РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/53/16-ц

07 квітня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуюча суддя Грипіч Л. А.

з участю секретаря Мельник Р. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про розірвання договору поруки у звязку з істотною зміною обставин

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про розірвання договору поруки №213891 від 27.06.2008 року по кредитному договору № 0 від 27.06.2008 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 27.06.2008 року між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» у м. Рівне був укладений договір поруки для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 0, який був укладений 27.06.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту. Позивач вважає, що вказаний Договір поруки підлягає розірванню з тих підстав, що з моменту укладення вказаного Договору істотно змінились обставини, а саме: розірвання шлюбу з ОСОБА_2В.(позичальником по кредитному договору), поділ взятої в кредит квартири. Тому позивач просить розірвати вказаний Договір поруки на підставі ст. 652 ЦК України у зв'язку з істотною зміною обставин.

Позивач у судове засідання не з'явився, його представник за договором про надання правової допомоги адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позові.

Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вказав, що підстави на які посилається позивач у позовній заяві не є істотними умовами на підставі яких можна розірвати договір поруки, адже не наведено одночасно всіх умов, відповідно до яких і діє дана норма закону. Подав до суду письмові заперечення на позовну заяву тазаяву про застосування строків позовної давності.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У судовому засіданні встановлено, що 27.06.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № 0, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала споживчий кредит в розмірі 35 000 дол.США, строком до 26.07.2027 року, відсоткова ставка - 12% річних.

27.06.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором між позивачем та відповідачем АКІБ «УкрСиббанк» був укладений Договір поруки. Відповідно до умов вказаного Договору, поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання солідарно відповідати перед Кредитором по зобов'язанням Позичальника, які виникають в останнього з умов кредитного договору № 0 від 27.06.2008 року щодо повернення в повному обсязі наданого позичальнику кредиту в сумі 35 000 дол.США, сплати відсотків, комісій та інших платежів (в тому числі пені, штрафів), передбачених Кредитним договором.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Таким чином, Договір поруки був укладений з урахуванням волевиявлення позивача, оскільки підпис на договорі є доказом того, що сторони погодилися з його умовами .

З матеріалів справи вбачається, що Договір між сторонами підписаний повноваженими особами, він містить всі суттєві умови передбачені законом для договорів і які мають істотне значення, а також які були узгодженні сторонами .

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, договір, укладений сторонами з дотриманням вимог, необхідних для чинності правочину, має обов'язкову силу для самих сторін.

Відповідно до ст. 652 ч.1 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Частиною 2 ст. 652 ЦК України передбачено, що розірвання договору судом у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після її виникнення при всій турботливості і обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Згідно із роз'ясненнями, які містяться в п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо розірвання кредитного договору з посиланням, зокрема, на світову фінансову кризу чи інші суттєві обставини, суд має враховувати положення частини другої статті 652 ЦК і виходити з того, що закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин.

Отже, для розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, необхідно наявність усіх перелічених умов одночасно. До того ж, вимагаючи розірвання Договору поруки на підставі статті 652 ЦК України, на позивача покладається, у відповідності до статті 60 ЦПК України, обов'язок довести ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог.

Також, як розяснено у п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та беручи до уваги суть спірного договору, суд приходить до висновку, що зміна сімейних відносин, а саме розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, поділ квартири, яка була придбана за кредитні кошти та збільшення ризиків невиконання Позичальником своїх зобовязань за кредитним договором (на думку позивача), взагалі не можна вважати обставинами, якими позивач керувався саме при укладенні договору. Ці обставини є звичайними життєвими обставинами, якими керуються повсякденно, у будь-який момент, а не на момент укладення договору поруки. Позивачем не доведено те, що саме цими обставинами він керувався під час укладання договору.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки останнім не доведено наявності всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання договору поруки, у зв'язку із істотною зміною обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,4,8,10,11,60,209,212,214-215 ЦПК України, ст.ст.11,553,554,627,629,638,652 ЦК України , суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про розірвання договору поруки у звязку з істотною зміною обставин - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_5