Справа № 157/328/16-ц
Провадження №2-п/157/4/16
УХВАЛА

15 червня 2016 року м.Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря Фесь Т.І.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Камінь-Каширського районного суду від 04 травня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою, в якій зазначає, що згідно з рішенням Камінь-Каширського районного суду від 04 травня 2016 року з нього стягуються аліменти на користь дружини ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 7000 грн. щомісячно, починаючи з 06 квітня 2016 року. На момент звернення дружини з позовом до суду він знаходився в Російській Федерації в с. Редкіно Конаковського району Тверської області, виїздив за кордон для працевлаштування робітником у ТзОВ «Транс-Строй», був взятий на облік Управлінням Федеральної міграційної служби РФ по Тверській області 19 березня 2016 року. На його адресу по місцю проживання в Україні із суду та відділу державної виконавчої служби надходили листи, які отримувала його мати ОСОБА_5 і зі змістом яких вона не ознайомлювалася та не повідомляла його про них, оскільки не мала з ним звязку. 01 червня 2016 року, звернувшись до Камінь-Каширського районного суду дізнався, що згідно з заочним рішенням суду з нього стягуються аліменти на утримання сина. Вказане рішення суду він отримав 02 червня 2016 року. Від надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не відмовляється, проте сплачувати аліменти у розмірі 7000 грн. немає можливості. Доходи від підприємницької діяльності в сумі 1312592,92 грн. за 2015 рік, про що надано Камінь-Каширським відділенням Ратнівської ОДПІ довідку і про що зазначається в заочному рішенні суду, є сумою валового доходу, якого було недостатньо для сплати його податкових зобовязань, і були витрачені на повернення зворотної фінансової допомоги кредитним установам, на сплату затрат. За рахунок посередництва ним надавалися послуги з вантажних перевезень по Україні, однак він у власності або у наймі транспортних засобів не мав. Його підприємницька діяльність є збитковою і в лютому 2016 року він звернувся з заявою до державної фіскальної служби про припинення підприємницької діяльності. Під час розгляду справи, як відповідач, був позбавлений можливості подати на засадах змагальності свої пояснення, доводи та докази в обґрунтування заперечень, у звязку з чим просить переглянути заочне рішення Камінь-Каширського районного суду від 04 травня 2016 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заяву підтримали повністю з викладених у ній підстав та просили її задовольнити.

ОСОБА_3 у судовому засіданні у вирішені питання щодо перегляду заочного рішення суду поклалася на розсуд суду.

Частиною 1 ст. 232 ЦПК України встановлено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 231 ЦПК України, в результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Судом встановлено, що 04 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини постановлено заочне рішення, яким позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 7000 грн. щомісячно до його повноліття на користь ОСОБА_3, починаючи з 06 квітня 2016 року з урахуванням індексу інфляцій, та на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору. Рішення суду, як пояснив ОСОБА_1, останній отримав 02 червня 2016 року.

Справу було розглянуто у відсутності відповідача ОСОБА_1

Як вбачається з довідки, 19 березня 2016 року ОСОБА_1 був поставлений на облік Управлінням Федеральної міграційної служби Росії по Тверській області до 08 червня 2016 року, перебував у смт. Редкіно Конаковського району Тверської області.

Наведене, на думку суду, свідчить про поважність причин неявки відповідача ОСОБА_1 у судове засідання та про неможливість останнього повідомити суд про причини своєї неявки.

Окрім того, у судовому засіданні ОСОБА_1 на підтвердження відсутності у нього розміру доходів, з яких виходив суд, стягуючи аліменти у сумі 7000 грн., подано копії договорів та платіжних доручень, на підставі яких ним було отримано поворотну фінансову допомогу для здійснення підприємницької діяльності і яка ввійшла у розмір валового доходу, що підлягає поверненню фінансовій установі.

Беручи до уваги вказані докази, суд приходить до висновку, що вони мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, заяву відповідача ОСОБА_1 належить задовольнити, заочне рішення Камінь-Каширського районного суду від 04 травня 2016 року скасувати та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 231, 232 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 04 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини скасувати.

Призначити справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до розгляду в загальному порядку на 16 годину 30 хвилин 29 червня 2016 року у приміщенні Камінь-Каширського районного суду Волинської області за адресою: м. Камінь-Каширський, вул. Воля, 13.

Головуючий: О. В. Антонюк