Справа №2-1434/11 26.04.2016 26.04.2016 26.04.2016
Справа № 2-1434/11
Провадження №22ц/784/1045/16 Головуюча в першій інстанції Гуденко О.А.
Категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції Довжук Т.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Довжук Т.С.,

суддів: Коломієць В.В., Шолох З.Л.,

із секретарем судового засідання Тищенком Л.С.,

за участю представника відповідачки ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_4

на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2011 року по справі за позовом

публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»)

до

ОСОБА_4

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА :

06 листопада 2010 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 8 594 грн. 38 коп.

Позивач зазначав, що 01 лютого 2008 року між відкритим акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 40Б-7О, відповідно до умов якого Банк надав останній грошові кошти в розмірі 10 600 грн. зі сплатою 24% річних, строком до 28 січня 2011 року. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою взятих на себе зобов'язань станом на 02 листопада 2010 року утворилась заборгованість у розмірі 8 594 грн. 38 коп., з яких:

-заборгованість за тілом кредиту - 6 007 грн. 05 коп.;

-заборгованість по сплаті відсотків - 1 079 грн. 82 коп.;

-штрафні санкції - 1 507 грн. 51 коп.

Посилаючись на вказане, позивач просив позов задовольнити.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2011 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 8 594 грн. 38 коп., судовий збір в розмірі 85 грн. 94 коп. та 120 грн. витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить заочне рішення суду скасувати та позов ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» задовольнити частково, стягнувши з неї заборгованість за кредитом станом на 02 листопада 2010 року в сумі 5 667 грн., а в частині стягнення з неї штрафних санкцій відмовити. На думку апелянта, рішення суду є незаконним, необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідачки, дослідивши надані докази та перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між відкритим акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 40Б-7О, відповідно до умов якого Банк надав останній грошові кошти в розмірі 10 600 грн. зі сплатою 24% річних, строком до 28 січня 2011 року (а.с. 7-11).

20 червня 2008 року між тими ж сторонами була укладена додаткова угода до кредитного договору, якою передбачені штрафні санкції за неналежне виконання позичальником грошового зобов'язання (а.с. 15).

Відповідно до свідоцтва про шлюб, 01 жовтня 2008 року ОСОБА_4 змінила своє прізвище на ОСОБА_4 (а.с. 85).

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно наданого позивачем розрахунку відповідачці нарахована заборгованість в сумі 8 594 грн. 38 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6 007 грн. 05 коп.; заборгованість по сплаті відсотків - 1 079 грн. 82 коп.; штрафні санкції - 1 507 грн. 51 коп.

За правилам ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором.

Пунктом 2.4.1. кредитного договору визначено, що позичальник зобов'язується щомісячно до дати, встановленої в Графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів, встановлених у графіку (а.с. 7).

Згідно графіку погашення заборгованості позичальник повинен був 28 числа кожного місяця перераховувати по 416 грн. (а.с. 12).

Заперечуючи проти розміру існуючої заборгованості, відповідачка надала копії квитанції про погашення кредиту (а.с. 60-69) та вважала, що заборгованість за кредитом існує, але в розмірі 5 667 грн., а не 7 086 грн. 87 коп., як зазначив позивач.

Зі змісту вказаних квитанцій вбачається, що, дійсно, по листопад 2008 року відповідачка належним чином виконувала взяті на себе кредитні зобов'язання, але починаючи з грудня 2008 року почала порушувати строки внесення коштів, що і призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором.

Також, відповідно до п. 2.4.5. кредитного договору встановлена черговість погашення зобов'язань по кредиту:

1.проценти за користування кредитом, прострочені на строк понад 31 день;

2.проценти за користування кредитом, прострочені на строк до 31 дня;

3.прострочена до повернення сума кредиту;

4.неустойка за користування кредитом;

5.сума кредиту по графіку (поточний платіж);

6.дострокове погашення суми кредиту.

Пунктом 2.7. цього ж договору передбачено, що для визначення суми і підстав виконання боргових зобов'язань або будь-якої їх частини, остаточною підставою є дані бухгалтерського обліку Банку.

Як пояснив представник відповідачки в судовому засіданні апеляційної інстанції, відповідачка до Банку з підстав виконання нею боргових зобов'язань не зверталась.

Крім того, вважаючи, що розмір заборгованості складає 5 667 грн., а не 7 086 грн. 87 коп., представник відповідачки не надав суду свій розрахунок заборгованості, а надані копії квитанцій про погашення кредиту не спростовують розрахунок Банку про розмір заборгованості за кредитом (тіло кредиту, проценти).

Таким чином, відповідачка зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 02 листопада 2010 року існує заборгованість перед Банком в розмірі 7 086 грн. 87 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 6 007 грн. 05 коп. та заборгованості по сплаті відсотків - 1 079 грн. 82 коп.

Тому, висновок суду про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту та заборгованості по процентам є обґрунтованим, але в порушення вимогам діючого законодавству судом не зазначені складові існуючої та стягнутої заборгованості, що є підставою для зміни рішення в цій частині.

Проте, задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості по сплаті штрафних санкцій в розмірі 1 507 грн. 51 коп., суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивачем не надано розрахунок вказаної заборгованості.

Так, пунктами 4.2.; 4.3. кредитного договору передбачено, що за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми кредитних коштів, а за несвоєчасну повну або часткову сплату процентів, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 25% від суми неповерненого кредиту.

Крім того, додатковою угодою до цього договору, останній був доповнений новими положеннями щодо неустойки (штраф/пеня).

Між тим, наданий позивачем розрахунок заборгованості штрафних санкцій не містить складових цієї заборгованості, а тому позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду в частині розміру заборгованості підлягає зміні, а в частині стягнення з відповідачки судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2011 року в частині стягнення розміру заборгованості змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором станом на 02 листопада 2010 року в розмірі 7 086 грн. 87 коп. (сім тисяч вісімдесят шість грн. 87 коп.), які складаються з: 6 007 грн. 05 коп. заборгованості за тілом кредиту та 1 079 грн. 82 коп. заборгованості по відсоткам.

В іншій частині зазначене заочне рішення залишити без змін.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Т.С. Довжук

Судді В.В. Коломієць

З.Л. Шолох