Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1818/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Шепетько В. І.
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

Іменем України

10.08.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Авраменко Т.М.,

суддів: Суржика М.М., Суровицької Л.В.,

секретар Гусак А.О.

за участю позивача та її представника, представника відповідача

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Росія» про розірвання договору оренди землі, відшкодування матеріальної шкоди, зустрічним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Росія» до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Росія» (далі - СТОВ) про розірвання договору оренди землі, відшкодування матеріальної шкоди.

Зазначала, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом є власником земельної ділянки площею 8,9172 га, яка розташована на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка належала її батьку, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі Державного акту, виданого Новоукраїнською районною державною адміністрацією 24 травня 2002 року.

Згідно з договором оренди землі від 04 червня 2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та відповідачем, зареєстрованого в управлінні Держкомзему Новоукраїнського району 27 березня 2012 року, земельна ділянка передана в оренду відповідачу на 10 років.

Про правонаступництво вона повідомила відповідача та надала йому копії правовстановлювальних документів. В подальшому неодноразово зверталась до відповідача за орендною платою за 2014-2015 роки, однак отримувала усні відмови. На свій письмовий запит відповідач відповідь не надав, заборгованість з орендної плати за 2014-2015 роки не виплатив. Також відповідач повинен сплатити пеню за прострочення виплати орендної плати за 2014 рік в сумі 2502 грн. 06 коп.

Просила розірвати договір оренди землі від 04 червня 2008 року стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 17339 грн. 06 коп., з яких: борг з орендної плати за 2014-2015 роки в сумі 14100 грн., пеня за порушення строків виплати орендної плати за 2014 рік в сумі 2502 грн. 06 коп., витрати на технічну документацію в сумі 737 грн.

В ході судового розгляду зменшила розмір позовних вимог, просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 3043 грн., з яких: пеня за 2014 рік в сумі 2033 грн., пеня за 2015 рік в сумі 273 грн. витрати на технічну документацію в сумі 737 грн., оскільки орендну плату вона отримала.

В листопаді 2015 року СТОВ «Росія» звернулось до суду з зустрічним позовом про зобов'язання вчинити дії.

Зазначало, що в кінці 2014 року та протягом 2015 року позивачка зверталась до СТОВ «Росія» з вимогою виплатити їй орендну плату. Їй було роз'яснено, що для цього необхідно внести зміни до договору оренди, замінивши власника земельної ділянки з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 Орендна плата нарахована, однак може бути виплачена лише спадкоємцю ОСОБА_3, а після підписання та реєстрації відповідних змін орендна плата їй буде виплачена в повному обсязі. В серпні 2015 року позивачкою були подані копії правовстановлюючих документів, на підставі яких виготовлені зміни до договору оренди, підписані позивачкою та директором СТОВ «Росія». Зміни до договору оренди в трьох примірниках із всіма додатками передані позивачці для здійснення реєстрації в реєстраційній службі Новоукраїнського районного управління юстиції. Однак позивачка ухиляється від виконання зобов'язання по реєстрації змін до договору оренди.

Просило зобов'язати позивачку укласти зміни до договору оренди в межах дії зареєстрованого договору, в задоволенні позову відмовити, здійснити розподіл судових витрат.

В ході судового розгляду свої позовні вимоги уточнило, просило зобов'язати позивача повернути три примірника укладених змін з додатками до договору оренди земельної ділянки від 04 червня 2008 року, здійснити розподіл судових витрат.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 червня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Суд стягнув з СТОВ «Росія» на користь ОСОБА_2 пеню за несвоєчасну виплату орендної плати за 2014 рік в сумі 2687 грн. 84 коп., судові витрати в сумі 487 грн., витрати, пов'язані із розглядом справи, в сумі 215 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено, оскільки судом встановлено відсутність систематичної не сплати орендної плати. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення про задоволення її позову повністю. Зазначає, що суд не врахував всі обставини, які мають істотне значення для вирішення справи, не взяв до уваги, що виплата орендної плати поштовим переказом умовами договору не передбачена і відповідачем неодноразово порушено умови договору щодо виплати орендної плати, що є підставою для його розірвання.

В засіданні апеляційного суду позивач та її представник підтримали доводи апеляційної скарги та просили розірвати договір оренди з підстав систематичної несплати орендної плати.

Представник відповідача просив відхилити апеляційну скаргу, оскільки рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів, а не виплата орендної плати за 2014 рік виникла з вини позивача, яка не надала документ про правонаступництво та ідентифікаційний код, за 2015 рік орендна плата виплачена в строк, передбачений договором.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, оскільки ухвалене судом першої інстанції рішення є законним і обґрунтованим, вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержано, а доводи апеляційної скарги не є істотними (стаття 308 ЦПК).

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України)

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 04 червня 2008 року ОСОБА_3 та СТОВ «Росія» уклали договір оренди земельної ділянки площею 8,92 га ріллі, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради, строком на 10 років ( а.с.9-10,11).

За умовами договору орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня щорічно. Орендну плату в грошовій формі орендодавець отримує в касі орендаря. Якщо в період до 25 грудня поточного орендного року орендодавець не отримав орендну плату, то орендар має право провести розрахунок з орендодавцем шляхом перерахування розміру орендної плати на особовий рахунок орендодавця, відкритий на його ім'я в установі Ощадбанку. На будь-яку суму орендної плати, яка не була сплачена у терміни, визначені договором, нараховується пеня, що обчислюється від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період, за який сплачується пеня, доти, доки суму простроченої орендної плати не буде повністю сплачено. Підставою припинення договору оренди землі, в тому числі шляхом його розірвання, є зокрема невиконання орендарем обов'язків чи умов договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с.12). Свідоцтво про право на спадщину за законом на орендовану земельну ділянку позивач отримала 26 травня 2014 року (а.с.13). Зміни до договору оренди земельної ділянки в частині орендодавця сторони підписали 27 квітня 2015 року, строк дії договору залишився попередній до 15 листопада 2018 року, однак реєстрація змін не проведена, підпис орендодавця перекреслено та є напис, що він недійсний (а.с.158-163).

Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати (п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України).

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146 цс12, яку згідно зі ст. 360-7 ЦПК України суди мають враховувати при застосуванні таких норм права.

Позивач не заперечує того факту, що відповідач орендну плату за життя власника земельної ділянки виплачував відповідно до умов договору і заборгованість станом на 01 січня 2014 року була відсутня.

Судом встановлено, що орендна плата за 2014 рік в строки, передбачені договором, не була виплачена орендарем позивачу. З позовом до суду про розірвання договору з підстав систематичної несплати орендної плати та стягнення заборгованості позивач звернулася 12 жовтня 2015 року (а.с.2), тобто ще до настання кінцевого строку виплати орендної плати за 2015 рік.

16 грудня 2015 року поштовим переказом орендар направив позивачу орендну плату за 2014-2015 рік в сумі 10686 грн. 48 коп. (а.с.86-87), які 21 січня 2016 року «Укрпоштою» повернуто відповідачу в зв'язку з неотриманням (а.с.95-96). Ці кошти позивач отримала в касі орендаря 01 лютого 2016 року, що підтверджується видатковим касовим ордером.

Направлення позивачу орендної плати поштовим переказом не забороняється та свідчить про виконання умов договору про виплату орендної плати.

Суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відсутність систематичної несплати позивачу орендної плати та стягнення на користь позивача відповідно до умов договору пені за прострочення орендної плати за 2014 рік.

Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують. Присуджені судом грошові кошти в сумі 3389 грн.84 коп. позивач отримала 08 липня 2016 року, що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с.223).

За таких обставин колегія суддів, перевіривши відповідно до вимог ст.303 ЦПК України законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції приходить до висновку, що рішення відповідає матеріалам справи, наданим сторонами в суді першої інстанції доказам, які суд оцінив відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, та вимогам закону. Передбачені законом підстави для переоцінки доказів апеляційним судом відсутні.

В межах доводів апеляційної скарги підстав для його скасування або зміни не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити, а рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: М.М.Суржик

Л.М.Суровицька