Ухвала

іменем україни

25 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Закропивного О.В., Мазур Л.М.,

Коротуна В.М., Нагорняка В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Львівгаз», Кабінету Міністрів України, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання недійсними умов договору, відновлення становища з газопостачання, визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Львівгаз» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просив визнати недійсними деякі умови публічних договорів, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 05 липня 2006 року № 938 та від 22 лютого 2012 року № 119, як такі, що суперечать Закону України «Про захист прав споживачів»; відновити становище, що існувало до порушення прав позивача як споживача газу, згідно з рішенням суду від 20 березня 2014 року; визнати неправомірними дії працівників Публічного акціонерного товариства «Львівгаз» (далі - ПАТ «Львівгаз») щодо порушення норм Закону України «Про звернення громадян», зокрема щодо ненадання відповідей на звернення позивача; зобов'язати керівників ПАТ «Львівгаз» виконувати умови публічного договору, що укладений за рішенням суду від 24 травня 1999 року, виконавчого листа від 18 червня 1999 року щодо надання послуг з газопостачання.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22 червня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2015 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ «Львівгаз» відновити газопостачання квартири АДРЕСА_1 та внести зміни у проектну документацію внутрішнього газопостачання квартири за рахунок виконавця.

У решті вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Львівгаз», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судові рішення не відповідають вказаним вимогам.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_1 та є споживачем природного газу, послуги з надання якого здійснюються відповідачем.

30 листопада 2012 року квартира позивача відключена ПАТ «Львівгаз» від газопостачання на підставі складеного акта про те, що працівниками ПАТ «Львівгаз» виявлено самовільне підключення мешканцями квартири газових приладів.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 20 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2014 року, частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «Львівгаз» та визнано неправомірними дії ПАТ «Львівгаз» щодо відключення квартири АДРЕСА_1, власником якої є позивач, від газопостачання.

Після набрання чинності вказаного судового рішення квартира ОСОБА_3 і надалі відключена від газопостачання.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем не доведено факту реконструкції та переобладнання внутрішньої системи газопостачання у квартирі. Враховуючи рішення апеляційного суду Львівської області від 20 березня 2014 року, що має преюдиційне значення, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог про відновлення становища з газопостачання, тобто зобов'язання ПАТ «Львівгаз» відновити газопостачання до квартири АДРЕСА_1 та внести зміни у проектну документацію внутрішнього газопостачання квартири за рахунок виконавця, оскільки рішення суду, що набрало законної сили, є обов'язковим до виконання.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна.

Пунктом 6 Правил надання населенню послуг з газопостачання, передбачено, що газопостачання припиняється, зокрема, у разі: самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації.

Відповідно до п. 4.5.7 Правил безпеки систем газопостачання України в житлових будинках, переміщення і заміна газових приладів і апаратів провадяться спеціалізованими підприємствами газового господарства або газовими службами підприємств з урахуванням вимог нормативних документів і внесенням змін в технічну документацію.

Пунктом 31 Правил надання населенню послуг з газопостачання передбачено, що газопостачальне підприємство має право припиняти постачання газу споживачеві у випадках, передбачених п. 6 вказаних Правил, зокрема у разі самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання, порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання.

За змістом ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Так, рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 26 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 06 листопада 2014 року та ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «Львівгаз» про усунення перешкод у користуванні газом та газовим опаленням відмовлено.

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що для відключення газопостачання достатньо лише факту самовільного перенесення, заміни або встановлення газового приладу, що і було здійснено позивачем, оскільки вчинення таких дій є порушенням Правил безпеки систем газопостачання і тягне за собою наслідки у вигляді створення аварійної ситуації, а отже, є правовою підставою для припинення подачі газу. Позивач порушив Правила безпеки систем газопостачання України, затверджені наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 01 жовтня 1997 року № 254, що тягне за собою наслідки у вигляді створення аварійної ситуації. Дії відповідача не суперечать вимогам Законів України «Про захист прав споживача», «Про житлово-комунальні послуги», Правилам надання населенню послуг з газопостачання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, Правилам безпеки систем газопостачання України, затвердженим наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 01 жовтня 1997 року № 254, та не порушують прав позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб в межах заявлених ними вимог.

Відповідно до абзацу ч. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Вирішуючи спір та зобов'язуючи ПАТ «Львівгаз» відновити газопостачання до квартири АДРЕСА_1 та внести зміни у проектну документацію внутрішнього газопостачання квартири за рахунок виконавця, суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач не заявляв таких вимог.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суди попередніх інстанцій у порушення ст.ст. 212-215, 315 ЦПК України на вказані обставини уваги не звернули, належним чином не встановили фактичних обставин справи, які мають суттєве значення для її вирішення.

За таких обставин ухвалені у справі судові рішення не можуть вважатися законними й обґрунтованими, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Львівгаз» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: О.В. Закропивний

В.М. Коротун

Л.М. Мазур

В.А.Нагорняк