Номер провадження: 22-ц/785/3098/16
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Колеснікова Г.Я.,

суддів - Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.,

при секретарі - Поляковій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,ОСОБА_4, треті особи: Департамент комунальної власності Одеської міськради, Одеська міська рада, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом встановлення порядку користування земельною ділянкою, надання дозволу компетентним органам здійснити певні дії та стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 19 лютого 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

04 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом.

Зазначала що вона є власницею 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 яка складається з приміщень № №2,4 загальною площею 62,1 кв.м., житловою 39,8 кв.м., літніх кухонь літ. «Б», «И», сараю літ.«Х», вбиральні літ. «Ц», душових літ.«Л», «У». Співвласниками будинку є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яким належать по 1/4 частині вказаного будинку. Загальна площа земельної ділянки, на якій розташований будинок складає 686 кв.м. Порядок користування земельною ділянкою між співвласниками склався понад 35 років: в користуванні ОСОБА_2 знаходится ділянка площею 327 кв.м.,у ОСОБА_3- 178 кв.м. та ОСОБА_4- 181 кв.м.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 перешкоджає їй приватизувати земельну ділянку, чим їй завдана моральна шкода, просила суд:

-усунути перешкоди у розпорядженні 1/2 частиною будинку шляхом встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 327 кв.м., яка знаходиться у її користуванні за порядком, який фактично склався;

-зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод у приватизації земельної ділянки площею 327 кв.м. шляхом надання дозволу компетентним органам розглянути питання про приватизацію зазначеної земельної ділянки без письмового дозволу відповідачки ОСОБА_3;

-стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 25000 грн.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, посилаючись на те, що сарай літ. «Б» належить їй, а тому і земельна ділянка під ним не повинна бути відведена ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_4 проти задоволення позову не заперечувала.

Представники третіх осіб свого ставлення до позовних вимог не висловили.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 19 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Усунуто перешкоди, які створює ОСОБА_3 ОСОБА_2 у розпорядженні 1/2 частиною будинку за адресою:АДРЕСА_1 шляхом встановлення порядку користування земельною ділянкою за вказаною адресою, виділивши в користування ОСОБА_2 частину земельної ділянки, яка знаходиться у її користуванні, за порядком, який фактично склався, площею 327 кв.м. (перший варіант порядку користування земельною ділянкою, графічне зображення №2 зеленим кольором висновку №162/2015 будівельно-технічного дослідження від 18.11.2015р. експерт ОСОБА_9.).

У задоволенні позову в інший частині відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 3487,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про надання дозволу компетентним органам розглянути питання про приватизацію земельної ділянки без письмового дозволу ОСОБА_3 та стягнення з неї моральної шкоди змінити та постановити в цій частині нове рішення про задоволення зазначених вимог.

Неправільнисть рішення суду обгрунтувала порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення про задоволення позову про усунення перешкод шляхом встановлення порядку користування земельною ділянкою у спосіб, викладений у резолютивній частині рішення суду, не оскаржено, тому в апеляційному порядку не переглядається (ст.303 ЦПК України).

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_6, яка підтримала доводи скарги, відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_7, які заперечували проти задоволення скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову в частинах про :

-надання дозволу компетентним органам розглянути питання про приватизацію земельної ділянки без письмового дозволу відповідачки ОСОБА_3, суд першої інстанції,крім іншого, виходив з того, що вказана вимога є передчасною;

-стягнення моральної шкоди в розмірі 25 000 грн. з ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з недоведеності її заподіяння позивачу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці площею 686 кв.м., на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_2 1/2частина),ОСОБА_3.(1/4 частина) та ОСОБА_4.(1/4 частина).

Вказана земельна ділянка була виділена ОСОБА_10.(батькові позивачки) у безстрокове користування, під індівідуальне жиле будівництво рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №319 від 15 березня 1952 року., що підверджується й договором про право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 06 травня 1952 року та рішенням виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів №1108 від 03 листопада 1986 року ( а.с.21,22,23-27).

17 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Одеської міської ради із заявою про передачу їй безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,0327 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка).

На час розгляду справи в апеляційному порядку доказів про те, що у розгляді вказаної заяви ОСОБА_2 відмовлено, позивачем та його представником не надано

Чинне законодавство, передбачає, що при вирішенні спорів про встановлення порядку користування земельною ділянкою, наданою для будівництва та обслуговування житлового будинку, у разі належності житлового будинку на праві спільної часткової власності, співвласники в угоді між собою визначають порядок користування земельною ділянкою пропорційно розміру часток кожного у спільній власності. Наступні зміни розміру часток у спільній власності на жилий будинок, пов'язані з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін установленого учасниками спільної власності порядку користування земельною ділянкою. Угода між співвласниками щодо користування земельною ділянкою є обов'язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок, чи коли частка на будинок перейшла в порядку спадкування до іншого учасника цієї власності. Якщо між учасниками спільної власності на жилий будинок не досягнуто згоди щодо порядку користування земельною ділянкою, спір із цього приводу вирішує суд.

Оскільки, до звернення ОСОБА_2 до суду у грудні 2015 року, між співласниками будинку договору в письмовій формі, посвідченого нотаріально, щодо порядку користування земельною ділянкою не існувало та не було з цього приводу й рішення суду, яке набрало законної сили, висновок суду про передчасне звернення до суду з вимогами про дозвіл компетентним органам розглянути питання про приватизацію земельної ділянки без письмового дозволу ОСОБА_3 є правильним.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції в рішенні від 19 лютого 2016 року встановив порядок користування спірною земельною ділянкою між співвласниками будинку і рішення суду в цій частині сторонами не оскаржено.

Таким чином, своїм правом на приватизацію ОСОБА_2 може скористатися після набрання законної сили рішення Київського районного суду м.Одеси від 19 лютого 2016 року, подавши до органу приватизації відповідну заяву із наданням правовстановлюючого документа (рішення суду) про знаходження у її користуванні саме 327 кв.м. земельної ділянки.

Колегія суддів також зазначає, що в позовній заяві ОСОБА_2 послалась на те, що ОСОБА_3 відмовилась у нотаріуса підписати план поділу земельної ділянки, тобто підписати угоду щодо порядку користування земельною ділянкою.

Разом з тим, у разі приватизації, п. «б» ч.2 ст.198 ЗК України передбачає погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами, тобто підписання відповідного акту погодження, який позивачем не складався.

З огляду на зазначене, суд правильно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про надання дозволу компетентним органам здійснити певні дії для приватизації позивачкою земельної ділянки.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є лише позивач і відповідач.

З матеріалів справи вбачється, що Департамент комунальної власності Одеської міськради в особі Управління земельних ресурсів та Одеська міська рада залучені позивачем до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Чинне процесуальне законодавство не передбачає право суду вирішувати питання про права і обов'язки учасників процесу, які не є сторонами у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи, крім пояснень представника ОСОБА_2, не містять будь-яких доказів, що відповідач ОСОБА_3 заподіяла ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 25 000 грн.

Тому висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 вказаної шкоди на користь позивача ОСОБА_2 також є правильним.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 19 лютого 2016 року про відмову в позові ОСОБА_2 в частині надання дозволу компетентним органам розглянути питання про приватизацію земельної ділянки без письмового дозволу ОСОБА_3 та стягнення з неї на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 25 000 грн. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області Г.Я. Колесніков