»язку з наступними обставинами. З перших хвилин отримання травми, син переніс сильну фізичну біль, а вони як батьки пережили сильні хвилювання за життя та здоров»я сина, а коли дізнались, що сину видалили селезінку, тривога за його життя посилилась та не зникає до сьогодні, оскільки є розуміння того, що за відсутності селезінки у сина послаблений імунітет та можлива схильність до любого характеру захворювання. Крім цього, за результатами отриманої травми у сина неспокійний сон, він не в повній мірі може задовольняти свої хороші задуми як здорова дитина, що без сумніву позначається на його психологічному стані. Зазначає, що син мав намір серйозно займатися певними видами спорту, однак в силу отриманої травми цього позбавлений. Крім цього, вона і чоловік докладають зусиль щодо обстеження і лікування дитини, його оздоровлення на що витрачаються певні кошти. Враховуючи те, що вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 05 листопада 2014 року, який залишено без змін апеляційною та касаційною інстанцією, ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 КК України, суд дійшов помилкового висновку, що 30000 грн. є достатньою сумою для відшкодування моральної шкоди. Просить змінити рішення та стягнути в її користь в її інтересах та інтересах неповнолітньої дитини суму достатню для відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_2 та її представника адвоката Дитинича П.І. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника відповідача Баран О.О. та представника третьої особи Цибруха Я.В., вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 13.06.2013 року на прибудинковій території будинків АДРЕСА_1, а саме, на дитячому майданчику, син позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, розгойдуючись на гойдалці «Середня одинарна на металевих стійках», що є атракціоном стаціонарним немеханізованим, та який підпадає під дію п.2.1.20 «Правил будови та безпечної експлуатації атракціонної техніки» НПАОП 92.7-1.01-06, не втримавшись, впав з гойдалки та вдарився лівою бічною поверхнею грудної клітки та живота у проекції селезінки при горизонтальному положенні тіла на виступаючу із землі опорну раму гойдалки.

Відповідно до Висновку судово-медичної експертизи №255/2013 від 19.06.2013 року ОСОБА_3 отримав наступні тілесні пошкодження: розрив селезінки з повним відривом нижнього полюсу селезінки, масивний крововилив (до 1200мл крові) в черевну порожнину, за очеревинна гематома в проекції селезінки та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння, яке у відповідності до додаткового висновку судово-медичного експерта №328/2013 від 30.07.2013 року утворилася при падінні передньою поверхнею тіла до низу з гойдалки та ударі лівою передньою-боковою поверхнею нижньої третини грудної клітки та верхньої третини живота до металевої труби, відрив нижнього полюсу селезінки не характерний для падіння на площину-пісок або тирсу.

Вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 05.11.2014 року, який залишений без змін у апеляційній та касаційній інстанції та набрав законної сили винним у службовій недбалості, що стала причиною травми неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано директора ЛКП «Варшавське-407» ОСОБА_4.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку , що вина директора ЛКП «Варшавське-407» ОСОБА_4 доведена вироком суду, а тому у відповідності до статті 61 п.4 ЦПК України є підставою для звільнення від доказування. Травма у неповнолітнього ОСОБА_3 сталася внаслідок службової недбалості директора ЛКП «Варшавське-407», а саме неналежного виконання останнім своїх службових обов»язків по безпечному утриманню атракціонів на дитячому майданчику.

Відповідно до статті 1172 Цивільного кодексу України ЛКП Варшавське-407» як відповідач по справі несе відповідальність за завдану шкоду, спричинену їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових службових обов»язків.

Відповідно до копій представлених чеків (а.с.52-53) сума матеріальних витрат на придбання ліків потерпілого ОСОБА_3 становить 780 грн.

Задовольняючи частково суму позовних вимог про стягнення моральної шкоди в інтересах ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3, суд виходив із вимог ст.ст. 23, 1167 ЦК України та вимог п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 р.№4 відповідно до якої позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Визначаючи суму моральної шкоди в користь неповнолітнього ОСОБА_3, судом враховано страждання матері за долю дитини, важкі фізичні болі неповнолітнього ОСОБА_3 під час отримання травми, тривогу за життя, втрату життєво важливого органу.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для зміни рішення в частині збільшення суми моральної шкоди не вбачає.

При цьому, судом апеляційної інстанції взято до уваги , що неповнолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився на дитячому майданчику без стороннього нагляду батьків, згідно пояснень свідків, даних у кримінальній справі, останній розгойдувався у стоячому стані з допомогою відштовхування його іншим підлітком, що могло також спричинити падіння дитини з гойдалки.

Позивачкою не представлено суду доказів про перенесений нею стрес, що вплинув на її моральний стан, який можна було б оцінити у значно більшій сумі в її інтересах та інтересах неповнолітнього .

Відповідно до ст..ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно статті 308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 в і д х и л и т и .

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 16 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: А.В. Ніткевич

О.Ф.Павлишин