Ухвала

іменем україни

1 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Дем'яносова М.В., Леванчука А.О., Парінової І.К., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Фінбанк», третя особа - реєстраційна служба Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, про захист прав споживачів шляхом визнання дій неправомірними, визнання іпотеки та поруки припиненими, скасування реєстрації права власності, виключення записів про обтяження нерухомого майна з Державного реєстру іпотек, стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Фінбанк» на заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 27 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 28 лютого 2013 року між публічним акціонерним товариством «Фінбанк» (далі - ПАТ «Фінбанк») та товариством з обмеженою відповідальністю «Тонмет Груп» (далі - ТОВ «Тонмет Груп») було укладено кредитний договір № 1/28.02.13-1102/17, відповідно до умов якого останнє отримало кредит на суму 1 390 000 грн терміном до 27 лютого 2015 року зі сплатою 28 % річних.

Уцей же день між цими ж сторонами було укладено кредитний договір № 2/28.02.13-1102/17, відповідно до умов якого ТОВ «Тонмет Груп» отримало у ПАТ «Фінбанк» кредит на суму 400 000 грн терміном до27 лютого 2015 року зі сплатою 29 % річних.

Уякості забезпечення виконання ТОВ «Тонмет Груп» умов вказаних вище договорів 28 лютого 2013 року між ним та ПАТ «Фінбанк» було укладено іпотечний договір, згідно з яким він, як іпотекодавець, передав в іпотеку ПАТ «Фінбанк» наступне нерухоме майно: садовий будинок НОМЕР_2, загальною площею 379, 8 кв. м з побутовими та господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться на території обслуговуючого садово-городнього кооперативу «Мостобуд-5» Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області; земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_1, на якій розташований вказаний будинок.

Також 28 лютого 2013 року між ним та ПАТ «Фінбанк» було укладено договір поруки № 1/28.02.13-1102/17/П, за яким він поручився перед ПАТ «Фінбанк» відповідати у повному обсязі за своєчасне і повне виконання ТОВ «Тонмет Груп» зобов'язань за кредитним договором від 28 лютого 2013 року № 1/28.02.13-1102/17.

У лютому 2014 року іпотекодержателем ПАТ «Фінбанк» було прийнято рішення про звернення стягнення на предмети іпотеки у порядку, визначеному п. 11.3.1 договору іпотеки від 28 лютого 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сіпяковим О.С. за реєстровим № 224, та ст. 37 Закону України «Про іпотеку», шляхом набуття права власності на предмети іпотеки.

ПАТ «Фінбанк» звернулося до реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області з метою реєстрації за ним права власності на предмет іпотеки на підставі іпотечного договору від 28 лютого 2013 року.

12 березня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області Лагно М.Ю. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

На підставі цього рішення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено записи про реєстрацію права власності за ПАТ «Фінбанк» на садовий будинок НОМЕР_2, загальною площею 379, 8 кв. м з побутовими та господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться на території обслуговуючого садово-городнього кооперативу «Мостобуд-5» Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, та земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_1, на якій розташований вказаний будинок.

Таким чином, відповідач як іпотекодержатель на підставі укладеного з ним, як майновим поручителем, іпотечного договору, задовольнив свої вимоги за рахунок предметів іпотеки.

Позивач, вважаючи, що дії, спрямовані на звернення стягнення на його майно, є незаконними з підстав того, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 21 жовтня 2013 року у справі № 908/3324/13 про банкрутство ТОВ «Тонмет Груп» () було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, просив визнати неправомірними дії ПАТ «Фінбанк», які полягали у зверненні стягнення на іпотечне майно шляхом набуття права власності на предмети іпотеки, та скасувати державну реєстрацію права власності за відповідачем.

Також позивач, посилаючись на те, що боржника, за якого він поручився та передавав своє майно в іпотеку, виступаючи майновим поручителем - ТОВ «Тонмет Груп», ліквідовано згідно з ухвалою господарського суду Запорізької області від 21 листопада 2014 року, просив припинити іпотеку і поруку та виключити з Державного реєстру іпотек записи про обтяження нерухомого майна.

Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 27 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року, позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано неправомірними дії ПАТ «Фінбанк», які полягали у зверненні стягнення на іпотечне майно шляхом набуття права власності на предмети іпотеки в порядку, визначеному п. 11.3.1 договору іпотеки від 28лютого 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сіпяковим О.С., реєстровий № 224, та ст. 37 Закону України «Про іпотеку», під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою господарського суду Запорізької області від 21 жовтня 2013 року у справі № 908/3324/13 про банкрутство ТОВ «Тонмет Груп» ().

Скасовано державну реєстрацію права власності за ПАТ «Фінбанк» на садовий будинок НОМЕР_2, загальною площею 379, 8 кв. м з побутовими та господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться на території обслуговуючого садово-городнього кооперативу «Мостобуд-5» Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, та земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_1, на якій розташований вказаний будинок.

Припинено іпотеку, яка виникла на підставі договору іпотеки від 28 лютого 2013 року, укладеного між ПАТ «Фінбанк» та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сіпяковим О.С., реєстровий № 224, як забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами від 28 лютого 2013 року № № 1/28.02.13-1102/17, 2/28.02.13-1102/17.

Припинено поруку, яка виникла на підставі договору поруки від 28 лютого 2013 року № 1/28.02.13-1102/17/П, укладеного між ПАТ «Фінбанк» та ОСОБА_5 як забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 28 лютого 2013 року № 1/28.02.13-1102/17, з 28 листопада 2014 року.

Виключено з Державного реєстру іпотек записи про обтяження нерухомого майна іпотекою, внесені на підставі договору іпотеки від 28лютого 2013 року, укладеного між ПАТ «Фінбанк» та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сіпяковим О.С., реєстровий № 224, як забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами № № 1/28.02.13-1102/17, 2/28.02.13-1102/17.

У касаційній скарзі ПАТ «Фінбанк» просить скасувати ухвалені судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Ухвалені у справі судові рішення не відповідають цим вимогам.

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій було встановлено, що 28 лютого 2013 року між ПАТ «Фінбанк» та ТОВ «Тонмет Груп» було укладено кредитний договір № 1/28.02.13-1102/17, відповідно до умов якого останнє отримало кредит на суму 1 390 000 грн терміном до 27 лютого 2015 року зі сплатою 28 % річних.

Також 28 лютого 2013 року між ПАТ «Фінбанк» та ТОВ «Тонмет Груп» було укладено кредитний договір № 2/28.02.13-1102/17, відповідно до умов якого ТОВ «Тонмет Груп» отримало кредит на суму 400 000 грн терміном до 27 лютого 2015 року зі сплатою 29 % річних.

Уякості забезпечення виконання ТОВ «Тонмет Груп» умов вказаних вище договорів 28 лютого 2013 року між ОСОБА_5 та ПАТ «Фінбанк» було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_5 як іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю ПАТ «Фінбанк» належний йому на праві приватної власності садовий будинок НОМЕР_2, загальною площею 379, 8 кв. м з побутовими та господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться на території обслуговуючого садово-городнього кооперативу «Мостобуд-5» Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, та належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_1, на якій розташований вказаний будинок.

Крім того, між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки № 1/28.02.13-1102/17/П, за яким ОСОБА_5 поручився відповідати перед ПАТ «Фінбанк» у повному обсязі за своєчасне і повне виконання ТОВ «Тонмет Груп» зобов'язань за кредитним договором від 28 лютого 2013 року № 1/28.02.13-1102/17.

У лютому 2014 року іпотекодержателем ПАТ «Фінбанк» було прийнято рішення про звернення стягнення на предмети іпотеки у порядку, визначеному п. 11.3.1 договору іпотеки від 28 лютого 2013 року та ст. 37 Закону України «Про іпотеку», - шляхом набуття права власності на предмети іпотеки.

ПАТ «Фінбанк» звернулося до реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області з метою реєстрації за ним права власності на предмет іпотеки на підставі іпотечного договору від 28 лютого 2013 року.

12 березня 2014 року за індексним № 11561753 державним реєстратором реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області Лагно М.Ю. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

На підставі цього рішення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено записи про реєстрацію права власності за ПАТ «Фінбанк» на садовий будинок НОМЕР_2, загальною площею 379, 8 кв. м з побутовими та господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться на території обслуговуючого садово-городнього кооперативу «Мостобуд-5» Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, та земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_1, на якій розташований вказаний будинок.

Тобто відповідачем як іпотекодержателем були задоволені свої вимоги до боржника ТОВ «Тонмет Груп» шляхом звернення стягнення на майно, що належало майновому поручителю і яке останнім було передано в іпотеку.

Також судами встановлено, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 21 жовтня 2013 року у справі № 908/3324/13 про банкрутство ТОВ «Тонмет Груп» () було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (а. с. 30-33).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від10 грудня 2013 року було затверджено реєстр вимог кредиторів, відповідно до якого відповідача у справі - ПАТ «Фінбанк» - було визнано конкурсним кредитором з вимогами у розмірі 981 703 грн 08 коп., які віднесено до четвертої черги задоволення (а. с. 34-38). У мотивувальній частині цієї ухвали зазначено, що вимоги ПАТ «Фінбанк» виникли на підставі кредитного договору від 28 лютого 2013 року № 1/28.02.13-1102/17.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21 листопада 2014 року було затверджено ліквідаційний баланс банкрута - ТОВ «Тонмет Груп» - та звіт ліквідатора, також банкрута - ТОВ «Тонмет Груп» - ліквідовано.

28 листопада 2014 року до Єдиного державного реєстру внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ «Тонмет Груп».

Встановивши вищезазначені обставини у справі, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_5 з огляду на обізнаність відповідача про введення господарським судом Запорізької області мораторію на задоволення вимог до боржника ТОВ «Тонмет Груп», який виступав позичальником за кредитними договорами, в рахунок погашення заборгованості за якими відповідач звернув стягнення на майно майнового поручителя. При цьому суди вважали, що іпотека, яка виникла на підставі іпотечного договору від 28 лютого 2013 року, укладеного на забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами від 28 лютого 2013 року № № 1/28.02.13-1102/17,2/28.02.13-1102/17, припинилася з 28 листопада 2014 року, так само припинилася і порука, яка виникла за договором від 28 лютого 2013 року № 1/28.02.13-1102/17/П .

Однак з таким висновком судів погодитися не можна.

Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди залишили поза увагою, що рішення про звернення стягнення на предмети іпотеки було прийнято у лютому 2014 року, а ліквідація ТОВ «Тонмет Груп» відбулася 21 листопада 2014 року.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 10 лютого 2016 року у справі № 6-216цс14, згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, припинення договору, з якого виникає забезпечене іпотекою зобов'язання, зіставляють із підставами для припинення права іпотеки. Однак, при цьому слід ураховувати, що відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які охоронні зобов'язання, які випливають з основного зобов'язання, не повинні припиняти дію зобов'язань, які забезпечують основне зобов'язання, яке залишилось невиконаним.

За змістом ст. 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки.

Укладаючи договір застави (іпотеки), заставодавець (іпотекодавець) приймає на себе всі ризики, пов'язані з невиконанням зобов'язання боржником (у межах вартості предмета застави (іпотеки), у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із ЄДРЮО та ФОП. Оскільки покладення на особу, яка видала забезпечення, цих ризиків відбулося за договором, укладеним заставодавцем (іпотекодавцем) саме з кредитором, то всі прийняті ризики повинні покладатися на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника, отже, ліквідація несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто звільнення останньої від таких ризиків повинно бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором.

Результат аналізу вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що сам факт ліквідації боржника за кредитним договором з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником.

Змістом ч. ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У такому разі заставодержатель набуває право звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави.

Таким чином, слід дійти висновку, що саме по собі постановлення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи - боржника за основним зобов'язанням та його виключення з ЄДРЮО та ФОП не тягнуть за собою припинення зобов'язання, адже до цього іпотекодержателем було пред'явлено відповідну вимогу до іпотекодавця в позовному провадженні про звернення стягнення на іпотечне майно, оскільки він неналежним чином виконував взяте на себе зобов'язання по погашенню боргу.

Висновки судів зроблені у цій справі не узгоджуються з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постанові від 10 лютого 2016 року у справі № 6-216цс14, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Отже, оскільки неповнота з'ясування цих обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені як місцевим, так і апеляційним судами, то рішення місцевого суду та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду і цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Фінбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 27 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

О.О. Дьоміна М.В. Дем'яносов А.О. Леванчук І.К. Парінова Головуючий Судді:
О.В.Ступак