Справа № 742/189/16-ц Провадження № 22-ц/795/790/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Ільченко О. І. Доповідач - Хромець Н. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2016 року м.Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові справу апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про захист прав споживача, визнання договору недійсним та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено, визнано недійсним укладений ОСОБА_5 і ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» договір фінансового лізингу № 002953 від 13 січня 2016 року, застосовано наслідки недійсності правочину і стягнуто з відповідача на користь позивача 50 000 грн. сплачених за договором та судові витрати.

В апеляційній скарзі ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» просить скасувати рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права та відмовити в задоволенні позову. На думку відповідача, твердження суду про несправедливі умови договору є безпідставним, не наведено мотивів, відповідно до яких суд дійшов висновку про наявність ознак несправедливості. Відповідач вказує, що умова договору про визначення продавця є несуттєвою для договору фінансового лізингу та не вимагається законодавством, а лізингоодержувач вправі обирати на свій розсуд продавця обраного товару, найменування, адреса та реквізити продавця зазначаються в акті прийняття-передачі предмета лізингу, який є предметом даного договору. Відповідач стверджує, що права позивача щодо якості товару захищено відповідними пунктами договору, а саме п 4.4; 3.4.8. На думку відповідача, в рішенні суду не було належним чином мотивовано можливість застосування до Договору норм Закону України «Про захист прав споживачів», не враховано, що цей Закон не регулює правовідносини у сфері укладання, виконання, розірвання договорів фінансового лізингу. Щодо відсутності ліцензії у відповідача та посилання суду на правові позиції Верховного Суду України, відповідач вказує на різницю виду послуг, таку як адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах та послуг фінансово лізингу. Відповідач стверджує, що виконав всі вимоги, які встановлено законодавством та отримав необхідну Довідку (рішення про взяття на облік) як установу з правом надання послуг з фінансового лізингу. За доводами відповідача відсутні нормативно-праві акти, які встановлюють порядок отримання ліцензії на здійснення такого виду діяльності як надання послуг фінансово лізингу, а відповідно до норм Цивільного кодексу України та Закону України «Про фінансовий лізинг» , який повністю регулює такий вид економічної діяльності як фінансовий лізинг та є спеціальним законом, не існує норми про обовязковість нотаріального посвідчення вказаного вище договору.

У судове засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляд справи повідомлені. Судова повістка вручена відповідачу 20 квітня 2016 року. Позивач у письмових запереченнях на апеляційну скаргу вказав, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 січня 2016 року між ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» та ОСОБА_5 укладено договір фінансового лізингу № 002953 (з додатками), предметом якого є транспортний засіб марки/модель Geely Emgrand 7, комплектація /модифікація basik, обєм/тип двигуна 1,5 бензин, тип КПП механічна, тип приводу 4х2 зазначений у п.1.1 ст. 1 Договору та у Специфікації , що є додатком № 2 до Договору, вартістю 10465,12 доларів США, що на дату укладення договору, згідно обміну курсу долара США до української гривні, становить 270000 грн. на виконання умов даного Договору ОСОБА_5 згідно квитанції № 1 від 13.01.2016 року були внесені кошти в сумі 50000 грн. на рахунок ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, що передбачено ч. 2 Закону України «Про захист прав споживачів».

Аналіз ст. 18 вказаного вище Закону свідчить про те, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п.6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге , умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обовязків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Статтею 808 ЦК України визначено, що якщо відповідно до договору непрямого лізингу вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингоодержувачем, продавець (постачальник) несе відповідальність перед лізинллдержувачем за порушення зобовязання щодо якості, комплектності, справності предмета договору лізингу, його доставки монтажу, запуску в експлуатацію, тощо. Якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингодавцем, продавець та лізингодавець несуть перед лізингоодержувачем солідарну відповідальність за зобовязаннями щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу.

Пунктом 1.4 Договору визначено , що лізингодавець не відповідає перед лізингоодержувачем за невиконання будь-якого зобовязання щодо якості, комплектації справності предмета лізингу, його заміни, введення в експлуатацію, усунення несправностей протягом гарантійного строку, своєчасного та повного задоволення гарантійних вимог, монтажу того. За вищенаведеними зобовязаннями відповідає продавець.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно зазначив, що в разі вибору предмету лізингу відповідачем та відсутності в договорі будь-яких відомостей про продавця, то пункт Договору 1.4 суперечить вимогам ст. 808 ЦК України, а тому є недійсним.

Доводи відповідача в частині визнання несправедливими умов договору та відсутності мотивів у рішенні суду спростовуються наведеним вище. Щодо безпідставного застосування норм Закону «Про захист прав споживачів», який не регулює відносини у сфері укладення, виконання та розірвання договору фінансового лізингу, то це твердження спростовується п. 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» де наведено визначення терміну споживач.

Окрім того, згідно пункту 4 частини першої статті 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії.

Послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою (пункт 11-1 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»).

Відповідно до частини першої статті 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Судом не встановлено наявності ліцензії у відповідача для здійснення фінансових послуг щодо залучення фінансових активів від фізичних осіб, що свідчить про відсутність такого дозволу (ліцензії) та суперечить вимогам законодавства.

На думку відповідача, договір фінансового лізингу не потребує обовязкового нотаріального посвідчення, так як це не передбачено Законом України «Про фінансовий лізинг», який є спеціальним для спірних правовідносин. Це твердження спростовується таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, повязаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Виходячи з аналізу норми чинного законодавства за своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором, який містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту відповідно до ст. 628 ЦК України.

Згідно ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається в письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Проте, договір фінансового лізингу № 002953 від 13 січня 2016 року, укладеного між ОСОБА_5 та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» нотаріально посвідчено не було.

Висновки суду першої інстанції з даного питання повністю відповідають правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, яких їх регулює.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» відхилити. Рішення Прилуцького міськрайонного суду від 16 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: