АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/772/16 Доповідач - Фащевська Н.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Фащевської Н.Є.

суддів - Ходоровський М. В., Щавурська Н. Б.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

Сторін: ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, представника ДВС ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 5 травня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 25.11.2014 року ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення закордонного паспорта громадянина України до часу виконання зобов'язань згідно виконавчого листа №569/3796/14-ц, виданого 28.08.2014 року Рівненським міським судом про стягнення з нього в користь ОСОБА_4 80000 гривень.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, накладеного даною ухвалою.

Заявник вказав, що на час звернення до суду із заявою про скасування обмеження виїзду за кордон виконавче провадження за вказаним виконавчим листом було відсутнє і необхідність у дії такого заходу забезпечення завершеного виконавчого провадження - як обмеження у праві виїзду за межі України відпала. За відсутності виконавчого провадження та відсутності здійснення самої процедури стягнення, порушується гарантоване право передбачене ст.ЗЗ Конституції України на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, шляхом обмеження виїзду за межі України за ухвалою суду у виконавчому провадженні, яке закрито згідно постанови Другого відділу ДВС ТМУЮ від 05.02.2016 р. Тому, у зв'язку із відсутністю на даний час належно підтвердженого статусу боржника та обов'язку примусового виконання грошових зобов'язань ОСОБА_1, невиконання яких раніше ( до 05.02.2016 р.) призвело до винесення ухвали від 25.11.2014 р., відсутністю фактів ухилення боржника від виконання грошових зобов'язань, підстав для подальшої дії цієї ухвали немає.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 5 травня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, накладеного ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 25 листопада 2014 року у зв'язку із невиконанням у добровільному порядку зобов'язань за виконавчим листом №569/3796/14 від 28 серпня 2014 р. про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 80000 грн. - відмовлено.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказав, що дана ухвала постановлена з неповним зясуванням обставин справи.

Враховуючи наведене, просить задовольнити його заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України від 25.02.2016 р. по справі №607/19614/14-ц і скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 5 травня 2016 року .

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 25.11.2014 року тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення закордонного паспорта громадянина України ОСОБА_1 до часу виконання зобов'язань згідно виконавчого листа №569/3796/14-ц виданого 28.08.2014 року Рівненським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 80000 гривень.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Реалізація цих прав здійснюється шляхом звернення до суду в порядку ст. 377-1 ЦПК з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, яка також визначає, що суб'єктом звернення до суду є державний виконавець.

У разі виконання боржником зобов'язань, покладених на нього рішенням, та у зв'язку із закінченням виконавчого провадження на підставі ч. 1 п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону «Про виконавче провадження», державний виконавець виносить відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації ДПС для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

Відповідно до розділу 3 п. 4 Наказу №288/5/102 від 07.01.2014 р. «Про затвердження Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження», особа, стосовно якої діє тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, знімається з контролю Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України в разі винесення постанови про: скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі належного виконання особою зобов'язань щодо сплати періодичних платежів.

На підставі викладеного вище слід дійти такого висновку: тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

А тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов до висновку про прийняття до розгляду заяви про скасування ухвали суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та її розгляду, оскільки процесуальним законом не передбачено вирішення судом даного питання за такою категорією заяв.

Враховуючи наведене, а також те, що суд призначив до розгляду заяву про скасування тимчасового обмеження виїзду за кордон, розглянув у судовому засіданні по суті, колегія вважає, що дана ухвала підлягає скасуванню з направленням до суду першої інстанції для закриття провадження.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 312, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 5 травня 2016 року скасувати і справу направити до суду першої інстанції для закриття провадження по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Н.Є. Фащевська

Судді: М.В. Ходоровський

ОСОБА_5