АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ОКРЕМА ДУМКА СУДДІ
(викладена у відповідності до ч. 3 ст.19 ЦПК України)
28 квітня 2016 року м. Харків
Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 28.04.2016 р. (головуючий - суддя Сащенко І.С., судді колегії - Бездітко В.М., Овсяннікова А.І.) задоволена апеляційна скарга представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2015 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, треті особи: Служба у справах дітей Київського району Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, прокуратура Київського району м. Харкова про позбавлення батьківських прав.

Судовою колегією рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_5 у задоволенні позову.

Суддя Бездітко В.М. має окрему думку з приводу рішення, ухваленого 28.04.2016 року колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області.

Вважаю рішення суду першої інстанції правильним, відповідаючим обставинам справи, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права, а рішення судової колегії помилковим.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України визначені питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на і підтвердження;

які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

як розподілити між сторонами судові витрати;

чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу.

Відповідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судовим розглядом та матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_3 будучи батьком дитини - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 на протязі значного періоду часу - півтора року ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Будь-яких належних доказів на підтвердження своєї участі у вихованні сина відповідачем надано не було.

У судовому засіданні апеляційного суду допитані свідки, які показали, що більше року відповідач не виконує своїх обов'язків по вихованню дитини.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що не мав змоги значний період часу спілкуватись з сином, оскільки проти цього заперечувала мати дитини, сам він проживає в іншому місті.

У той же час ОСОБА_3 не зміг пояснити чому він, якщо йому перешкоджали у спілкуванні з дитиною, більше року не звертався до органів опіки та піклування, суду тощо з метою усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Надані відповідачем довідки про відсутність судимості, не перебування на обліку в наркологічному диспансері ніяким чином не підтверджують його участь у вихованні дитини.

Районним судом було ухвалено рішення про позбавлення відповідача батьківських прав у зв'язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а не з інших підстав (протиправна поведінка, тощо).

З висновку Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав видно, що останній ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини.

Висновок зроблений на підставі наданих позивачем відомостей та відомостей з навчальних, лікувальних та інших установ, які відвідує дитина.

Належної оцінки даному висновку не надано.

Пояснення ОСОБА_3, що він у зв'язку із запереченнями матері не приймає участь у вихованні, утриманні сина значний період часу підтверджують факт його ухилення від виховання дитини.

Ніяких доказів на підтвердження своїх пояснень ОСОБА_3 не надав.

Якщо йому дійсно перешкоджали у спілкуванні з дитиною, то він повинен був звернутись до відповідних органів для вирішення спору. Проте, він нікуди не звертався, до апеляційного суду з'явився лише після декількох засідань.

Зазначене свідчить про ухилення відповідача від виховання дитини і правильне вирішення справи судом першої інстанції.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко