АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/6841/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.я.
Провадження № 22-ц/789/498/16 Доповідач - Ходоровський М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Гурзель І. В., Щавурська Н. Б.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю представника відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 25 січня 2016 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором №120276091 від 04 липня 2011 року

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року ПАТ "Лізинг інформаційних технологій" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором №120276091 від 04 липня 2011 року в розмірі 24 073.73 грн.

Позивач зазначив, що 04 липня 2011 року Закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» та ОСОБА_2 уклали договір №120276091 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Товариством у повному обсязі виконано свої договірні зобов'язання щодо надання обладнання згідно договору у відповідні строки та належної комплектації, але відповідач порушив свої грошові зобов'язання, внаслідок чого їй нараховувалась плата за прострочення платежу, передбачена п.14.2 Правил та п.5.4.2 Договору. Згідно структури грошових нарахувань та надходжень № від 06 квітня 2015 року, відповідач сплатила лише 12 634,00 грн., з яких зараховано: 2 445,05 грн. на погашення плати за прострочення щомісячних платежів та 10 189,85 грн. на погашення місячних орендних платежів. Станом на 21 квітня 2015 року заборгованість ОСОБА_2 становить 24 073,73 грн., з яких: 1 091,05 грн. - компенсація вартості належного обладнання: 22 905.16 грн. - плата за прострочення щомісячних платежів та 77.52 грн.- компенсація понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання.

Посилаючись на те, що відповідач відмовляється сплатити заборгованість, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості за невиконання договірних зобов'язань у розмірі 24073,73 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 25 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "Лізинг інформаційних технологій" просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з"ясування судом обставин справи

У судове засідання представник ПАТ "Лізинг інформаційних технологій" не з"явилася, подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_1 заперечила відносно апеляційної скарги та пояснила, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника відповідачки, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 04 липня 2011 року між Закритим акціонерним товариством «Лізинг інформаційні технологій» та ОСОБА_2 укладено Договір №120276091 про отримання обладнання в системі LeaseIT в оренду на умовах фінансового лізингу (надалі - Договір).

Згідно п. п. 1.1.; 1.2 Договору клієнт бере участь у системі LeaseIT, зокрема отримує ІТ- обладнання та інші товари від Постачальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги на умовах, визначених обраним Клієнтом Пакетом фінансування LeaseIT, а оператор LeaseIT зобов'язується на підставі заяви Клієнта забезпечити передачу Клієнту ІТ-обладнання (ІТ-обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів тощо) обраним Клієнтом Постачальником та надання Клієнту послуг, за умови виконання Клієнтом вимог, передбачених пакетом LeaseIT.

Порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT, які є навід'ємною частиною цього Договору.

У відповідності до п. 2.2. Договору, а також п. 4.9. Правил отримання обладнання, інших товарів послуг в системі LeaseIT, позивач згідно Акта приймання-передачі майна №120276091 від 13 липня 2011 року надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання - планшет. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 11280.00 грн.

Як передбачено п.2.1. Договору, умови, за яким ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються Клієнту, визначаються Пакетом LeaseIT Відповідачем обрано Пакет LeaseIT Десятка.

Умовами пакету LeaseIT є платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів): 10%; вид договору - фінансовий лізинг; кількість місячних лізингових платежів (крім першого) - 9; розмір місячних платежів - щомісяця рівними частинами: перехід права власності - виплат повної вартості обладнання.

Пунктом 6.2. Правил визначено, що строк, протягом якого Клієнт повинен сплачувати платежі починається з дня передачі обладнання Клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом LeaseIT строку.

Відповідач зобов'язався сплачувати платежі у загальній сумі 11280.00 грн. в такому порядку: перший платіж у розмірі 10% від загальної суми платежів: 9 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця.

Відповідно до наявної у справі Структури грошових нарахувань на надходжень № від 06 квітня 2015 року у ній позивач відображає належні до виплати відповідачем суми та порівнює їх з фактично здійсненими останніми платежами відповідачем. Останній стовпчик Структури є різницею між належними до сплати і фактично сплаченими сумами та відображає заборгованість Відповідача щомісяця наростаючим підсумком.

Згідно Структури Відповідач сплатила лише 12634.00 грн.. (в Структурі колонка «Оплата всього»), з яких на підставі ст.534 ЦК України та п.6.8. Правил враховано: 2445,05 гри. на погашення плати за прострочення щомісячних платежів (в Структурі колонка «Розділ оплат Штрафні санкції»); 10188,95 грн. на погашення місячних орендних платежів (в Структурі колонка «Розподіл оплат. Місячний платіж»).

Встановлено, що ні у Договорі, ні у Правилах не міститься визначення вказаних понять, порядок нарахування цих сум і обов'язку відповідача сплачувати такі платежі.

Стосовно до Висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №480/15-22 від 13 листопада 2015 року, складеного Тернопільським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, дослідженням представлених документів встановлено наступне: Яким чином нараховано штрафні санкції за період з 01 жовтня 2011 року по 20 квітня 2015 року у розмірі 25350.21 грн., з яких сум, встановити не видається за можливе. За період з 13 липня 2011 року по 20 серпня 2012 року ОСОБА_2 сплачено 12634 грн., які розподілені банком на сплату основної суми заборгованості по кредиту розмірі 10188.95 грн. та 2445.05 грн. - штрафні санкції. Згідно структури грошових нарахувань та надходжень за період з 01 жовтня 2011 року по 21 листопада 2011 року нараховано штрафну санкцію у розмірі 174,84 грн. 20 листопада 2011 року сума платежу складає 1128 грн. 10% від цієї суми складає 112,80 грн. 21 листопада 2011 року сума сплати становить 1825,16 гри., 5% від цієї суми складає 91.25 грн. Яким чином визначено розмір штрафної санкції у сумі 174.84 грн. встановити не видається за можливе. Аналогічно нараховано суми у березні, квітні, липні, серпні 2012 року. За період з 01 липня 2011 року по 20 серпня 2012 року існує 6 випадків несвоєчасної сплати. Штрафні санкції в такому випадку будуть складати 1128 х 6 х 10% - 678,80 грн. Таким чином, сума сплати, передбачена договором 11280 грн. + штрафні санкції 678,80 грн., то загальна сума, яка підлягає сплаті за даним договором буде складати 11956,80 грн. Оскільки ОСОБА_2 сплачено 12634 грн.. а сума, яка підлягає сплаті - 11956.80 грн., то суми заборгованості по договору №120276091 від 04 липня 2011 року експертним дослідженням не встановлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив із того, що наведені Приватним акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» розрахунки не відповідають умовам договору, структурі грошових нарахувань та надходжень № від 06 квітня 2015 року, так як порядок їх нарахування та обов'язок щодо сплати таких платежів відповідачем в Договорі відсутній. Зазначені позивачем суми документально не підтверджені і є не співмірними із розміром зобов'язань ОСОБА_2 у виниклих між сторонами правовідносинах. Заборгованість ОСОБА_2 відсутня.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу: за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (надалі - Закон) фінансовими послугами в тому числі є фінансовий лізинг.

Відповідно до ст.5 вказаного Закону фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами-підприємцями.

В силу ст. ст. 20, 21 Закону державне регулювання діяльності з надання фінансових послуг здійснюється шляхом ведення державних реєстрів фінансових установ і реєстрів осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, та ліцензування діяльності з надання фінансових послуг національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Згідно ст.57 ЦПК України висновок експерта є доказом в справі.

Встановлено, що згідно Висновку експерта судово-економічної експертизи №480/15-22 від 13.11.2015 року, складеного Тернопільським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз суми заборгованості по договору №120276091 від 04 липня 2011 року ОСОБА_2 експертним дослідженням не встановлено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 24073,73 грн є безпідставні.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд на порушення вимоги ст. 10 ЦПК України щодо змагальності сторін не витребував детального розрахунку заборгованості колегія до уваги не приймає з огляду на те, що стосовно до положень згаданої статті обов"язок по доведенню фактичних обставин, що мають значення для справи, повною мірою покладається на сторони. Суд може за їхнім клопотанням сприяти в отриманні доказів шляхом їх витребування, у випадку виникнення складностей в цьому. Як вбачається із матеріалів справи позивач про застосування положень ч.4 ст. 10 ЦПК України клопотання не подавав.

Рішення суду є законним, обгрунтованим, підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ "Лізинг інформаційних технологій" відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 25 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Ходоровський