Справа № 159/1620/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Миронюк М.Г.
Провадження № 22-ц/773/1071/16 Категорія: 57 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Подолюка В.А., Киці С.І.,

секретар с/з - Черняк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) «САВ - ДІСТРИБЬЮШН», магазин «Фокстрот» про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2016 року, якою його позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність судового рішення із-за порушення норм матеріального та процесуального права просить ухвалу суду скасувати і направити справу для вирішення питання про відкриття провадження до суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статті 119 ЦПК України і позивач при пред'явленні позову не сплатив судовий збір, в зв'язку з чим ухвалою місцевого суду позовна заява ОСОБА_2 була спочатку залишена без руху та надано строк для усунення зазначених недоліків, а пізніше у зв'язку із не усуненням недоліків суддя місцевого суду своєю ухвалою повернув позовну заяву позивачу.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 слід задовольнити, ухвалу судді першої інстанції скасувати з передачею питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції з наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається, що позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом про захист прав споживачів, просив суд розірвати договір купівлі - продажу смартфону, який був укладений з відповідачем.

Залишаючи позовну заяву без руху з підстав несплати позивачем при пред'явленні позову судового збору, суд першої інстанції виходив з того, що статтею 5 цього закону визначено вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору. І оскільки, як вважав суддя місцевого суду, законодавець виключив споживачів з такого переліку, а тому споживачі повинні при поданні позовної заяви в суд сплачувати судовий збір.

Однак повністю з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з таких підстав.

Відповідно до статті 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

У преамбулі Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Даний Закон містить у собі значно більше гарантій прав споживачів під час отримання послуг порівняно з ЦК України та іншими спеціальними законами, а тому, на думку колегії суддів, саме даний Закон підлягає до застосування.

Статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Зі змісту матеріалів позовної заяви убачається, що позивач ОСОБА_2 просив суд захистити його права споживача послуг, в зв'язку з чим він відноситься до категорії осіб, на яких розповсюджуються гарантії, передбачені Законом України «Про захист прав споживачів».

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суддя місцевого суду на зазначені норми закону уваги не звернув і дійшов передчасного висновку про визнання позовної заяви ОСОБА_2 неподаною та повернення її позивачу, як наслідок не усунення недоліків щодо несплати судового збору.

Відповідно до частини 3 статті 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2016 року в даній справі скасувати з передачею питання про відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: