Номер провадження: 22-ц/785/2930/16
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А. суддів: Бабія А.П., Варикаші О.Д.

при секретарі - Лопотан В.І.

розглянувши цивільну справу за позовною заявою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Водолій» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Суворівського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2015 року, -

встановила:

ОСББ «Водолій» звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилався на те, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1. Особовий рахунок на це приміщення відкрито на ім'я відповідачки. Балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 є ОСББ «Водолій», який уклав та виконує умови договорів з постачальниками житлово-комунальних послуг та послуг на утримання будинку та при будинкової території. Розміри внесків співвласників будинку на утримання будинку та прибудинкової території затверджені рішенням загальних зборів членів ОСББ «Водолій». В порушення вимог законодавства відповідачка, отримуючи послуги, не сплачувала кошти за отримувані послуги. Внаслідок неналежного виконання обов'язків відповідачкою, утворилась заборгованість за період з 01.01.2012 року по 01.07.2015 рік у розмірі 15 903 грн. 61 коп., які позивач просить стягнути разом з понесеними судовими витратами.

Рішенням Суворівського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2015 року позов задоволений. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за оплату витрат на утримання будинку та житлово-комунальних послуг у розмірі 15903 грн. 61 коп.. а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду відповідач подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в зв'язку з тим, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, яка складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 39,6 кв.м., загальною площею 74,5 кв.м., відповідно до технічного паспорту, який виготовлений ПП «ОМБТІ та РОН» 29.06.2006 року на підставі свідоцтва про право власності на квартиру.

Особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_1 відкрито на ім'я відповідачки ОСОБА_2

Відповідно до письмової довідки ОСББ «Водолій» в квартирі квартири АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 - основний квартиронаймач, та ОСОБА_3

Відповідно до Рішення Виконкому Одеської міської ради №165 від 09.06.2006 року, на баланс ОСББ «Водолій» передано жилий комплекс, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11,12);

Відповідно до протоколу зборів правління ОСББ «Водолій», з 01 серпня 2013 року, підвищено тарифи на ВЕР.

Відповідно до розрахунку заборгованості по особовому рахунку, який відкритий на ОСОБА_2, на квартиру АДРЕСА_1, загальний розмір заборгованості за період з 01.01.2012 р. по 01.07.2015 р. складає у розмірі 15 903 грн. 61 коп.

Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до положень Закону України „Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" від 29 листопада 2001 року, ОСББ створюється власниками квартир для забезпечення та захисту прав його членів, дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати усіх платежів. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (зі змінами та доповненнями) та Законом України „Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" від 29.11.2001 року.

ОСББ у розумінні ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не є виробником або виконавцем житлово-комунальних послуг.

Згідно Закону України „Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", об'єднання - юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного і загального майна. У ст. 22 цього закону зазначено, якщо правління об'єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором з постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об'єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об'єднання комунальних послуг. У даному випадку ОСББ «Престиж» самостійно здійснює функції управителя і виступає колективним замовником комунальних послуг. Також у цій статті вказано, що власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду. Несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об'єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості зі сплати по відповідних рахунках у примусовому порядку.

Утримання будинку та прибудинкової території ОСББ забезпечується як самим ОСББ, так і відповідними підприємствами - виконавцями послуг з утримання будинку на підставі договорів з ОСББ, тому свої послуги об'єднанню такі підприємства надають за тарифами, встановленими органами місцевого самоврядування.

Право ОСББ шляхом скликання загальних зборів встановлювати розміри платежів, зборів, внесків членів об'єднання, а також витрати на оплату комунальних та інших послуг, передбачено ст.ст. 4, 6, 9, 10, 15-17, 21 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статутом ОСББ. Розмір плати за утримання будинків та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

Членами ОСББ „Водолій" та власниками жилих квартир будинку АДРЕСА_1 отримуються різні житлово-комунальні послуги, за які належить постійно проводити платежі, що передбачено положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; пунктом 17 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинкових територій» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року за №2572, Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2000 року №2630 та зазначеного вище Статуту ОСББ „Водолій", які регулюють правовідносини між сторонами.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язок споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, який підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також оплати житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.

Обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги, передбачений також пунктом 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», стверджених Постановою Уряду №572 від 08 жовтня 1992 року. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення зазначено як обов'язок, а не право сторони.

Згідно із зазначеними нормами споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг (висновок Верховного Суду України в Постанові від 30.10.2013 року, у справі № 6-59цс13).

Колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованості за оплату витрат на утримання будинку та житлово-комунальних послуг та судовий збір, однак не погоджується з розміром стягнутих витрат та судового збору.

Заочне рішення судом першої інстанції було ухвалено 16.10.2016 року. Подаючи заяву про скасування заочного рішення, відповідач надала копії квитанції про часткову сплату заборгованості на загальну суму 5037 грн. 10 коп. (а.с. 58-60), про те, що зазначені кошти були сплачені відповідачем, підтвердив і представник позивача при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

В зв'язку з наведеним, рішення суду першої інстанції підлягає зміні з визначенням розміру заборгованості за оплату витрат на утримання будинку та житлово-комунальних послуг та судового збору які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача з зазначенням, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за оплату витрат на утримання будинку та житлово-комунальних послуг у розмірі 10866 грн. 51 коп.

Колегія не погоджується з іншими доводами апеляційної скарги.

Посилання в апеляційній скарзі, що відповідач сплатила 02.08.2015 року також заборгованість у розмірі 187 грн. 80 коп. та 147 грн. 51 коп. не підтверджені матеріалами справи. Відповідачем до матеріалів справи не надані відомості про сплату 02.08.2015 року 147 грн. 51 коп., а 187 грн. 80 коп. (а.с. 69) були сплачені відповідачем на користь РЕМ за спожиту електроенергію.

Зазначення в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції помилково не застосував строки позовної давності є помилковими, оскільки відповідач в суді першої інстанції не просила застосувати наслідки спливу строків позовної давності.

2 березня 2016 року у справі №6-2307цс15 Верховний Суд України зробив правовий висновок, в якому зазначив, що відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті За змістом частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Зазначення в апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано цін/тарифів на надання витрат за оплату витрат на утримання будинку та житлово-комунальних послуг з а період з 01.01.2012 року по 07.01.2015 року узгодженого з органами місцевого самоврядування, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог є помилковим.

Відповідачем не заперечувалося, що йому надавалися позивачем послуги на утримання будинку та житлово-комунальних послуг за період з 01.01.2012 року по 07.01.2015 року.

Суд першої інстанції правомірно зазначив, що право ОСББ шляхом скликання загальних зборів встановлювати розміри платежів, зборів, внесків членів об'єднання, а також витрати на оплату комунальних та інших послуг, передбачено ст.ст. 4, 6, 9, 10, 15-17, 21 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статутом ОСББ. Розмір плати за утримання будинків та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

В Постанові Уряду від 01.06.2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» визначено, що тарифи на надання послуг з централізованого опалення - вартість надання одиниці послуги з централізованого опалення відповідної якості, розрахована на основі економічно обґрунтованих планованих витрат з урахуванням планованого прибутку.

Відповідачем не надано належних доказів того, що тарифи на надання витрат за оплату витрат на утримання будинку та житлово-комунальних послуг з а період з 01.01.2012 року по 07.01.2015 року є економічно необґрунтованими.

Не узгодження позивачем цін/тарифів на надання житлово-комунальних послуг за період з 01.01.2012 року по 07.01.2015 року року з органами місцевого самоврядування не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог заявлених позивачем за зазначений період.

Крім того в Постанові Верховного Суду України № 6-6цс13 від 27.03.2013 року зазначено, що статтями 20 та 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком виконавця - є надання таких послуг вчасно та відповідної якості.

Згідно статті 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до підпункту 2 пункту «а» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідних територіальних громад; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності.

При вирішенні спорів з приводу стягнення заборгованості за отримані послуги з утримання житлових будинків та прибудинкових територій та правильності її нарахування необхідно враховувати, що всупереч встановленим обставинам та вимогам статті 68 ЖК України, статей 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова у задоволенні позову шляхом, фактичного звільнення відповідача від сплати за отримані послуги, не передбачено законодавством у випадку ненадання окремих житлово-комунальних послуг, при цьому необхідно враховувати, що згідно зі статтею 614 ЦК України особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов'язання лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні такого зобов'язання.

На підставі наведеного колегія вважає, що апеляційна скарги підлягає задоволенню частково зі стягненням з відповідача на користь позивача заборгованість за оплату витрат на утримання будинку та житлово-комунальних послуг у розмірі 10866 грн. 51 коп.. а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

В зв'язку з частковим задоволенням апеляційної скарги, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 84 грн. 87 коп. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.3, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Суворівського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2015 року змінити в частині визначення розміру заборгованості за оплату витрат на утримання будинку та житлово-комунальних послуг та судового збору які підлягають стягненню з ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Водолій» заборгованість за оплату витрат на утримання будинку та житлово-комунальних послуг у розмірі 10866 грн. 51 коп.. а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Водолій» витрати по сплаті судового збору у розмірі 166 грн. 45 коп.

Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Водолій» на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 84 грн. 87 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржено до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Судді О.А. Ступаков

А.П. Бабій

О.Д. Варикаша