Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1599/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Франко В. А.
УХВАЛА

22.06.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді : Франко В.А.

суддів: Белінської І.М., Чельник О.І.

за участю секретаря : Постоєнко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 березня 2016 року, у справі за поданням старшого державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_3 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_4,-

в с т а н о в и л а :

В березні 2016 року старший державний виконавець Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 для подальшого опису та реалізації майна, яке належить боржнику ОСОБА_4. Зазначала, що на виконанні в Ленінському ВДВС Кіровоградського МУЮ знаходиться зведене виконавче провадження по примусовому виконанні виконавчих листів.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 березня 2016 року подання старшого державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_3 про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, яка належить боржнику ОСОБА_4, для проведення виконавчих дій задоволено та надано дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, яка належить боржнику ОСОБА_4, для проведення виконавчих дій.

Не погоджуючись з цією ухвалою суду, ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу,в якій вона просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання державного виконавця ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_3 про примусове проникнення до квартири відмовити.

Зокрема в скарзі вказує про те, що квартира АДРЕСА_2 (Леніна) в м. Кіровоград, до якої надано дозвіл на примусове проникнення, належить їй особисто на праві приватної власності (договір дарування від 19.01.2000р.) і ОСОБА_4 до цієї квартири не має ніякого відношення.

Зазначає, що по зведеному виконавчому провадженню, яке знаходиться на виконанні в Ленінському ВДВС м. Кіровограда вона є солідарним з ОСОБА_4 боржником лише по його зобовязанням перед ПАТ «Державний ощадний банк України» на суму 69 186, 53 грн. , які вона особисто вже частково виконала. До боргів ОСОБА_4 перед КС «простір», КС «Шанс» та АТЗТ «Яшма КМ» вона ніякого відношення не має.

ОСОБА_4 в квартирі за адресою № 3 в буд. № 29 по вул. Леніна в м. Кіровограді не проживає вже майже два роки, шлюб між ними розірвано і за цієї адресою його майно відсутнє.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_4, ОСОБА_2 та Старший державний виконавець Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ Зінов»єва О.В. не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином згідно зворотних повідомлень, які містяться в матеріалах справи.

Старший державний виконавець Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ Зінов»єва О.В. в своєму клопотанні просить розглянути справу без її участі за наявними матеріалами у справі і в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити.

В судовому засіданні апеляційного суд представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Надав до суду копію рішення Ленінського суду м. Кіровограда від 03.06.2016 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_2І та ОСОБА_4

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 ,дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Встановлено, та підтверджується матеріалами справи що на виконанні в Ленінському ВДВС Кіровоградського МУЮ знаходиться зведене виконавче провадження по примусовому виконанні виконавчих листів:

№ 1111/8812/12, 2/1111/2109/12 від 14.10.2013 року Ленінського районного суду міста Кіровограда про стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ПАТ "ДОБУ" заборгованість за кредитним договором в розмірі 69186,53 грн. Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ПАТ "ДОБУ" судовий збір у розмірі по 345,93 грн. з кожного.

№ 2-7226/10 від 22.02.2011 року Ленінського районного суду міста Кіровограда про стягнення з ОСОБА_6 ОСОБА_4 солідарно на користь КС "Простір" заборгованість за кредитним договором № 08259 від 30.10.2008 року в розмірі 168 021,97 грн. № 2-7226/10 від 22.02.2011 року Ленінського районного суду міста Кіровограда про стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 солідарно на користь КС "Простір" судовий збір в розмірі 1700 грн. та 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

№ 405/10947/13-ц 2/405/2099/13 від 06.05.2014 року Ленінського районного суду міста Кіровограда про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на користь КС "Простір" заборгованість за кредитним договором № 57 від 31.05.2010 року у розмірі 23 493,33 грн.

№ 2-201/09; 2-4341/09 від 14.12.2009 року Ленінського районного суду м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства закритого типу "Яшма-КМ" 6500 грн. матеріальної шкоди, 65 грн. судового збору та 30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

№ 405/10947/13-ц 2/405/2009/13 від 24.09.2014 року Ленінського районного суду міста Кіровограда про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати 114,70 грн. № 405/493/13-ц 2/405/103/13 від 29.04.2013 року Ленінського районного суду міста Кіровограда про стягнення з ОСОБА_4 на користь КС Шанс борг 70370,53 грн, с/з 705,03 грн., витрат на ІТЗ 250 грн.

№ 2-735-06 від 10.11.2006 року Ленінського районного суду міста Кіровограда про стягнення з ОСОБА_4 на користь ВАТ КБ "Надра" заборгованість в сумі 38763,79 грн. № 2-736-06 від 10.11.2006 року Ленінського районного суду міста Кіровограда про стягнення з ОСОБА_4 на користь ВАТ КБ "Надра" заборгованість в сумі 28300,00 грн. - основний борг, 9000,99 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 7551,38 грн.- пеня за просрочені платежі, 1129,20 грн. пеня за просрочені відсотки та сплачене державне мито в розмірі 491,21 грн.(а.с.3-11). В виконавчих листах, зокрема, зазначена адреса ОСОБА_4-АДРЕСА_3.

Згідно ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 08.07.2014 року, винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень, та надано строк для добровільного виконання рішення, однак рішення суду боржником в добровільному порядку не виконано.(а.с.12-20). В Постановах також зазначена адреса ОСОБА_4 АДРЕСА_4.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_4 та направлено запити до реєструючих органів рухомого та нерухомого майна міста Кіровограда.(а.с.21).

Згідно довідки УДМС від 28.05.2015 року боржника вибув на вулицю Леніна 59 кв. 57 м. Кіровоград.(а.с.22)

Виходом за вказаною адресою, будинку під номером 59 не виявлено, про що складено акти державного виконавця від 25.01.2014 року та 05.06.2015 року.(а.с.26-27)

Згідно відповідей ПФУ та ДПСУ від 26.08.2015 року, ОСОБА_4 не працює за трудовим та цивільно-правовим договором, на обліку в ПФУ не перебуває, відкритих рахунків в банках та банківських установах не має.

Тому, у звязку з тим, що рішення суду в добровільному порядку не виконується, державний виконавець звернувся до суду з вищевказаним поданням, так як вважає, що єдиним способом виконання рішення є примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 для подальшого опису та реалізації майна, яке належить боржнику ОСОБА_4.

Проведення виконавчих дій щодо перевірки майнового стану боржника, опису та арешту майна не видалось можливим, в звязку з тим, що під час виходу державного виконавця для проведення виконавчих дій за вказаною адресою боржник не допускає державного виконавця для перевірки та опису майна.

Постановляючи ухвалу про задоволення подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що боржник добровільно не виконав рішення суду, заважає здійсненню виконавчих дій, суму заборгованості, яка підлягає стягненню є значною.

Як вбачається з аналізу ст..52 Закону № 606 XIV та ст.376 ЦПК, умовами примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника для вчинення виконавчих дій відносно майна, яке там знаходиться і належить боржнику, є неможливість виконання рішення в інший спосіб.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Згідно ч. 2 ст. 376 ЦПК суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» державна виконавча служба має право звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла, якщо рішення суду не виконане.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника-фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

При цьому необхідно враховувати, що недоторканість житла чи іншого володіння особи гарантується ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла чи іншого володіння особи не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла чи іншого володіння особи визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Таким чином, ухвала суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи має бути вмотивована і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння, наявності доказів знаходження майна боржника у іншої особи, належність житла чи іншого володіння саме цій особі.

Встановивши достовірні дані, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження, але рішення суду не виконує, перешкоджає доступу до житла, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що квартира, адреса якої зазначена у всіх виконавчих листах, як місце проживання ОСОБА_4 належить особисто їй і речей ОСОБА_4В.в ній немає, так як він не проживає в ній вже два роки, і шлюб між ними розірвано не може бути взято до уваги.

Матеріали справи містять відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно, власником квартири АДРЕСА_5 зареєстрований ОСОБА_4.(а.с.24-25).

Згідно акту державного виконавця від 6.12.2015 року ОСОБА_4 не допустив до вказаної вище квартири державного виконавця перевірити майновий стан. (а.с.28).

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано 3 червня 2016 року.

Оскільки суд вирішив питання з дотриманням вимог закону, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 березня 2016 року залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя : В.А. Франко

Судді : І.М. Белінська

ОСОБА_9