Ухвала

іменем україни

13 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СавченкоВ.О., Гончара В.П., Касьяна О.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті апеляційного провадження на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014року про відкриття провадження у справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані ухвали та направити справу до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у справі на підставі п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України, суд апеляційної інстанції виходив з того, що суддя - доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі у випадках, якщо є ухвала про відмову у задоволенні апеляційної скарги цієї особи або про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

Колегія суддів погоджується з такими висновками апеляційного суду, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Суд апеляційної інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин й вірно застосував положення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 на увагу не заслуговують й висновків судів не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржувані ухвали постановлені з додержанням норм процесуального права, наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргуОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

В.П.Гончар

О.П.Касьян