У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом заступника прокурора Харківської області в інтересах держави до Харківської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Державна інспекція сільського господарства в Харківській області, ОСОБА_7, про скасування рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та правочинів, за касаційною скаргою прокуратури Харківської області на рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 4 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року заступник прокурора Харківської області звернувся до суду в інтересах держави із зазначеним вище позовом, у якому просив визнати незаконним та скасувати п. 58 додатку 1 до рішення 29 сесії Харківської міської ради 5 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об'єктів» від 24 грудня 2008 року № 350/08, визнати недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку № 1, серії НОМЕР_1, площею 0,8448 га (кадастровий номер НОМЕР_2), земельну ділянку № 2, серії НОМЕР_3, площею 0,2420 га (кадастровий номер НОМЕР_4), земельну ділянку № 3, серії НОМЕР_5, площею 1,2192 га, (кадастровий номер НОМЕР_6), зареєстровані 30 червня 2009 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № № 06, 07, 05 відповідно, витребувати із незаконного володіння ОСОБА_5 та передати Харківській міській раді земельну ділянку площею 0,24 га (кадастровий номер НОМЕР_4), про що скласти акт прийому-передачі, витребувати із незаконного володіння ОСОБА_4 та передати Харківській міській раді земельну ділянку площею 0,84 га (кадастровий НОМЕР_2), +про що скласти акт прийому-передачі, витребувати із незаконного володіння ОСОБА_6 та передати Харківській міській раді земельну ділянку площею 1,21 га (кадастровий номер НОМЕР_6), про що скласти акт прийому-передачі.

Свої вимоги прокурор обґрунтовував тим, що під час вивчення правомірності передачі у приватну власність земельних ділянок, розташованих на території м. Харкова, прокуратурою області встановлено, що п. 58 додатку 1 до рішення 29 сесії Харківської міської ради 5 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об'єктів» від 24 грудня 2008 року № 350/08 за рахунок земель житлової та громадської забудови передано у власність Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Добриня» (далі - Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Добриня») земельні ділянки загальною площею 2,3060 га, у тому числі й зазначені вище земельні ділянки, для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови по вул. Шевченка (у районі Журавлівського гідропарку) та видано державні акти на право власності на них.

У подальшому спірні земельні ділянки відчужені на підставі цивільно-правових угод на користь фізичних осіб, а саме: ОСОБА_4, яка у свою чергу, 25 липня 2012 року уклала договори іпотеки з ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Посилаючись на те, що рішення Харківської міської ради про передачу у власність Обслуговуючому кооперативу «ЖБК «Добриня» прийнято з порушенням вимог ст. 41 Земельного кодексу України, ст. ст. 133, 135, 137 Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 № 186, прокурор просив позов задовольнити.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29 липня 2015 року в задоволенні позовних вимог заступника прокурора Харківської області відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 04 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову у позову з інших підстав.

У касаційній скарзі заступник прокурора Харківської області, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову заступника прокурора Харківської області, апеляційний суд на підставі ст. 267 ЦК України дійшов висновку про те, що позов до суду подано з пропущенням позовної давності, перебіг якої розпочався 24 грудня 2008 року - з дати прийняття Харківською міською радою спірного рішення.

Висновки суду є правильними, відповідають обставинам справи, а також узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 01 липня 2015 року у справі № 6-178цс15, від 16 вересня 2015 року у справі № 6-68цс15 та від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-152цс14, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів.

Із матеріалів справи вбачається, що 24 грудня 2008 року на пленарному засіданні Харківської міської ради був присутній прокурор, який відповідно до ст. 121 Конституції України та Закону України «Про прокуратуру» здійснює нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів місцевими радами та їх виконавчими органами.

Згідно з інформацією Департаменту організаційної роботи Харківської міської ради спірні рішення були направлені до прокуратури м. Харкова з супровідним листом від 13 січня 2009 року.

Крім того, згідно із вимогами ст. 21 Закону України «Про інформацію» оскаржуване рішення Харківської міської ради було розміщене на офіційному сайті Харківської міської ради (vvww.city.kharkov.ua) та опубліковане в газеті «Харьковские известия».

Зазначені вище обставини не заперечує і сам прокурор у касаційній скарзі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що початок перебігу позовної давності щодо оскарження рішення Харківської міської ради від 24 грудня 2008 року почався із дати його прийняття цього рішення, а прокурор звернувся до суду із даним позовом лише у квітні 2015 року, тобто з пропуском цього строку.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області в інтересах держави відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 4 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П.Штелик