Справа № 274/2662/16-ц
пров.№ 2/0274/1150/16
У Х В А Л А

про повернення заяви у звязку із

непідсудністю справи даному суду

27.04.2016 року м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Замега О.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу ВДВС Деснянського району в м.Києві про визнання права власності на автомобіль та звільнення його з - під арешту,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області із позовною заявою до ОСОБА_2, відділу ВДВС Деснянського району в м. Києві про визнання права власності на автомобіль та звільнення його з - під арешту.

Вивченням матеріалів позову встановлено, що позовна заява не підсудна Бердичівському міськрайонному суду Житомирської області, тому підлягає поверненню позивачу з наступних підстав.

Подаючи дану позовну заяву до суду, позивач керувався положенням ч. 2 ст. 114 ЦПК України, відповідно до якого позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Однак, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача не є вимогами про зняття арешту з майна у розумінні даної норми закону, оскільки такі вимоги стосуються скасування рішення органу державної влади та усунення перешкод в користуванні майном(негаторний позов). Тому, такі вимоги слід пред"являти до суду керуючись загальними правилами про підсудність за місцезнаходженням відповідача (ст. 109 ЦПК).

Згідно роз'яснень, наданих у п. 41 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» N 3 від 01.03.2013 року, перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність(стаття 114 ЦПК України) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

При цьому, згідно матеріалів, доданих до позову, спірний автомобіль перебуває на обліку в м. Києві, документальних доказів про перебування даного автомобіля на території м. Бердичева і Бердичівського раойну суду позивачем не надано.

Крім того з позовної заяви не вбачається, що позивачем оскаржується дії органу державної влади.

Також, суд звертає увагу на те, що згідно інформаційної бази автоматизованої системи документообігу (ДЗС) Бердичівського міськрайонного суду, ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду з аналогічним позовом. Ухвалами суду від 17.03.2016 року (справа № 274/1888/16-ц) та від 06.04.2016 року (справа № 274/2255/16-ц) позов ОСОБА_1 274/1888/16-ц повернуто позивачу для подачі до належного суду. Вказані ухвали набрали законної сили.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 110, 115, 121 та 210 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу ВДВС Деснянського району в м. Києві про визнання права власності на автомобіль та звільнення його з - під арешту повернути позивачу для подачі до належного суду.

Апеляційна скарга на цю ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.В. Замега