У Х В А Л А

05.05.2016 Справа №607/4183/16-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення доказів у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2, третя особа Тернопільський міський відділ РАЦС Тернопільського міського управління юстиції про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, шляхом надання йому дозволу на отримання у Тернопільському міському відділі РАЦС Тернопільського міського управління юстиції оригіналу Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначення відомостей про батька, а також видачі належним чином засвідченої копії спільної заяви ОСОБА_2О та ОСОБА_3 від 30 травня 2006 року про те, що ОСОБА_3 не є батьком (біологічним) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Зазначена заява була подана без додержання вимог встановлених ст. 134 ЦПК України, оскільки:

В порушення вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України, заявником ОСОБА_1 не було обґрунтовано обставин, які б свідчили про те, що подання потрібних доказів, а саме Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначення відомостей про батька та належним чином засвідченої копії спільної заяви ОСОБА_2О та ОСОБА_3 від 30 травня 2006 року, може стати неможливим або ускладненим в подальшому. Відділ РАЦСу є постійно діючим органом, витяги формує уповноважена на це особа, яка є працівником відділу РАЦСу, із наявної бази даних. У разі якщо в позивача є складнощі з отриманням цих документів самостійно, то він вправі заявляти суду клопотання про їх витребування, відповідно до ст. 137 ЦПК України.

За таких обставин було не зрозуміло, чи передбачає позивач, що подання зазначених доказів може стати неможливим або ускладненим, і якщо так, то в чому ці обставини полягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 ЦПК України до заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 121 цього Кодексу.

З цих підстав ухвалою судді від 20 квітня 2016 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів надано заявнику строк для усунення виявлених недоліків терміном пять днів із дня отримання копії ухвали.

На виконання зазначеної ухвали суду заявником подано інформаційний запит від 29 квітня 2016 року, лист Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції від 29 квітня 2016 року №555/08.1-01-12 та письмові пояснення, в яких заявник вказує, що недоліки про якій йдеться в ухвалі, є незрозумілими, а заяву про забезпечення доказів має розглядати суддя Ромазан В.В. у провадженні якого перебуває цивільна справа.

Проте заявником так і не наведено обставин, які б свідчили про те, що подання потрібних доказів, а саме Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначення відомостей про батька та належним чином засвідченої копії спільної заяви ОСОБА_2О та ОСОБА_3 від 30 травня 2006 року, може стати неможливим або ускладненим в подальшому.

Таким чином, необхідність усунення недоліків заяви, щодо зазначення у ній обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, про що прямо зазначено в ухвалі судді, заявник проігнорував.

При цьому суд не зобовязував позивача надавати будь-які докази суду та пояснення, а лише зазначити у заяві обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, як цього вимагає норма ч. 1 ст. 134 ЦПК України.

Отже, заявник не усунув недоліки позовної заяви, хоч ніякі обставини не могли перешкоджати йому виправити недоліки в повному обсязі, оскільки в ухвалі від 20 квітня 2016 року чітко та зрозуміло викладено недоліки, які слід було усунути.

Тобто заява й після усунення заявником недоліків не відповідає встановленим законом вимогам.

Беручи до уваги, що недоліки, про необхідність усунення яких зазначено в ухвалі судді від 20 квітня 2016 року про залишення без руху заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів, належним чином не виправлені, заява відповідно до ч. ч. 2, 5 ст.121 ЦПК України підлягає поверненню заявнику з правом його повторного звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись ч. ч. 2, 4, 5 ст. 121, ст.ст. 134, 210, п. 3 ч. 1 ст. 293, ч. 2 ст. 294, ст. 296 ЦПК У країни,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів повернути заявнику.

Розяснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя