Провадження № 22-ц/779/1276/2016
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Горейко М.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Вакарук В.М., Девляшевського В.А.

секретаря Шемрай Н.Б.

з участю представника апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Ткаченко Н.Д. про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 26 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 26 квітня 2016 року відмовлено в задоволенні подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Ткаченко Н.Д. про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт вказує, що в порушення ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд розглянув справу без участі державного виконавця і будь-яких доказів про те, що державний виконавець повідомлявся про розгляд подання в матеріалах справи немає. Таким чином, розглянувши подання без належного повідомлення державного виконавця, суд позбавив останнього можливості скористатися наданими йому правами стосовно розгляду даного питання з наданням відповідних доказів.

Також апелянт зазначає, що державним виконавцем надано достатньо доказів про те, що боржник ОСОБА_4 ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду. Згідно актів державного виконавця останнім неодноразово були здійснені виходи за відомими адресами проживання боржника, однак двері ніхто не відкривав, на виклики державного виконавця боржник не з'являється. Також державним виконавцем надано докази того, що ОСОБА_4 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон та регулярно перетинає кордон України. Крім того, ОСОБА_4 є технічним директором та представником фірми TEROLLING POLSKA Sp.z o.o.Sp.k. Дані обставини судом не розцінені як ухилення боржника від виконання рішення суду. При цьому ОСОБА_4, знаючи про існування неповернутого ним згідно рішення суду боргу, протягом тривалого часу рішення суду не виконує, не повернув борг хоча б частково, що є підставою вважати, що він ухиляється від виконання своїх зобов'язань.

У зв'язку з наведеним апелянт просить ухвалу Івано-Франківського міського суду від 26 квітня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Ткаченко Н.Д. про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України задовольнити.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримала з наведених у ній мотивів.

Представник відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції та боржник ОСОБА_4 не з'явилися в судове засідання, про час та день розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили.

З урахуванням положення ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відділом державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції з 13.11.2015 року провадиться примусове виконання виконавчого листа №344/17037/2014, виданого 12.03.2015 року Івано-Франківським міським судом, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 боргу за договором позики у розмірі 783 314 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 3 654 грн.

Відмовляючи в задоволенні подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Ткаченко Н.Д. про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що з наданих державним виконавцем документів не встановлено правових підстав для обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України, зокрема не встановлено факту ухилення боржника від виконання зобов'язань. Надані ж державним виконавцем документи свідчать про факт наявності зобов'язання, однак не про факт ухилення останнього від його виконання.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Як роз'яснив Верховний Суд України в листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону №606-XIV, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про добровільне виконання ОСОБА_4 виконавчого листа №344/17037/2014, виданого 12.03.2015 року Івано-Франківським міським судом.

Проведеними виконавчими діями встановлено, що зареєстрованого нерухомого майна за боржником ОСОБА_4 не значиться.

Згідно відповідей Пенсійного фонду України від 13.11.2015 року та 10.12.2015 року (а.с. 98, 98 зв., 99, 99 зв.) ОСОБА_4 на обліку в пенсійному фонді не перебуває та пенсії не отримує, інформація про його працевлаштування відсутня.

Відповідно до повідомлення Територіального сервісного центру МВС від 11.12.2015 року №27/9/253, наданого на вимогу державного виконавця від 13.11.2015 року №30476 (а.с. 96, 103), зареєстрованих транспортних засобів за боржником ОСОБА_4 не значиться.

Згідно актів державного виконавця від 22.12.2015 року та 26.01.2016 року (а.с. 108, 114) при виході на місце проживання боржника встановлено, що двері зачинені та ніхто не відчиняє, а тому майновий стан боржника неможливо перевірити.

Постановою начальника ВДВС Івано-Франківського МУЮ Пахоліка Р.В. про примусовий привід від 10.02.2016 року відносно ОСОБА_4 застосовано примусовий привід (а.с. 117).

За даними рапорту інспектора Івано-Франківського ВП ГУНП лейтенанта поліції О.В. Капітанчука в ході проведення перевірки при неодноразових відвідуваннях квартири ОСОБА_4 двері ніхто не відчиняв, на залишені повідомлення ніхто не реагував (а.с. 118).

Відповідно до витягу з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» (а.с. 115, 116) ОСОБА_4 регулярно перетинає державний кордон України.

За наведених обставин суд першої інстанції неправильно дійшов висновку, що із наданих державним виконавцем документів не встановлено правових підстав для обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України, зокрема не встановлено факту ухилення боржника від виконання зобов'язань.

Відтак, доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали є обґрунтованими, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Івано-Франківського міського суду від 26 квітня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Ткаченко Н.Д. про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України задовольнити.

Керуючись ст.ст. 307, 312-315, 317, 377-1 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 26 квітня 2016 року скасувати, постановивши нову ухвалу.

Подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Ткаченко Н.Д. про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до виконання ним своїх зобов'язань по виконавчому листу №344/17037/2014, виданому 12.03.2015 року Івано-Франківським міським судом, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 боргу за договором позики у розмірі 783 314 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 3 654 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Вакарук В.М.

Девляшевський В.А.