Справа № 203/1499/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Місюра К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що на підставі обмінного ордеру №215 від 22.01.1981 року, виданого виконкомом Дніпропетровської міської ради згідно протоколу засідання комісії з обміну житлової площі №3 від 21.01.1981 року, на сім'ю з трьох осіб: ОСОБА_3 (основний квартиронаймач), дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_2, була виділена двокімнатна квартира АДРЕСА_1. Вона (позивачка) народилась 17.02.1986 року у шлюбі від батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та з цього часу проживає в зазначеній вище квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 В зв'язку з його смертю, як основного квартиронаймача, рішенням виконкому Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради №191 від 25.07.2014 року за її письмовим зверненням переоформлено особистий рахунок квартири на її ім'я зі складом осіб: ОСОБА_1 (основний квартиронаймач), ОСОБА_4 - мати. В подальшому вони з матір'ю приватизували квартиру на двох, про що Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло від 29.12.2014 року, згідно розпорядження №5/33-14 від 29.12.2014 року. Право власності на ? частину квартири вона зареєструвала за собою в уповноваженому реєстраційному органі. Однак, її матір за життя не встигла зареєструвати право власності на іншу ? частину квартири, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Як спадкоємець за законом першої черги вона звернулась до П'ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Її брат ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини на її користь. Але, оформити свої спадкові права шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину законом на ? частину квартири вона не має можливості через відсутність реєстрації права власності на неї за ОСОБА_4 В зв'язку з цим, позивачка просила суд визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

В наданій письмовій заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання заявленого позову.

Відповідач в своїй письмовій заяві також просив проводити розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позову та не заперечуючи проти його задоволення.

З урахуванням поданих сторонами заяв та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести подальший розгляд справи у відсутності останніх та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі обмінного ордеру №215 від 22.01.1981 року, виданого виконкомом Дніпропетровської міської ради згідно протоколу засідання комісії з обміну житлової площі №3 від 21.01.1981 року, на сім'ю з трьох осіб: ОСОБА_3 (основний квартиронаймач), дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_2, була виділена двокімнатна квартира АДРЕСА_1 (а.с.8,9-10,11,18).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_3 (а.с.12).

Після його смерті, рішенням виконкому Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради №191 від 25.07.2014 року за письмовим зверненням ОСОБА_1 переоформлено особистий рахунок квартири АДРЕСА_1 на ім'я позивачки зі складом осіб: ОСОБА_1 (основний квартиронаймач), ОСОБА_4 - мати (а.с.13).

В подальшому ОСОБА_1, та ОСОБА_4 приватизували зазначену вище квартиру на двох, про що Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло від 29.12.2014 року, згідно розпорядження №5/33-14 від 29.12.2014 року (а.с.14).

Право власності на ? частину квартири згідно виданого свідоцтва позивачка зареєструвала за собою в упов-новаженому реєстраційному органі (а.с.16-17).

ОСОБА_4 за життя право власності на іншу ? частину квартири не зареєструвала, оскільки через нетривалий час після отримання свідоцтва, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2, померла (а.с.15).

Згідно відповіді П'ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори на запит суду вбачається, що 20.06.2015 року в нотаріальній конторі після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 було заведено спадкову справу №187/2015. Згідно спадкової справи заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався, з заявою про прийняття спадщини звернулась донька ОСОБА_1 Станом на 19.05.2016 року свідоцтво про право на спадщину після померлої ОСОБА_4 не видавалось (а.с.50).

З листа державного нотаріуса П'ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 19.05.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до суду з питання отримання спадщини та визнання права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_4, через відсутність реєстрації правовстановлюючого документу на частину квартири, що належала померлій (а.с.22).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Згідно з роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 року №10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», вбачається, що відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст.3 зазначеного Закону, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Таким чином, здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно в порядку, передбаченому цим законом, є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадко-давцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки ОСОБА_4 за життя набула права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 у передбаченому ст.345 ЦК України та Законом України «про приватизацію державного житлового фонду» порядку, отримала відповідний правовстановлюючий документ, суд приходить до висновку, що до складу спадщини після смерті останньої входять права на ? частину зазначеної вище квартири.

В зв'язку з цим, враховуючи, що позивачка, як спадкоємець за законом першої черги після померлої ОСОБА_4, фактично прийняла спадщину будучі зареєстрованою та проживаючи разом із спадкодавцем на момент смерті в спірній квартирі, а також звернувшись у передбачений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але позбавлена можливості оформити свої спадкові права у передбаченому ЦК України та Законом України «Про нотаріат» порядку шляхом отримання відповідного свідоцтва, через відсутність державної реєстрації права власності за померлою на частку квартири; а також той факт, що інший спадкоємець за законом першої черги - відповідач ОСОБА_2 на момент смерті ОСОБА_4 разом з останньою не проживав, протягом шестимісячного строку заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав та згідно його заяви до суду визнав позов та не заперечував проти визнання за позивачкою права власності на спадкове майно у вигляді ? частини зазначеної вище квартири, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 908 грн. 32 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.328,345,1217,1218 ЦК України, ст.ст.10,11,27,31,58-61,88,158,197, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири №28, загальною площею 45,4 кв.м, житловою площею 30,7 кв.м, в будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 грн. 32 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Ю.Казак