АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/796/6195/2016 головуючий у 1-й інстанції: Васильєва Н.П.
головуючий у 1-й інстанції: Васильєва Н.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Левенця Б.Б., Усика Г.І.

при секретарі: Литвиненко Р.С.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" про стягнення авторської винагороди, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду із позовом до ПАТ "Укртрансгаз" про стягнення авторської винагороди. В обґрунтування позову зазначали, що у 2006 році під час виконання робіт, які проводились в інтересах ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України", правонаступником якої є ПАТ "Укртрансгаз", групою авторів, до складу якої входили в тому числі позивачі, були запропоновані технології підвищення міцності протяжних ділянок діючого магістрального трубопроводу, який знаходиться під тиском, з метою їх ремонту або переведення в більш високу категорію. Права на отримання патенту на договірній основі авторами були передані відповідачу. У 2007 році ДК "Укртрансгаз" була подана заявка на винахід номер а200701592 від 15 лютого 2007 року під назвою "Спосіб підвищення категорії протяжної лінійної ділянки діючого трубопроводу (варіанти)". Після проведення кваліфікаційної експертизи, у тому числі експертизи на світову новизну, запропоновані технічні рішення визнано винаходом, на який видано патент України №78963.

5 квітня 2007 року між позивачами та ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" був укладений договір про виплату винагороди за використання винаходу, за умовами якого розмір винагороди за використання винаходу становить 20% від фактичного економічного ефекту (прибутку), одержаного відповідачем від використання винаходу за відповідний період, визначений відповідним розрахунком фактичного прибутку від використання винаходу. Крім того, угодою між співавторами від 5 квітня 2007 року вирішено питання про розподіл авторської винагороди, відповідно до якої: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 належить по 7%, а ОСОБА_3 - 7,3% загальної суми винагороди.

Пунктом 2.4 (г) договору про виплату винагороди за використання патенту встановлено строк виплати авторської винагороди - не пізніше трьох місяців по завершенню періоду, за який сплачується винагорода, при цьому, пунктом 2.4 (д) цього договору також встановлена періодичність виплат - щоквартально, починаючи від дати використання винаходу.

У грудні 2010 році винахід за патентом України номер №78963 був використаний ДК "Укртрансгаз" під час ремонту дефектної ділянки діючого магістрального газопроводу "Уренгой-Помари-Ужгород" (3583,6 км) у філії УМГ "Київтрансгаз" (початок використання 11 грудня 2010 року). За фактами використання винаходу відповідачем були складені відповідні акти форми ІВ-6 і проведено розрахунок фактичного економічного ефекту від використання находу, який склав 4904639 грн. 78 коп. Розрахунок містить довідку про обсяг використання винаходу за розрахунковий період. Також, відповідно до умов п. 5.1 про виплату винагороди за використання винаходу автори були ознайомлені із затвердженим розрахунком сум винагороди та підписали акт про використання винаходу.

Посилаючись на те, що у порушення умов договору відповідачем не сплачена позивачам авторська винагорода за використання винаходу за патентом України номер №78963, просили суд стягнути з ПАТ "Укртрансгаз" на користь: 1) ОСОБА_1 - авторську винагороду в розмірі 68664 грн. 96 коп., інфляційні втрати в розмірі 53277 грн. 14 коп., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 6179 грн. 85 коп., пеню в розмірі 10025 грн. 08 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1381 грн. 47 коп., а всього 139528 грн. 50 коп.; 2) ОСОБА_2 - авторську винагороду в розмірі 68664 грн. 96 коп., інфляційні втрати в розмірі 53277 грн. 14 коп., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 6179 грн. 85 коп., пеню в розмірі 10025 грн. 08 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1381 грн. 47 коп., а всього 139528 грн. 50 коп.; 3) ОСОБА_4 - авторську винагороду в розмірі 68664 грн. 96 коп., інфляційні втрати розмірі 53277 грн. 14 коп., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 6179 грн. 85 коп., пеню в розмірі 10025 грн. 08 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1381 грн. 47 коп., а всього 139528 грн. 50 коп.; 4) ОСОБА_3 - авторську винагороду в розмірі 71607 грн. 74 коп., інфляційні втрати в розмірі 55560 грн. 45 коп., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 6444 грн. 70 коп., пеню в розмірі 10454 грн. 73 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1440 грн. 68 коп., а всього 145508 грн. 30 коп.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 11 грудня 2015 року позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ПАТ "Укртрансгаз" на користь: 1) ОСОБА_1 авторську винагороду в розмірі 68664 грн. 96 коп., інфляційні втрати в розмірі 53277 грн. 14 коп., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 6179 грн. 85 коп., пеню в розмірі 10025 грн. 08 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1381 грн. 47 коп., а всього 139528 грн. 50 коп.; 2) ОСОБА_2 - авторську винагороду в розмірі 68664 грн. 96 коп., інфляційні втрати розмірі 53277 грн. 14 коп., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 6179 грн. 85 коп., пеню в розмірі 10025 грн. 08 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1381 грн. 47 коп., а всього 139528 грн. 50 коп.; 3) ОСОБА_3 - авторську винагороду в розмірі 71607 грн. 74 коп., інфляційні втрати в розмірі 55560 грн. 45 коп., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 6444 грн. 70 коп., пеню в розмірі 10454 грн. 73 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1440 грн. 68 коп., а всього 145508 грн. 30 коп.; 4) ОСОБА_4 авторську винагороду в розмірі 68664 грн. 96 коп., інфляційні втрати розмірі 53277 грн. 14 коп., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 6179 грн. 85 коп., пеню в розмірі 10025 грн. 08 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1381 грн. 47 коп., а всього 139528 грн. 50 коп.

У поданій апеляційній скарзі ПАТ "Укртрансгаз", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Скаржник зазначає, що позивачі не надали всіх належних документів, які є підставою для виплати позивачам винагороди за використання винаходу і навіть не зверталися до каси відповідача та/або філії для отримання такої винагороди готівкою та не подавали відповідних заяв про перерахування такої винагороди на їх особисті банківські рахунки, що свідчить про відсутність порушення прав та інтересів позивачів у спірних правовідносинах; крім того, у порушення норм матеріального права судом не було застосовано строк позовної давності до спірних правовідносин, про застосування якого було заявлено відповідачем під час розгляду справи.

Представник ПАТ "Укртрансгаз" - ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також ОСОБА_2 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що у 2006 році під час виконання робіт, які проводились в інтересах ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України", правонаступником якої є ПАТ "Укртрансгаз", групою авторів, до складу якої входили в тому числі позивачі, були запропоновані технології підвищення міцності протяжних ділянок діючого магістрального трубопроводу, який знаходиться під тиском, з метою їх ремонту або переведення в більш високу категорію. Права на отримання патенту на договірній основі авторами були передані відповідачу.

У 2007 році ДК "Укртрансгаз" була подана заявка на винахід № а200701592 від 15 лютого 2007 року під назвою "Спосіб підвищення категорії протяжної лінійної ділянки діючого трубопроводу (варіанти)". Після проведення кваліфікаційної експертизи, у тому числі експертизи на світову новизну, запропоновані технічні рішення визнано винаходом, на який видано патент України №78963 (Бюлетень "Промислова власність" №5, 2007 року).

5 квітня 2007 року між позивачами та ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" був укладений договір про виплату винагороди за використання винаходу, предметом якого є виплата винагороди за використання у ДК "Укртрансгаз" та її філіях винаходу "Спосіб підвищення категорії протяжної лінійної ділянки діючого трубопроводу", заявка від 15 лютого 2007 року № а200701592.

За умовами п. 2.4 (б) розмір винагороди за використання винаходу становить 20% від фактичного економічного ефекту (прибутку), одержаного відповідачем від використання винаходу за відповідний період, визначений відповідним розрахунком фактичного прибутку від використання винаходу.

Пунктом 2.4 (г) договору про виплату винагороди за використання винаходу встановлено строк виплати авторської винагороди - не пізніше трьох місяців по завершенню періоду, за який сплачується винагорода, при цьому; пунктом 2.4 (д) цього договору також встановлена періодичність виплат - щоквартально, починаючи від дати використання винаходу.

Крім того, згідно з п. 6.2. зазначеного договору за несвоєчасну виплату винагороди роботодавець сплачує творцям за кожний прострочений день пеню в розмірі 0,04% суми, належної до сплати.

Угодою між співавторами від 5 квітня 2007 року вирішено питання про розподіл авторської винагороди, відповідно до якої: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 належить по 7%, а ОСОБА_3 - 7,3% загальної суми винагороди.

У грудні 2010 році винахід за патентом України номер №78963 був використаний ДК "Укртрансгаз" під час ремонту дефектної ділянки діючого магістрального газопроводу "Уренгой-Помари-Ужгород" (3583,6 км) у філії УМГ "Київтрансгаз" (початок використання 11 грудня 2010 року), що підтверджується актом про використання об'єкта права інтелектуальної власності форми № ІВ-6 ( а. с. 91).

Також, відповідно до умов п. 5.1 про виплату винагороди за використання винаходу автори були ознайомлені із затвердженим розрахунком сум винагороди та підписали акт про використання винаходу.

Згідно з розрахунком економічного ефекту від використання винаходу за патентом України № 78963 "Спосіб підвищення категорії протяжної лінійної ділянки діючого трубопроводу (варіанти)" за грудень 2010 року економічний ефект від впровадження винаходу склав 4904639 грн. 78 коп. Розрахунок містить довідку про обсяг використання винаходу за розрахунковий період ( а. с. 92-98).

Також, у матеріалах справи наявний лист ДК "Укртрансгаз" на ім'я директора УМГ "Київтрансгаз", який містить доручення провести виплату авторської винагороди за використання винаходу за патентом України на винахід №78963 відповідно до договору між роботодавцем і творцем від 5 квітня 2007 року і відповідно до договору між співавторами від 5 квітня 2007 року (а. с. 99).

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно ч. 6 ст. 9 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" спори щодо умов одержання винахідником службового винаходу (корисної моделі) винагороди та її розміру вирішуються у судовому порядку.

Взаємовідносини при використанні винаходу (корисної моделі), патент на який належить кільком особам, визначаються угодою між ними. У разі відсутності такої угоди кожний власник патенту може використовувати винахід (корисну модель) за своїм розсудом, але жоден з них не має права давати дозвіл (видавати ліцензію) на використання винаходу (корисної моделі) та передавати право власності на винахід (корисну модель) іншій особі без згоди інших власників патенту (абз. 3 ч. 2 ст. 28 Закону).

За положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, не вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України).

При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Колегія суддів приходить до висновку, що враховуючи те, що у порушення умов договору відповідачем не сплачена позивачам авторська винагорода за використання винаходу за патентом України номер №78963, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) дійшов правильного висновку про те, що з відповідача на користь кожного з позивачів підлягає стягненню авторська винагорода з урахуванням інфляційних втрат, трьох процентів річних від простроченої суми річних від простроченої суми та пені за несвоєчасну виплату авторської винагороди.

Такі висновки суду зроблено щодо всіх заявлених вимог та на підставі поданих сторонами доказів, яким дана правильна оцінка. У рішенні наведені мотиви, з яких суд надає перевагу одним доказам над іншими і його висновки в цій частині є обґрунтованими.

При цьому, на підтвердження суми боргу відповідача перед позивачами, останніми було подано детальний розрахунок усіх належних кожному із позивачів сум до виплати, з урахуванням розміру авторської винагороди відповідно до умов договору про виплату винагороди за використання винаходу та угоди між співавторами від 5 квітня 2007 року.

Будь-яких доказів на його спростування у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України відповідачем не подано.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачі не надали належних документів, які є підставою для виплати позивачам винагороди за використання винаходу, не беруться колегією суддів до уваги з огляду на наступне.

За умовами п. 2.4 (д) ДК "Укртрансгаз" та/чи філія, яка використовує винахід, проводить виплату винагороди в касі ДК "Укртрансгаз" та/чи в касі філії, яка використовує винахід, або перераховується на особистий банківський рахунок за письмовою заявою особи, що її отримує, в розмірах, зазначених в п. 2.4 (б) даного договору, на підставі таких документів:

- копії патенту на винахід;

- акту про використання винаходу із висновком про відповідність використаного технічного рішення формулі винаходу;

- довідки про об'єм використання винаходу;

- затвердженого ДК "Укртрансгаз" розрахунку економічного ефекту (прибутку) від використання винаходу;

- угоди між винахідниками про розподіл авторської винагороди;

- даного договору про виплату винагороди за використання винаходу;

- наказу керівника ДК "Укртрансгаз" або філії, яка впроваджує винахід, про виплату винагороди.

З наведеного випливає, що акт про використання винаходу із висновком про відповідність використаного технічного рішення формулі винаходу, довідку про об'єм використання винаходу, розрахунок прибутку від використання винаходу зобов'язаний складати відповідач та видати наказ про виплату винагороди.

При цьому, позивачі на підтвердження своїх вимог надали суду докази використання відповідачем винаходу: копію акта про використання об'єкта права інтелектуальної власності від 22 грудня 2010 року форми № ІВ-6; розрахунок економічного ефекту від використання винаходу за патентом України №78963, а також лист ДК "Укртрансгаз" на ім'я директора УМГ "Київтрансгаз", який містить доручення провести виплату авторської винагороди за використання винаходу за патентом України на винахід №78963 (а. с. 92-99).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

Як свідчать надані позивачами копії звернень до відповідача, вони неодноразово зверталися до відповідача з вимогами про виплату авторської винагороди, які залишалися без задоволення.

Листом №10031/29-001 від 17 жовтня 2012 року ДК "Укртрансгаз" повідомило ОСОБА_1, що виплата авторам за використання патентів, по яких підписані акти про використання об'єктів права інтелектуальної власності і затверджений економічний ефект будуть занесені до реєстру боргових зобов'язань для подальшої виплати правонаступником (наказ № 530 від 18 липня 2012 року Міністерства енергетики та вугільної промисловості України) ( а. с. 49).

Наведені обставини свідчать про те, що з жовтня 2012 року відповідач визнав наявність між сторонами боргових зобов'язань та не заперечував щодо їх виплати.

Позивачі звернулися до суду з позовом 9 липня 2015 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності, а тому доводи апеляційної скарги про пропуск позивачами строку звернення до суду за захистом свого порушеного права є необґрунтованими та підлягають відхиленню з урахуванням вищевикладеного.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість ухвалення рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" відхилити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Судді: