Номер провадження 6/754/88/16
У Х В А Л А

19 квітня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Клочко І.В.,

за участю секретаря Щедрікової В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку поділу майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку поділу майна подружжя, посилаючись на те, що резолютивна частина рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15.09.2014 року має зміст: «Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 2000 грн.», а не «заборгованість» як зазначено у постанові про відкриття виконавчого провадження та в постанові про арешт майна боржника від 01 лютого 2016 року. Крім того, ч.3 ст. 368 ЦПК України передбачено, що виконавчі документи про стягнення судового збору надсилаються судом до державних податкових інспекцій, а не до ВДВС. А також був пропущений строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, який п.2 ч.1 та п.2 ч.2 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлений протягом року з наступного дня після набрання рішення законної сили.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню за викладеними в ній обставинами та просив задовольнити, постановивши ухвалу, якою визнати виконавчий лист №2-5299/14 від 24 грудня 2015 року таким, що не підлягає виконанню Відділом державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м. Києві, у зв'язку з чим закінчити виконавче провадження №49914574.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення даної заяви.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, показання свідка ОСОБА_3, судом встановлено наступне.

15 вересня 2014 року Деснянським районним судом м. Києва винесено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на ? частину квартири в порядку поділу майна подружжя.

11 грудня 2014 року Деснянським районним судом м. Києва винесено ухвалу про виправлення описок в рішенні суду від 15 вересня 2014 року.

24 грудня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва видав виконавчий лист №2-5299/14 про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 2000 грн.

20 січня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві про прийняття вищевказаного виконавчого листа до виконання.

01 лютого 2016 року старший державний виконавець Логвинська К.Л. виносить постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-5299/14 виданим Деснянським районним судом м. Києва від 24.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 2000 грн. та виносить постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Судом встановлено, що 15 лютого 2016 року ОСОБА_1 отримує поштове відправлення, в якому міститься постанова старшого державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 від 01.02.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

ОСОБА_1 та його представник вважають, що виконавчий лист повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню Відділом ДВС Деснянського районного управління юстиції в м. Києві.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Частино. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», встановлені вимоги до виконавчого документа.

Виконавчий лист №2-5299/14 про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 2000 грн. відповідає вимогам ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, судом встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 01 лютого 2016 року не відповідає виконавчому листу №2-5299/14 виданого Деснянським районним судом м. Києві від 24 грудня 2015 року, оскільки у виконавчому листі зазначено стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору в розмірі 2000 грн., а у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 2000 грн.

Однак, така невідповідність постанови про відкриття виконавчого провадження до виданого Деснянським районним судом м. Києва виконавчого листа від 24 грудня 2015 року не дає підстави про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Частина 3 ст. 368 ЦПК України зазначає, що виконавчі документи про стягнення судового збору надсилаються судом до державних податкових інспекцій.

В судовому засіданні представник заявника наголошував на тому, що виконавчий лист повинен бути виконаний не органами ДВС, а податковою інспекцією.

Однак, слід зазначити, що в рішенні Деснянського районного суду м. Києва від 15 вересня 2014 року, зазначено про стягнення з ОСОБА_1 витрат, які були понесені ОСОБА_2 по сплаті судового збору.

Отже, суд, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України вирішив питання щодо розподілу витрат між сторонами, а тому виконавчі листи про стягнення судового збору надсилаються судом до податкової інспекції, а стягнення витрат по сплаті судового збору не відноситься до компетенції податкових інспекцій, відповідно до ч.3 ст. 368 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 368 ЦПК України, за кожним судовим рішення, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

З матеріалів справи вбачається, що 24 грудня 2015 року Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №2-5299/14 про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 2000 грн. Будь-яких інших виконавчих листів Деснянським районним судом м. Києва не видавалось. За вищевказаним виконавчим листом, рішення суду від 15.09.2014 року набрало законної сили - 26 вересня 2014 року, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання до 27 вересня 2015 року.

Отже, згідно ч.2 ст.368 ЦПК України, суд зобов'язаний виданий виконавчий лист навіть, у разі пропущення стягувачем строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, а тому відсутні жодні помилки у видачі Деснянським районним судом м. Києва виконавчого листа 24 грудня 2015 року.

Судом встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем винесена з порушенням вимог ЗУ «Про виконаче провадження» щодо строків пред'явлення виконавчого листа до виконання.

З огляду на викладене, суд вважає, заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню Відділом ДВС Деснянського РУЮ в м. Києва необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.368, 369 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку поділу майна подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: