АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/8323/15-ц Головуючий у 1 інстанції Белоконна І.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/6158/2016 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача Антоненко Н.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Кахраманова Р.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Наконечної АльониВікторівни, яка на підставі довіреності діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 2 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживача фінансових послуг.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 2 березня 2016 року позов ОСОБА_6 задоволено: стягнуто з ПАТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_6 суму банківського вкладу у розмірі 8 000,00 доларів США; відсотки у розмірі 1 159,20 доларів США; 3 % річних у розмірі 1 033,03грн. Вирішено питання судових витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 травня 2013 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Акцент-Банк» було укладено договір «Стандарт на 12 міс.» №SAMAB9370, за умовами якого сума вкладу становила 8 000,00 доларів США строком на 366 днів до 28 травня 2014 року зі сплатою 10,25% річних.

Також судом установлено, що з січня 2014 року відповідач припинив щомісячну сплату відсотків відповідно до умов Договору від 28 травня 2015 року, у зв'язку з чим позивач 8 червня 2015 року направив вимогу про повернення вкладу та нарахованих відсотків, проте кошти позивачу повернуто не було. Банк відмовив позивачу у виплаті вкладу та процентів, посилаючись на нестабільну ситуацію в країні та окупацію території АР Крим.

Виходячи з того, що Банком було порушено право позивача на отримання депозитного вкладу та відсотків за його користування, а також що позивач відповідно до вимог договору повідомив відповідача про розірвання договору та повернення його коштів, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Акцент-Банк» просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 2 березня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених у ній доводів. Представник позивача заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з наступних підстав.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини, на які сторони посилались в обґрунтування своїх вимог і заперечень, вірно встановив спірні правовідносини та правильно застосував норми матеріального права, що їх регулюють.

Предметом позову у даній справі є відповідальність банку за порушення грошового зобов'язання за договором банківського вкладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Таким чином, установивши, що ПАТ «Акцент-Банк» неналежним чином виконує свої зобов'язання за договором банківського вкладу № SAMAB9370 вклад «Стандарт на 12 міс.» від 28 травня 2013 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 не надано доказів існування правовідносин за спірним договором банківського вкладу та не підтверджено знаходження спірних грошових сум на депозитному рахунку, не заслуговують на увагу, оскільки ПАТ «Акцент-Банк» не надав належних та допустимих доказів на спростування квитанції про внесення ОСОБА_6 у відділенні відповідача № 288 у м. Керч 28 травня 2013 року 8 000,00 доларів США на рахунок, визначений умовами договору банківського вкладу, яка має всі реквізити, визначені Інструкцією про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року за № 174 (ас 8) і оригінал якої наданий суду для огляду.

Відповідно до ст. 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями (ч. 1 ст. 96 ЦК України).

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо припинення діяльності відокремлених структурних підрозділів ПАТ «Акцент-Банк», що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, а також на положення Федерального Закону №39-ФЗ «Про захист інтересів фізичних осіб, що мають вклади в банках та відокремлених структурних підрозділах банків, зареєстрованих та (чи) діючих на території Республіки Крим та на території міста федерального значення Севастополя» та рішення Центрального банку Російської Федерації №РН-33/9 від 13 травня 2014 року, оскільки стороною укладеного між сторонами договору № SAMAB9370 є саме ПАТ «Акцент-Банк», припинення діяльності відокремлених структурних підрозділів банку не може бути підставою для звільнення від виконання зобов'язань, визначених вказаними договорами.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. За змістом ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України, актами цивільного законодавства є ЦК України та інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до встановлених судом обставин та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

За таких обставин висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи. Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування рішення Оболонського районного суду м. Києва від 2 березня 2016 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Наконечної Альони Вікторівни, яка на підставі довіреності діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 2 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна