АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2890/16 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 641/810/16-ц ОСОБА_1
Категорія: договірні Доповідач - Швецова Л.А
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого : Швецової Л.А.,

Суддів: Малінської С.М., Тичкової О.Ю.,

За участі секретаря: Єрьоменко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» - ОСОБА_2

на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2016 року

у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ПАТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просив стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором № ABZDAN100030397 від 26.08.2008 року в розмірі 401 292, 22 гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного кредитно-заставного договору № ABZDAN100030397 від 26.08.2008 року відповідач отримав кредит в розмірі 78303,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов зазначеного кредитного договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, що складається з заборгованості за кредитом, за процентами, комісією та інших витрат, в порядку та на умовах передбачених кредитним договором, а саме щомісяця в період сплати надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж).

Взяті на себе зобовязання за Кредитним договором банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу вищевказані грошові кошти. Однак, відповідач до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобовязання, в звязку з чим банк змушений звернутися до суду з даним позовом.

У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 01.07.2015 року в нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 401 292, 22 грн.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути з відповідача виниклу заборгованість та понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2016 року позов ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ Акцент-Банк суму заборгованості за кредитним договором № ABZDAN100030397 від 26.08.2008 року в розмірі 214 559 грн. 55 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 6019 грн. 38 коп., а всього - 220 578 грн. 93 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним вище рішенням суду першої інстанції представник ПАТ «Акцент-Банк» - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2016 року в частині незадоволених позовних вимог та ухвалите нове рішення в цій частині, яким задовольнити вимоги ПАТ «Акцент-Банк» в повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначив, що матеріали справи не містять належних допустимих доказів, які б давали підстави для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України. Суд першої інстанції при ухваленні рішення лише оговорив про законодавчу можливість зменшення розміру неустойки, прийнявши до уваги ч. 3 ст. 551 ЦК України, але на думку апелянта рішення в частині зменшення неустойки не вмотивував.

Крім того, апелянт вказує, що сума заборгованості відповідача за тілом кредиту складає розмір 58005,97 грн., сума боргу за нарахованими відсотками складає 64044,89 грн., а сума заборгованості за нарахованою комісією 15155,47 грн.

Тобто, загальна сума основного боргу складається із заборгованості по тілу, відсоткам та комісії, що є основними платежами та нарахуваннями, та його розмір складає 137 206,33 грн. Суд першої інстанції задовольняючи частково суму нарахованої пені повинен був щонайменше виходити саме із цієї суми, як такої, що є розміром збитків Банку.

Вислухав доповідь судді, пояснення осіб, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 526, 625 ЦК України встановлена обов'язковість договору для виконання сторонами, необхідність виконання зобов'язань належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 26 серпня 2008 року між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_3 укладений кредитно-заставний договір № ABZDAN100030397, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 78303,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з терміном повернення до 25.08.2015 року включно.

Взяті на себе зобовязання за Кредитним договором банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу вищевказані грошові кошти.

Позичальник умови кредитного договору № ABZDAN100030397 належним чином не виконував у звязку з чим, станом на 01.07.2015 року і нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 401 292,22 грн., з яких: 58005,97 грн. заборгованість за кредитом, 64044,89 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 15155,47 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 244 738,64 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором.

Відповідно до п. 17.1.14 договору, термін дії, укладеного між сторонами договору встановлений до 26.08.2015 року.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Акцент-Банк», суд першої інстанції виходив з того, що в порушення умов кредитного договору відповідач зобовязання належним чином не виконав, у звязку з чим утворилась заборгованість яка підлягає стягненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Так, суд першої інстанції встановивши, що сума основного боргу складає 58005,97 грн., а сума пені 244 738,64 грн., прийшов до висновку, що нарахована пеня значно перевищує збитки, тому суд першої інстанції вирішив зменшити розмір пені до розміру основного боргу, а саме: з 244 738,64 грн. до 58005,97 грн.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Посилання апелянта на той факт, що матеріали справи не містять заяви відповідача про зменшення розміру неустойки судова колегія вважає безпідставним, оскільки статтею 551 ЦК України не передбачено обовязкове подання заяви про зменшення розміру неустойки.

Крім того, обгрунтування апелянта спростовуються пунктом 27 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5, від 30 березня 2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про постановлення районним судом рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у відповідності з обставинами справи, наданими сторонами доказами та, відповідно, про відсутність підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» - ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: