УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Кафідової О.В., Ткачука О.С.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5, до публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», третя особа: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі про відшкодування моральної шкоди завданої смертю, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 грудня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Донецької області від 16 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь та на користь неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка, по 300 000 грн на неї та дитину і в рахунок відшкодування витрат на правову - 2436 грн.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3, під час роботи в ПАТ «ММК ім. Ілліча», внаслідок термічного опіку 3-4 ступеню 100% поверхні тіла, ускладненого розвитком опікового шоку, отриманого в результаті впливу розплавленого металу, загинув чоловік позивача - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку із загибеллю чоловіка, позивачу та її доньці завдана моральна шкода, яка виражена у сильних душевних стражданнях, обумовлених важким психоемоційним потрясінням. Крім того, після загибелі чоловіка, якому був лише 21 рік, позивач залишилася з 5-місячною дитиною, без його підтримки та опори.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «ММК ім. Ілліча» на користь ОСОБА_4, в рахунок відшкодування моральної шкоди 120 000 грн, на користь ОСОБА_5 - 120 000 грн. Крім того, стягнуто з ПАТ «ММК ім. Ілліча» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу - 2436 грн.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 16 лютого 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «ММК ім. Ілліча» задоволено частково. Рішення місцевого суду в частині стягнення витрат на правову допомогу змінено, шляхом зменшення стягнутої суми до 974,40 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Відповідач, не погоджуючись з даними рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просив їх скасувати з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи встановлені всі елементи складу цивільного правопорушення, як підстави для відповідальності за моральну шкоду, спричинену позивачу смертю чоловіка та батька її дитини. З урахуванням відсутності вини відповідача і його добросовісне ставлення до сім'ї загиблого, добровільне відшкодування позивачу відповідачем витрат на поховання, надання матеріальної допомоги, а також сплату первинною організацією профспілки ПАТ «ММК ім. Ілліча» матеріальної допомоги, суд дійшов висновку про відшкодування моральної шкоди у розмірі по 120 000 грн на користь позивача та її дитини і відшкодування у повному обсязі витрат на правову допомогу.

Залишаючи без змін рішення місцевого суду в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, суд апеляційної інстанції обґрунтовано погодився з висновками останнього та, крім іншого, перевіряючи доводи апеляційної скарги відповідача, правильно виходив з того, що розмір відшкодування визначений місцевим судом з урахуванням обставин справи, наданих доказів, а також характеру, обсягу та тривалості моральних страждань позивача та її дитини, пов'язаних із безповоротною втратою їх близької людини, чоловіка та батька дитини, відчуттям самотності, які є прямим наслідком нещасного випадку, в результаті якого загинув ОСОБА_6, працюючи у відповідача.

ОСОБА_4 звернулась до суду в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв'язку з настанням певних юридичних фактів, а саме, смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 - батька її дитини, та встановлення 29 грудня 2012 року причинного зв'язку смерті ОСОБА_6 з наслідками нещасного випадку на виробництві.

Апеляційний суд правильно виходив з того, що рішення суду першої інстанції про відшкодування моральної шкоди на користь малолітньої доньки загиблого ОСОБА_6 повністю узгоджується з положеннями Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), які містяться у Преамбулі даної Конвенції, про те, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судами попередніх інстанцій повно встановлено фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та правильно застосовано норми матеріального права до спірних правовідносин. Норми процесуального права не порушено.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди та визначення розміру такого відшкодування. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування у цій частині.

При вирішенні даної справи в частині стягнення з відповідача моральної шкоди судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

При цьому, апеляційний суд, перевіривши правильність рішення місцевого суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зменшення розміру стягнутої суми до 974,40 грн в силу часткового задоволення позовних вимог, у зв'язку із чим, правильно змінив рішення суду першої інстанції у цій частині.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом апеляційної інстанції та місцевим судом у незміненій частині норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції та рішення місцевого суду у незміненій частині відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 грудня 2015 року у незміненій апеляційним судом частині, ухвалу апеляційного суду Донецької області від 16 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
О.В. Кафідова
О.С.Ткачук