НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/2365/15
№ 2/183/677/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Юрєвої Т.І.,

секретаря Борух Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новомосковська справу за позовом ОСОБА_1 до нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_2, 3-і особи: ОСОБА_3 і ОСОБА_4, про визнання недійсною та протиправною нотаріальну дію визнання неправомірним та скасування нотаріального акту, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що у 2009 році незаконно визнано спадковим майном громадянки ОСОБА_5 ОСОБА_6, а саме: квартира №60 в буд..№ 11 по вул. Молодіжній у смт. Меліоративне, Новомосковського району, Дніпропетровської області, в якій її родина проживає з 2005 року, згідно ордеру № 290 від 02.08.2005 року, виданого виконкомом Меліоративнінської селищної ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області. Згідно розпорядження №81 від 10 квітня 2006 року голови Меліоративнівської селищної ради, нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 було передано в приватну власність ОСОБА_1 і ОСОБА_3.

Внаслідок незаконного визнання вищевказаної квартири спадковим майном ОСОБА_6 та подання до суду недійсних доказів на користь ОСОБА_6 Новомосковською районною державною нотаріальною конторою створено перешкоду в подальшому користуванні та володінні її сімєю житлом за адресою АДРЕСА_2.

29 липня 2011 року Постановою № 1401/02-31 Новомосковська районна державна нотаріальна контора відмовила ОСОБА_6 ОСОБА_7, що мешкає Російська Федерація, АДРЕСА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_4. Дана постанова № 1401/02-31 від 28 липня 2011 року судом не скасовано.

Але пізніше, станом на 18 листопада 2011 року Новомосковською районною державною нотаріальною конторою, з метою забезпечення ОСОБА_6 трирічного терміну позовної давності по справі № 2944/11 виготовлено та направлено до суду довідку № 2063/01-16 від 18 листопада 2011 року, якою засвідчено прийняття рішення іншого змісту, а саме: що після смерті ОСОБА_8, померлого 5 липня 1999 року, заведено спадкову справу 112/2009. Із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва на спадщину за законом звернулась до нотаріальної контори ОСОБА_6, що мешкає АДРЕСА_5 Ілімськ, Іркутської області, ОСОБА_9 про право власності не видавалось.

Відповідно інформації, що міститься у вищевказаної довідці, номер спадкової справи зазначено 112, 2009 це рік відкриття спадкової справи на підставі заяви ОСОБА_6

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_8 помер 05 липня 1999 року, таким чином, встановлений чинним законодавством України строк шість місяців для звернення до нотаріуса із заявою для прийняття спадщини, для громадянки ОСОБА_6 для подання заяви, прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, померлого 05 липня 1999 року, закінчився 05 січня 2000 року.

Незважаючи на відсутність рішення суду для продовження строку подання ОСОБА_6 заяви про право на спадщину на нерухоме майно, а саме: спірну квартиру, Новомосковська районна державна нотаріальна контора самовільно, на свій розсуд продовжила строк подання даної заяви для ОСОБА_6, аж на 12 років.

А також, Новомосковською районною державною нотаріальною конторою при відкриття спадкової справи № 112 у 2011 році вказано недостовірну дату відкриття спадкової справи № 112, а саме: дату фактичного звернення ОСОБА_6 до Новомосковської районної державної нотаріальної контори - 2011 р., змінено на 2009 рік і подано до суду довідка № 2063/01-16 від 18 листопада 2011 року в якості офіційного документу для забезпечення ОСОБА_6 трирічного терміну позовної давності по справі № 2-2944/11.

Тому, вчинення у 2011 році нотаріальних дій, а саме: прийняття заяви від ОСОБА_6 про прийняття та видачу спадщини за законом і заведення у 2009 році спадкової справи не нерухоме майно квартири № 60, в буд..№ 11, по вул. Молодіжній в смт Меліоративне, є незаконним та суперечить вимогам Закону України «Про нотаріат» та вимогам ст. ст. 1221,1269,1270,1272 ЦК України.

Крім того, приймаючі від ОСОБА_6 у 2011 році заяву про відкриття спадщини, Новомосковська районна державна нотаріальна контора повинна була діяти в законний спосіб, та відповідно до вимог чинного законодавства, відмовити ОСОБА_6 в заведенні спадкової справи на спірну квартиру без надання ОСОБА_6 витягу з реєстру права власності ОСОБА_8, померлого 05 липня 1999 року, щодо спірної квартири.

Новомосковській районній державній нотаріальній конторі було відомо про рішення реєстратора про відмову ОСОБА_6 у видачі витягу з реєстру прав власності та було відомо, що КП БТІ «Інвентаризатор» було встановлено, що спірна квартира на підставі свідоцтва про право власності від 10.04.2006 року видане на підставі розпорядження Меліоративної селищної ради № 81 належить ОСОБА_10І і ОСОБА_11

ОСОБА_8 на день смерті не був зареєстрованим і фактично не проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, тому нотаріальна контора не мала жодних підстав для визнання вищезазначеної квартири спадковим майном громадянки ОСОБА_5 ОСОБА_6

Але, не зважаючи на всі ці обставини, завідуюча Новомосковської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_2, не маючи жодних законних підстав, визнала нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_6 спадковим майном позивачки по справі № 2-2944/11 ОСОБА_6, що спричинило скасування судом її права власності на вищевказану квартиру і право власності чоловіка на вищевказану квартиру.

Позивачка просить визнати неправомірною нотаріальну дію, вчинену Новомосковською районною державною нотаріальною конторою, а саме: про визнання нерухомого майна - квартири АДРЕСА_7 спадковим майном ОСОБА_6, визнання неправомірною та скасування нотаріального акту Новомосковської районної державної нотаріальної контори № 2063/01-16 від 18.11.2011 року на виконання ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі №2-2944/11. На період до остаточного прийняття рішення по справи, зупинити дію нотаріального акту Новомосковської районної державної нотаріальної контори за № 2063/01-16 від 18.11.2011 року на виконання ухвали суду Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 2-2944/11.

В судовому засіданні позивачка та її представник повністю підтримали позовні вимоги і надали пояснення, аналогічні вищевказаному.

3-я особа зі сторони позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 позов підтримав, дав суду пояснення, аналогічні вказаним в позові.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, суду пояснила, що позивачка не зазначає, яку саме нотаріальну дію вчинено завідувачем Новомосковською районною державною нотаріальною конторою ОСОБА_2, не посилається на норми законодавства, які прямо визначають яке саме право її порушене вищезазначеною нотаріальною дією, та так званим нотаріальним актом. Крім того, позивач просить визнати дії нотаріальної контори протиправними, але не посилається на факт її звернення до нотаріальної контори із будь-якого питання. Із позовної заяви ОСОБА_3 Ю,І. не вбачається факт порушення прав позивача державною нотаріальною конторою, оскільки не може бути порушено право особи, яка не зверталась до нотаріальної контори за вчиненням нотаріальної дії. Відповідно до ч.2 ст. 50 Закону України «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її причинені, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти. Особи, які не брали участі у вчиненні нотаріальних дій, але вважають, що їх права ї охоронювані законом інтереси порушені нотаріальною дією, вправі звернутися до суду із відповідним самостійним позовом про недійсність посвідченого акта, але не до нотаріуса, а до інших субєктів спірних матеріальних правовідносин, з приводу яких виник спір. Вона вважає, що позов не неї предявлений не коректно.

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного висновку.

Пунктом 14 ч.1 ст.92 Конституції України гарантовано, що виключно законами України визначається діяльність нотаріату.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлений Законом України «Про нотаріат», а в частині першій статті 1 Закону зазначено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Згідно ст.7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної ОСОБА_9 України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Нотаріуси у встановленому порядку в межах своєї компетенції вирішують питання, що випливають з норм міжнародного права, а також укладених Україною міждержавних угод.

Відповідно до ст. 49 Закону України про «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України, не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії, є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства, з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень, правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності, особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення, пов'язані з її вчиненням, в інших випадках, передбачених цим Законом. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Згідно ст.50 Закону України про «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону № 3425-XII, відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка оскаржує дії Новомосковського районного державного нотаріуса ОСОБА_2П, в заведенні спадкової справи № 112/2009 щодо майна померлого 05.07.1999 року ОСОБА_8, визнання квартири АДРЕСА_8 спадковим майном, та виготовлення и направлення до суду довідки № 2063/01-16 від 18 листопада 2011 року, якою засвідчено, що після смерті ОСОБА_8, померлого 5 липня 1999 року, заведено спадкову справу 112/2009. Із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва на спадщину за законом звернулась до нотаріальної контори ОСОБА_6, що мешкає АДРЕСА_5 Ілімськ, Іркутської області, ОСОБА_9 про право власності не видавалось.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкова справа № 112/2009 заведена 17 лютого 2009 року. Згідно супровідного листа Головного управління юстиції Дніпропетровської області, вбачається, що в звязку з надходженням доручення Міністерства юстиції України направляється за належністю заява ОСОБА_6 про прийняття спадщини і видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_8, померлого 05.05.1999 року для вжиття відповідних заходів.

Таким чином, до Завідуючої Новомосковської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_2 надійшла заява ОСОБА_6, яка звернулась до компетентних органів щодо прийняття спадщини після смерті її сина ОСОБА_8, померлого 05.07.1999 року. Спадкове майно складається з квартири АДРЕСА_9. Заява ОСОБА_6 була посвідчена ОСОБА_12 нотаріусом Усть-Ілімського нотаріального округу, Іркутської області,РФ, зареєстровано в реєстрі № 4280.

Згідно витягу зі спадкового реєстру 17.02.2009 року Новомосковською районною державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа, спадкодавець ОСОБА_8.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 17.02.2009 року Новомосковською районною державною нотаріальною конторою до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис: реєстрація спадкової справи номер 46408330, номер у нотаріуса -112, дата заведення 17.02.2009 року, спадкодавець ОСОБА_8.

Тому твердження позивача, що Новомосковською районною державною нотаріальною конторою при відкриття спадкової справи № 112 у 2011 році вказано недостовірну дату відкриття спадкової справи № 112, а саме: дату фактичного звернення ОСОБА_6 до Новомосковської районної державної нотаріальної контори - 2011 р., змінено на 2009 рік і подано до суду довідка № 2063/01-16 від 18 листопада 2011 року в якості офіційного документу для забезпечення ОСОБА_6 трирічного терміну позовної давності по справі № 2-2944/11 є безпідставними.

В 2011 році за довіреністю від імені ОСОБА_6 до Новомосковської районної державної нотаріальної контори звернувся звернувся ОСОБА_4 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру № 60, у буд. .№ 11, по вул. Молодіжній, у смт Меліоративне, Новомосковського району, Дніпропетровської області.

Згідно довідки нотаріуса ОСОБА_2 від 08.07.2011 року, місце відкриття спадщини перевірено за довідкою МУП «МУП «Усть-Ілімське ЖКГ» № 656 від 02.04.2008 року про проживання та реєстрацію спадкодавця по день смерті за адресою Р.Ф., м. Усть Ілімськ, АДРЕСА_10. Оглянуто свідоцтво про право власності на житло (Б.Н.) , видане 10.05.1995 року Меліоративною селищною радою. Заборони та заповіту не має.

Відповідно до п. 32 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 р. № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за № 283/8882, нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову вказуються дата винесення постанови, прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та адреса державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса, прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи, про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання), мотиви, з яких відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з посиланням на чинне законодавство, порядок і строки оскарження відмови з посиланням на цивільне процесуальне законодавство.

28 липня 2011 року Постановою № 1401/02-31 Новомосковська районна державна нотаріальна контора, державний нотаріус ОСОБА_2, розглянувши заяву ОСОБА_4 представника за довіреністю спадкоємця ОСОБА_6 ОСОБА_7, що мешкає Російська Федерація, АДРЕСА_3, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8, померлого 05.07.1999 року, на квартиру АДРЕСА_11, належну спадкодавцеві.

Відповідно до п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації провадиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Якщо до складу спадкового майна входить майно, що підлягає реєстрації , нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності.

Представником спадкодавця представлено до нотаріальної контори свідоцтво про право власності на спадкову квартиру на імя ОСОБА_8, але не представлений ОСОБА_11 з Реєстру прав власності щодо зазначеної квартири, що не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_8, померлого 05.07.1999 року.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та п.п.31 і 32 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 3 березня 2004 року № 20,5, відмовлено ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру № 60, в буд. №,11, вул. Молодіжна, смт. Меліоративне, Новомосковського району, Дніпропетровської області, належну ОСОБА_8, померлому 05.07.1999 року.

Ця відмова сторонами нотаріальної дії в порядку ст. 50 Закону України «Про нотаріат» не оскаржувалась.

Особи, які не брали участі у вчиненні нотаріальних дій, але вважають, що їх права ї охоронювані законом інтереси порушені нотаріальною дією, вправі звернутися до суду із відповідним самостійним позовом про недійсність посвідченого акта, але не до нотаріуса, а до інших субєктів спірних матеріальних правовідносин, з приводу яких виник спір.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Тобто право вибору підстав позовних вимог та способу захисту порушеного права належить виключно позивачеві і суд не може самостійно змінювати підставу і той спосіб захисту права, який позивач обрав.

Оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що не вбачається факт порушення прав позивача державною нотаріальною конторою, оскільки не може бути порушено право особи, яка не зверталась до нотаріальної контори за вчиненням нотаріальної дії. Особи, які не брали участі у вчиненні нотаріальних дій, але вважають, що їх права ї охоронювані законом інтереси порушені нотаріальною дією, вправі звернутися до суду із відповідним самостійним позовом про недійсність посвідченого акта. Суд вважає, що нотаріус діяла в межах своєї компетенції і підстав для визнання недійсною та неправомірною нотаріальну дію, визнання неправомірним та скасування нотаріального акту не має.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1, 7, 49, 50 Закону України «Про нотаріат», Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, ст. ст.10,11, 60, 213, 215, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_2, 3-і особи: ОСОБА_3 і ОСОБА_4, про визнання недійсною та неправомірною нотаріальну дію, визнання неправомірним та скасування нотаріального акту, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Дніпропетровської через Новомосковський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.І. Юр'єва