Справа № 299/1910/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 квітня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Леска В.В.

суддів - Готри Т.Ю., Кондора Р.Ю.

при секретарі - Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 8 лютого 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

26 червня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі Банк) звернулося в суд із вищезазначеним позовом до ОСОБА_1, який мотивовано тим, що 5 лютого 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство), правонаступником якого було ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 95, згідно якого позичальник отримала кредит у розмірі 15009 доларів США з кінцевим терміном погашення 4 лютого 2014 року.

Кредитор свої зобов'язання за даним договором виконав повністю, а саме надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги, у відповідності до якого позивач набув право вимоги за кредитним договором № 95 від 5 лютого 2007 року.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань виникла заборгованості за договором кредиту, яка станом на 6 січня 2014 року становить загальну суму 46 035,74 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 884489,87 грн., та складається із : 13936,92 доларів США (293347, 46 грн.) - заборгованість за кредитом, 17 753,72 доларів США (373684, 33 грн.) - заборгованість за відсотками, 14345,10 доларів США (217458, 08 грн.) - пеня.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути з відповідачки на користь Банку зазначену вище суму заборгованості та вирішити питання по судових витратах.

Ухвалою Виноградівського районного суду від 8 лютого 2016 року закрито провадження в частині вимог товариства про стягнення заборгованості в сумі 293 347, 46 гривень (13 936,92 доларів США (заборгованість по кредиту)), відсотків на суму 182 760,70 гривень (8 682,95 доларів США (заборгованість по відсотках)) на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК (наявність рішення, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (а.с. 194-198, 216-217).

Рішенням Виноградівського районного суду від 8 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Вирішено:

«Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешканки АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (07400, Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, буд. 14, ) заборгованість по відсоткам в сумі 145 957, 68 гривень та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654 грн.

В решті вимог позову відмовити.»

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення із-за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, просила скасувати оскаржуване нею рішення й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Межі доводів апеляційної скарги - заборгованість відповідачки за кредитним договором по тілу кредиту та по відсотках фактично погашена 15 березня 2010 року шляхом звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки DADI BDD 1023SY, реєстраційний номер НОМЕР_2, який в добровільному порядку був переданий ПАТ «Промінвестбанк» на виконання рішення суду від 6 серпня 2009 року. Оскільки за рахунок предмета застави взятий кредит був повністю погашений, тобто починаючи з 15 березня 2010 року, відповідачка не користувалася кредитними коштами, на її думку, підстави для нарахування відсотків за користування кредитом перестали існувати, відсотки за користування кредитом нараховані позивачем безпідставно та необгрунтовано, а наданий позивачем розрахунок викликає сумніви щодо визначеної суми заборгованості та підстав і порядку нарахування пені.

В запереченні позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» просить апеляційну скаргу відхилити як необґрунтовану й залишити без змін рішення суду першої інстанції. Зазначає, що під час процедури реалізації майна до повного погашення боргу боржник продовжує користуватися кредитними коштами, а відтак повинен сплачувати відсотки за їх користування. Розрахунок боргу містить щомісячні нарахування і зараховані платежі, а формула та порядок нарахування всіх платежів та штрафних санкцій розписані в умовах кредитного договору.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу.

Представник Банку та відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що вбачається з повідомлення про вручення судової повістки. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України справу розглянуто у відсутності нез'явившихся осіб.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянтки ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду не відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законоч. 1 Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 526, 599, 625 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином згідно умов договору, зобов'язання припиняється виконанням, і що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що 5 лютого 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство), правонаступником якого було ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та відповідачкою ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 95, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 15009 доларів США з кінцевим терміном погашення до 4 лютого 2014 року (а.с. 52-59).

Банк свої зобов'язання за договором кредиту виконав повністю, надавши ОСОБА_4 суму грошових коштів в розмірі 15009 доларів США, що не заперечується відповідачкою.

Встановлено, що 17 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" відступило ТОВ "Кредитні ініціативи" права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та фізичними особами. Відповідно до Договору Покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора стягувача за договором від 5 лютого 2007 року № 95, позичальником згідно якого є відповідач ОСОБА_1 (а.с. 52-55,60-70,80.).

Відповідно до наданого Банком розрахунку, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань виникла заборгованості за договором кредиту, яка станом на 6 січня 2014 року (а.с.48) як і на 6 червня 2015 року (а.с. 81) становить загальну суму 46 035,74 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 884489,87 грн., та складається із : 13936,92 доларів США (293347, 46 грн.) - заборгованість за кредитом, 17 753,72 доларів США (373684, 33 грн.) - заборгованість за відсотками, 14345,10 доларів США (217458, 08 грн.) - пеня.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх договірних зобов'язань, за захистом своїх порушених прав позивач звертався до суду неодноразово.

Так, заочним рішенням Виноградівського районного суду від 6 серпня 2009 року (справа №2-536/09) позовні вимоги Банку задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку в особі філії «Відділення Промінвестбанк в м. Рахів Закарпатської області» заборгованість по кредитному договору № 95 від 05 лютого 2007 року в сумі 127 189,91 грн. (16 518,17 доларів США = 127 189,91 грн., з яких: 13 936,92 доларів США - заборгованість за кредитом, 2136,33 доларів США - прострочені відсотки, 338,43 долара США - пеня, 106,49 доларів США - відсотки за березень 2009 року), звернувши стягнення на предмет застави - автомобіль марки DADI BDD 1023SY, реєстраційний номер НОМЕР_2, рік випуску 2006 року, колір зелений, кузов № НОМЕР_3, шляхом надання права позивачу на укладення договору купівлі-продажу предмету застави з третьою особою та права зняття з обліку в органах МРВ ДАІ для його реалізації. Стягнуто судові витрати по справі в сумі 1301 грн.. В задоволенні решті вимог щодо звернення стягнення на інше майно, що належить ОСОБА_4, в разі недостатності сум отриманих від реалізації заставного майна відмовлено. Дане рішення суду набуло законної сили 7 вересня 2009 року (а.с. 199-202).

В подальшому заочним рішенням Виноградівського районного суду від 17 липня 2013 року (справа №299/2142/13-ц) відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 95 від 5 лютого 2007 року в сумі 180 800,62 грн. (а.с.194-198). Загальна заборгованість станом на 31 березня 2013 року складала 180 800,62 грн. = 22 619 доларів США, з яких 13 936,92 доларів США заборгованість по кредиту, а 8 682,95 доларів США заборгованість по відсотках). Дане рішення суду набуло законної сили 16 вересня 2013 року (а.с. 194-198).

Задовольняючи частково позов по даній справі, суд першої інстанції встановив суму стягнення заборгованості по відсоткам наступним шляхом: із заборгованості визначеної позивачем станом на 6 січня 2014 року (ідентична станом на 1 червня 2015 року) віднімається сума 13936,92 доларів США (293347, 46 грн.) - за кредитом (стягнута за рішенням суду від 6 серпня 2009 року) = 0; від суми 17 753,72 доларів США (відсотки) віднімається сума - 2136,33 доларів США прострочені відсотки (стягнуті за рішенням суду від 6 серпня 2009 року) = 15 617,39 доларів США, від цієї суми - 8 682,95 доларів США відсотки (за рішенням суду від 17 липня 2013 року) = 6 934,44 доларів США, що у перерахунку до гривні становить 145 957,68 гривень (6 934,44 х 21,048227=145 957,667).

Відтак, на думку суду першої інстанції, з відповідача підлягають стягненню нараховані відсотки за різницею вже стягнутих рішенням суду від 6 серпня 2009 року, та за різницею відсотків за рішенням суду від 17 липня 2013 року, яким позивачу у задоволенні позову відмовлено, що станом на дату звернення до суду за офіційним курсом НБУ становить 145 957,68 гривень.

З такими висновками колегія суддів погодитися не може.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом заочним рішенням Виноградівського районного суду від 6 серпня 2009 року, що набрало законної сили 7 вересня 2009 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку в особі філії "Відділення Промінвестбанк в м. Рахів Закарпатської області" заборгованість по кредитному договору № 95 від 05 лютого 2007 року в сумі 127 189,91 грн. (16 518,17 доларів США = 127 189,91 грн., з яких: 13 936,92 доларів США - заборгованість за кредитом, 2136,33 доларів США - прострочені відсотки, 338,43 долара США - пеня, 106,49 доларів США - відсотки за березень 2009 року), звернувши стягнення на предмет застави - автомобіль марки DADI BDD 1023SY, реєстраційний номер НОМЕР_2, рік випуску 2006 року, колір зелений, кузов № НОМЕР_3, шляхом надання права позивачу на укладення договору купівлі-продажу предмету застави з третьою особою та права зняття з обліку в органах МРВ ДАІ для його реалізації (а.с. 199-202).

Заочним рішенням Виноградівського районного суду від 17 липня 2013 року, що набрало законної сили 16 вересня 2013 року, відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 95 від 5 лютого 2007 року в сумі 180 800,62 грн. (а.с.194-198).

Як вбачається зі змісту заочного рішення Виноградівського районного суду від 17 липня 2013 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 16 вересня 2013 року на виконання заочного рішення Виноградівського районного суду від 6 серпня 2009 року 15 березня 2010 року відбулася передача предмету застави представнику ПАТ «Промінвестбанку».

Зазначене також підтверджується актом прийому-передачі автомобіля від 15 березня 2010 року, згідно якого заставодавець ОСОБА_4 передала головному юрисконсульту філії «Відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Рахів» ОСОБА_2 автомобіль марки DADI BDD 1023SY, реєстраційний номер НОМЕР_2, рік випуску 2006 року, колір зелений, кузов № НОМЕР_3 (а.с. 209).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, тобто факт передачі автомобіля, що перебував у заставі заставодержателю для задоволення його вимог по погашенню заборгованості за кредитом є встановленим та повторного доказування не потребує.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних відомостей, а позивачем не надано доказів щодо ініціювання реалізації предмета застави на підставі судового рішення від 6 серпня 2009 року. Відсутня інформації про відкриття виконавчого провадження із реалізації предмета застави та його закінчення, інформація про погашення заборгованості за рахунок коштів, виручених від реалізації предмету застави, про залишок заборгованості, що непокритий сумою, одержаною за рахунок реалізації предмету застави, що не дозволяє суду апеляційної інстанції повно та всебічно перевірити правильність визначення заборгованості за кредитним договором, усунути розбіжності у визначенні розміру заборгованості, перевірити дотримання встановленої умовами кредитного договору черговості погашення заборгованості (п. 3.8. Кредитного договору) тощо.

Отже, проаналізувавши в сукупності встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи, підтверджені дослідженими доказами, що були надані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень, судова колегія приходить до висновку, що оскільки обставини, що мають юридичне значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення по суті заявлених позовних вимог не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами ні і суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції, тому оскаржуване рішення на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України слід скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову за недоведеністю суми заборгованості за кредитним договором.

Розмір понесених та документально підтверджених судових витрат становить 1605,54 грн., які відповідно до ст. 88 ЦПК України належить стягнути з ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь відповідачки ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Виноградівського районного суду від 8 лютого 2016 року скасувати.

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1605 грн. 54 коп..

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: