Номер провадження: 22-ц/785/3925/16
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.04.2016 року м. Одеса

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області Гончаренко В.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, збільшення розміру аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою власністю,-

встановив:

28.09.2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, уточнивши його 29.01.2016 року, просила суд розірвати шлюб та збільшити розмір аліментів на утримання дитини.

21.12.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання майна особистою власністю.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 березня 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, збільшення розміру аліментів задоволено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою власністю відмовлено.

На зазначене рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яка не може бути прийнята до апеляційного провадження, оскільки оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.ст. 294-297 ЦПК України, а саме, при подачі апеляційної скарги скаржником сплачено 607, 20 грн. судового збору, однак, при перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за квитанцією № 16628 від 04.04.2016 року, приєднаної скаржником до апеляційної скарги, даних про таке зарахування немає.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» /зі змінами/, перерахування суми судового збору здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

При цьому, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої Законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" станом на 01.01.2016 мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1 378 гривень та від цього розміру й необхідно справляти судовий збір.

Як вбачається з позовних вимог ОСОБА_3, остання просить про розірвання шлюбу /вимога немайнового характеру/ та про збільшення розміру аліментів /вимога майнового характеру/.

З зустрічного позову ОСОБА_2 слідує, що останній просить про визнання майна особистою власністю /вимога майнового характеру/.

Як передбачено ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», за подання заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п. 21 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року.

При цьому, з 01 вересня 2015 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII.

Відповідно до пп.3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" станом на момент подачі позову за подачу позовної заяви про розірвання шлюбу ставкою судового збору є 0, 4 розміру мінімальної заробітної плати.

Як передбачено пп.6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI зі змінами та доповненнями, за подачу апеляційної скарги на рішення суду ставкою судового збору є 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

110 відсотків від 0,4 розміру заробітної плати складає 606, 32 грн. / 137,80 грн. х 0,4. : 110%/, які скаржнику необхідно було сплатити за вимогою про розірвання шлюбу.

Що стосується вимоги про стягнення аліментів та зустрічної вимоги про визнання майна особистою власністю, які є вимогами майнового характеру, позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 при подачі позову не зазначено ціну позову, та з матеріалів справи неможливо визначити дійсну вартість майна на даний час.

Відповідно до п.п. 2, 3, 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. У позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. У позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Згідно пп.1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", станом на момент подачі позову за подачу позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставкою судового збору є 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Враховуючи, що не зазначено ціну позову, слід виходити з того, що 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за вимогою про стягнення майнової шкоди є 7 579 грн..

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_2 не сплачено судовий збір, останньому необхідно сплатити 606, 32 грн. за вимогою немайнового характеру та 7 579 грн. за вимогою майнового характеру на наступний рахунок:

Отримувач коштів УК у м.Одесі/Малиновськ. р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38016923

Банк отримувача ГУ ДКCУ в Одеській області

Код банку отримувача (МФО) 828011

Рахунок отримувача 0007

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Апеляційний суд Одеської області (назва суду, де розглядається справа)

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв'язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

У зв"язку з викладеним, апеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного провадження, оскільки оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.ст. 294-297 ЦПК України.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Виправивши зазначені недоліки, скаржнику необхідно надати апеляційному суду оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 606, 32 грн. за вимогою немайнового характеру або ж надати підтвердження зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за квитанцією № 16628 від 04.04.2016 року на суму 607,20 грн.

Також необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 7 579 грн. за вимогою майнового характеру, або ж документи, які б підтверджували вартість спірного майна, з чого можливо було б визначитись з сумою судового збору стосовно вимоги майнового характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, 295, 297 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, збільшення розміру аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою власністю залишити без руху, про що повідомити скаржника.

Надати ОСОБА_2 для усунення вказаних недоліків строк, який не може перевищувати п"яти днів з дня отримання ухвали.

Роз"яснити ОСОБА_2, що в разі не усунення недоліків у вказаний термін, апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто.

Копію ухвали судді невідкладно надіслати скаржнику.

Ухвала підлягає оскарженню в частині судових витрат протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя В.М. Гончаренко