Справа № 203/31/16-ц
Провадження № 4-с/0203/3/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Зарній А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську скаргу ПАТ «КБ «Правекс-Банк» на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1

встановив:

04 січня 2016 року до Кіровського районного суду надійшла скарга ПАТ «КБ «Правекс-Банк» на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 В скарзі заявник вказує, що рішенням Кіровського районного суду від 26 лютого 2010 року у цивільній справі № 2-885/2010 за позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» було стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 18 вересня 2007 року № 4695-001/07Ф в розмірі 405 400 євро, що є еквівалентом 4 500 985 грн. 53 коп. Рішення суду набрало законної сили 31 січня 2011 року, за ним видано виконавчі листі. За вказаними виконавчими листами було відкрито: виконавче провадження ВП № 27891887 відносно ОСОБА_2, виконавче провадження ВП № 27891394 щодо ОСОБА_3 В ході виконавчого провадження було винесено постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, призначено експерта, субєкта оціночної діяльності, яким було складено висновки про вартість арештованого майна. 25 грудня 2015 року на адресу скаржника надійшли постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про повернення виконавчих документів стягувачу у звязку з тим, що він не здійснює авансування витрат на проведення виконавчого провадження, а саме: витрат на виготовлення звітів про оцінку майна щодо вартості арештованого майна з метою його подальшої реалізації. Вказані постанови скаржник вважає незаконними, оскільки постанови головного державного виконавця про призначення оцінювача майна та щодо необхідності авансування витрат на підготовку звіту з оцінки майна на адресу стягувача не направлялись, самі звіти фактично виготовлені і є можливість продовження виконавчого провадження та реалізацій майна.

В судовому засідання представник скаржника не зявився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, просив скаргу задовольнити (а.с. а.с. 35 36, 41 42).

Представник Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином.

Розглянувши матеріали скарги, суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі № 2-885/2010 стягненуто з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь позивача акціонерного комерційного банку «Правекс-Банк» заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 4695-00/07Ф від 18 вересня 2007 року в розмірі 405 400 ОСОБА_1, що еквівалентно 4 500 985 грн. 53 коп., з яких 349 983 євро, що еквівалентно 3 885 713 грн. 91 коп. заборгованість за кредитом, 20 299 євро, що еквівалентно 225 371 грн. 25 коп. заборгованість по відсотках, 32 422 євро, що еквівалентно 359 967 грн. 82 коп. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 2 696 євро, що еквівалентно 29 932 грн. 55 коп. пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

01 березня 2011 року Кіровським районним судом міста Дніпропетровська видано виконавчий лист по вказаній цивільній справі.

На підставі цього виконавчого листа відділом примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області булі відкриті виконавче провадження ВП № 27891887 відносно ОСОБА_2, виконавче провадження ВП № 27891394 щодо ОСОБА_3

27 листопада 2015 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 своїми постановами повернув виконавчий документ за вказаними виконавчими провадженнями стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з тим, що стягувач не здійснює авансування витрат на виготовлення звітів про оцінку майна щодо вартості арештованого майна з метою його подальшої реалізації.

Оцінюючи правомірність дій державної виконавчої служби суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» З метою забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням з державним виконавцем внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом.

Згідно ч.ч. 1 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем. Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки.

Таким чином, у разі арешту та проведення оцінки з метою реалізації нерухомого майна та транспортних засобів обовязкове залучення субєкта оціночної діяльності, а внесення коштів стороною виконавчого провадження здійснюється лише у разі незгодою з такою оцінкою та здійснення рецензування звіту про оцінку майна.

Отже у державного виконавця були відсутні підстави вимагати від стягувача авансування витрат на проведення оцінки нерухомого майна та транспортного засобу боржника із залученням субєкта оціночної діяльності.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Як було встановлено судом, авансування витрат на проведення оцінки нерухомого майна та транспортного засобу боржника, чинним законодавством не передбачено. Крім того, відсутні докази направлення відповідного документу на адресу стягувача та його попередження про можливе повернення виконавчого документу.

Не можна стверджувати, що стягувач перешкоджав проведенню виконавчих дій, оскільки наявні звіти про оцінку нерухомого майна боржника по пр. Кірова, 58 в м. Дніпропетровську, вул. Робочій № 10 в м. Дніпропетровську, автомобіля Lexus GX 470, державний № НОМЕР_1 (а.с. а.с. 8 11, 13, 20 23)

При таких обставинах, у державного виконавця не було підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», для повернення виконавчих документів стягувачу

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Оскаржувані постанови головного державного виконавця були ухвалені 27 листопада 2015 року, проте як вбачається з конверту поштового відправлення, на якому зазначені номери супровідних листів до обох оскаржуваних постанов, та згідно відкритих даних УДППЗ «Укрпошта» за № 49000 38524327 (зазначеним на конверті) документи були отримані скаржником 25 грудня 2016 року (а.с. 17). Строк оскарження постанов закінчувався 05 січня 2016 року, а скарга надіслана поштою 29 грудня 2015 року та одержана Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 04 січня 2015 року, тобто строк звернення зі скаргою був додержаний.

Таким чином суд приходить до висновку, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 неправомірно повернуто стягувачу виконавчий лист № 2-885/2010, виданий Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 01 березня 2011 року, у звязку з чим скарга підлягає задоволенню, а постанови від 27 листопада 2015 року скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42, 47, 58 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 383 387 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ПАТ «КБ «Правекс-Банк» на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 від 27 листопада 2015 року за виконавчим провадженням ВП № 27891887 про повернення стягувачу виконавчого листа № 2-885/2010, виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 01 березня 2011 року про стягнення з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь позивача акціонерного комерційного банку «Правекс-Банк» заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 4695-00/07Ф від 18 вересня 2007 року в розмірі 405 400 ОСОБА_1, що еквівалентно 4 500 985 грн. 53 коп., з яких 349 983 євро, що еквівалентно 3 885 713 грн. 91 коп. заборгованість за кредитом, 20 299 євро, що еквівалентно 225 371 грн. 25 коп. заборгованість по відсотках, 32 422 євро, що еквівалентно 359 967 грн. 82 коп. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 2 696 євро, що еквівалентно 29 932 грн. 55 коп. пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 від 27 листопада 2015 року за виконавчим провадженням ВП № 27891391 про повернення стягувачу виконавчого листа № 2-885/2010, виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 01 березня 2011 року про стягнення з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь позивача акціонерного комерційного банку «Правекс-Банк» заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 4695-00/07Ф від 18 вересня 2007 року в розмірі 405 400 ОСОБА_1, що еквівалентно 4 500 985 грн. 53 коп., з яких 349 983 євро, що еквівалентно 3 885 713 грн. 91 коп. заборгованість за кредитом, 20 299 євро, що еквівалентно 225 371 грн. 25 коп. заборгованість по відсотках, 32 422 євро, що еквівалентно 359 967 грн. 82 коп. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 2 696 євро, що еквівалентно 29 932 грн. 55 коп. пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В. Єдаменко