Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 березня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Микуляк П.П.

при секретарі - Остич Л.В.

за участю представника позивачки ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою мотивуючи її тим, що рішенням ОСОБА_3 сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 11 серпня 2015 р. №559 їй було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки передбаченої у власність орієнтовною площею 0,12 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд із земель не наданих у власність та користування в с.Кінчеш, вул.Б.Хмельницького, №55. На підставі даного рішення відповідачем їй було видано довідку №592 від 17.08.2015 року про місцезнаходження земельної ділянки з детальним планом території с.Кінчеш з нанесенням земельної ділянки орієнтовно площею 0,12 га., що планується їй видати. Отримавши зазначені документи вона звернулась до спеціаліста ФОП ОСОБА_4 з проханням виготовити проект землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки та сплатила за роботу 3500 грн. На даний час проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки виготовлений і готовий до подання на затвердження, однак ОСОБА_3 сільська рада рішенням від 27 серпня 2015 р. №595 скасувала своє рішення №559 від 21.08.2015 року, яким їй надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Позивачка вважає, що рішення ОСОБА_3 сільської ради від 27 серпня 2015 року №595 «Про скасування рішення 40 сесії 6 скликання від 11.08.2015 №559 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» є незаконним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки таке прийнято всупереч чинному законодавства.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Ужгородського району у судове засідання не зявився повторно, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив, а тому суд в порядку ст. 169 ч.4 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступного висновку:

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням 40 сесії 6 скликання ОСОБА_3 сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 11 серпня 2015 р. №559 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки передбаченої у власність орієнтовною площею 0,12 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд із земель не наданих у власність та користування в с.Кінчеш, вул.Б.Хмельницького, №55, Ужгородського району Закарпатської області.

На підставі даного рішення, на замовлення позивачки, ФОП ОСОБА_5 був виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Рішенням 41 (позачергової) сесії 6 скликання ОСОБА_3 сільської ради Ужгородського району від 27 серпня 2015 р. №595 скасовано рішення 40 сесії 6 скликання від 11.08.2015 № 565 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» питання щодо скасування актів органів виконавчої влади, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради, прийнятим у межах її повноважень, вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частиною десятою статті 59 зазначеного Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Системний аналіз положень законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обовязковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є субєктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну чи скасування.

Положенням ст.59 Закону стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни з будь-якого питання, що є компетенцією органу місцевого самоврядування, дано офіційне тлумачення в рішенні Конституційного Суду від 16.04.2009 №7-рп/2009. Зокрема, в абз.3 п.3 цього акта зазначено, що органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу й самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Із цього можна зробити висновок про те, що будь-яка дія з боку органу місцевого самоврядування має бути чітко передбачена тією чи іншою нормою закону, а отже, необхідно шукати повноваження щодо скасування власних рішень щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Згідно з абз.1 п.4 вказаного рішення Конституційного Суду органи місцевого самоврядування приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють дію норм права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого субєкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, рішення місцевої ради щодо надання права певному субєктові господарювання дозволу на розробку проекту землеустрою на відведення земельної ділянки може бути віднесено виключно до категорії ненормативних актів.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин (ч.1 ст. 186-1 ЗК України).

Абзацами 5 та 6 п.5 вказаного рішення Конституційного Суду розяснено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування та громадянами, що породжує в громадян упевненість у тому, що їхнє становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Більш того, у статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення у статті 74 Закону № 280/97- ВР, згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Рішення ОСОБА_3 сільської ради №595 від 11.08.2015 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» гр. ОСОБА_1 відноситься виключно до категорії ненормативних актів, які застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм, суд вважає, що ОСОБА_3 сільська рада не мала права рішенням №595 від 27.08.2015 року скасовувати своє рішення №559 від 11.08.2015 року щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться в с.Кінчеш Ужгородського району, вул.Б.Хмельницького, №55.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про скасування рішення ОСОБА_3 сільської ради №595 від 27.08.2015 року є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. ст. 4, 5, 10, 14, 60, 224, 226, 227, 233, 294 ЦПК України, суд ,-

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення 41 (позачергової) сесії 6 скликання ОСОБА_3 сільської ради Ужгородського району від 27 серпня 2015 р. №595 «Про скасування рішення 40 сесії 6 скликання від 11.08.2015 року №559 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки»» , що було винесено відносно громадянки ОСОБА_1, - скасувати.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Микуляк П.П.