Справа №336/2384/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Артемової Л.Г.,

при секретарі: Аксьоновій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, Філії - Біляївське відділення № 5422 Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа: відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Запорізького міського управління юстиції, про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, на обґрунтування якого зазначила, що їй на праві спільної сумісної власності належить житлове приміщення № 213 в будинку №107 по вул. Чарівній в м. Запоріжжя. В ході укладання договору купівлі-продажу зясувалось наявність обтяження арешту на все невизначене майно ОСОБА_1.

Однак, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно існує пять повних тезок «Чебан Тетяна Іванівна», на майно яких накладено арешт.

В провадженні Шевченківського ВДВС м.Запоріжжя жодних виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 немає, тому наявний арешт не стосується позивача, а є випадковим.

Позивач просить суд зняти арешт та заборону відчуження з усього невизначеного майна, належного позивачці.

Позивачка під час провадження справи в суді подала уточнений позов, в якому конкретизувала майно, з якого просить суд зняти арешт та заборону відчуження з квартири за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0,0573га, для ведення садівництва, яка розташована ОСК «Індтрикотаж», ділянка № 13 Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі її представника адвоката ОСОБА_2, уточнений позов просила задовольнити.

Представник відповідача Шевченківського ВДВС м.Запоріжжя до суду не зявився, надав письмову заяву, згідно з якою просив справу розглядати без участі представника, прийняти рішення на розсуд суду, оскільки виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 немає.

Представник відповідача Філії - Біляївське відділення № НОМЕР_1 Державний ощадний банк України до суду не зявився, надав письмову заяву, згідно з якою просив справу розглядати без участі представника, проти позову заперечував в частині зняття арешту з усього майна ОСОБА_1, оскільки може бути фактично повністю скасований накладений арешт, який стосується й інших осіб, не заперечував проти зняття арешту з конкретного майна позивачки.

Представник відповідача Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області до суду не зявився, надав письмову заяву, згідно з якою просив справу розглядати без участі представника.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що уточнений позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі у звязку із наступними встановленими судом обставинами та відповідними їм правовідносинами.

Так, встановлено, що підставою для арешту майна є повідомлення Біляївського ощадного банку України № 5422, яке зареєстровано Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області.

За матеріалами архівного фонду № 121 Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області, документи якої знаходяться на зберіганні в Одеському державному нотаріальному архіві, та за даними реєстру для реєстрації заборони відчуження за 1992-1999 роки міститься запис від 05.03.1996 року про накладення арешту на будинок ОСОБА_1 (адреса: Одеська область, м. Біляївка, вул. Зелений Хутор).

Як підтверджено наданими позивачкою належними письмовими доказами, ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, на праві приватної власності належить наступне нерухоме майно:

1. Квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , -на підставі свідоцтва №11319 про право власності на житло від 03.08.2000 року, згідно з яким зазначене житлове приміщення на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (копія свідоцтва № 11319 та копія технічного паспорту).

2. Земельна ділянка, площею 0,0573га для ведення садівництва, яка розташована ОСК «Індтрикотаж», ділянка № 13 Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0494. Земельна ділянка належить ОСОБА_1 на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку від 30.10.2009 року, виданого на підставі Розпорядження Запорізької районної державної адміністрації № 988 від 31.07.2009 року. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 98.

Таким чином, жодного відношення до накладеного арешту зазначене нерухоме майно позивачки немає, а арешт розповсюджується на все належне позивачці майно виключно через тотожність прізвища, імені та по-батькові власника, що видно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта (№ 57661470 від 19.04.2016 року, а.с.3-5), тому суд не приймає заперечення відповідача-3.

За змістом ст.ст. 317, 321, 391 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

На зазначених підставах суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, у звязку із чим ухвалює рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 15, 317, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 58-60, 197, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_1, НОМЕР_3, виданий 01.02.2001 року Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області, РНОКПП НОМЕР_2, а саме:

-Квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка на підставі свідоцтва №11319 про право власності на житло від 03.08.2000 р. на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6;

-Земельної ділянки, площею 0,0573га, для ведення садівництва, яка розташована ОСК «Індтрикотаж», ділянка № 13 Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, кадастровий номер земельної ділянки: :04:002:0494, яка належить ОСОБА_1 на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку від 30.10.2009 р., виданого на підставі Розпорядження Запорізької районної державної адміністрації №988 від 31.07.2009 р., акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №98.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Г.Артемова