Єдиний унікальний номер 227/5688/15-ц Номер провадження 22-ц/775/699/2016
Головуючий в I інстанції Хоменко Д.Є.
Доповідач Новосьолова Г.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Новосьолової Г.Г.,

суддів: Мальованого Ю.М., Новосядлої В.М.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2016 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи відділ державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, ОСОБА_2, про оскарження дій державної виконавчої служби та звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 20016 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області у задоволенні скарги ОСОБА_1, зацікавлена особа: відділ державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, ОСОБА_2, про оскарження дій державної виконавчої служби та звільнення від сплати заборгованості за аліментами - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про визнання дій відділу ДВС незаконними в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 22 квітня 2011 року та нарахування заборгованості по сплаті аліментів за період з квітня 2011 року по квітень 2014 року, звільнити від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 за період з квітня 23011 року по квітень 2014 року, мотивуючи неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не встановив причину відмови від примусового стягнення аліментів по виконавчому листу стягувачкою у 2011 році та залишив по заувагою те, що починаючи з 15 вересня 2004 року по квітень 2011 року стягувачка щомісячно отримувала аліменти, а потім з невстановлених судом обставин звернулась до державного виконавця із заявою про відмову від отримання аліментів, у зв'язку з чим 22 квітня 2011 року була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження в результаті чого потім виникла заборгованість. В судовому засіданні суду першої інстанції представник державної виконавчої служби погодився зі скаргою в частині визнання дій незаконними стосовно винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та нарахування заборгованості по сплаті аліментів за період з квітня 2011 року по жовтень 2013 року. Також, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні скарги зазначив, що вимога про звільнення від сплати заборгованості по аліментам повинна розглядатися у позовному провадженні, але він вже звертався з адміністративним позовом про звільнення від сплати заборгованості і судом було закрито провадження у справі.

У судове засідання апеляційної інстанції заявник та зацікавлені особи не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать телефонограми у матеріалах справи, які зареєстровані у журналі телефонограм за №1653- 1654, а також рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.145-146).

До апеляційного суду заявником ОСОБА_1 та ВДВС Добропільського міськрайонного управління юстиції надіслані заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.148-150).

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Добропільського міськрайонного суду від 12 жовтня 2004 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 були стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку(доходу). На підставі рішення суду було видано виконавчий лист №2-1310 від 12 жовтня 2004 року та 30 листопада 2004 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

22 квітня 2011 року відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.37, 38 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, у зв'язку з відмовою стягувачки від стягнення аліментів (а.с.120-127).

14 жовтня 2013 року у зв'язку з подачею заяви ОСОБА_2 про примусове виконання виконавчого листа державним виконавцем Самусєвою В.О. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, з метою виконання виконавчого листа №2-1310 від 12 жовтня 2004 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1

20 листопада 2013 року державним виконавцем Самусєвою В.О. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з тим, що довідки боржник працює на території підпорядкованій іншому ВДВС (а.с.114-119).

02 квітня 2014 року постановою державного виконавця відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1310 від 15.11.2004р. про стягнення аліментів з боржника, у зв'язку із поданням заяви про примусове виконання від 02 квітня 2014 року (а.с.105-113).

У відповідності до довідки виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» №593 від 03 березня 2015 року заборгованість за ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 01 люте 2015 року складає 3525,60грн.

Згідно листа ВДВС від 10 березня 2015року №166-3 за підписом заступника начальника відділу заборгованість Боржника зі сплати аліментів за період з 22 квітня 2011 року по 08 серпня 2014 року складає 27 927,79 гривень.

У довідці виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» №721 від 10 червня 2015 року вказано, що заборгованість Боржника зі сплати аліментів станом на 08серпня 2014 року складає 27 927,79грн., а станом на 01 червня 2015 року 20 807,96грн.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи відділ державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, ОСОБА_2, про оскарження дій державної виконавчої служби та звільнення від сплати заборгованості по аліментам обґрунтовано виходив з вимог ст.ст. 187, 194 Сімейного кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження» та зазначив, що державний виконавець був зобов'язаний в межах відкритого виконавчого провадження здійснювати виконавчі дії, зокрема щодо нарахування заборгованості по сплаті аліментів на підставі виконавчого листа . Крім того, вимога стосовно звільнення від сплати заборгованості по аліментам, згідно ч.3 ст.197 СК України не підлягає розгляду у порядку розділу VII ЦПК України, а підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.194 Сімейного кодексу аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ч.3 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону вбачається, що стягувач у праві відкликати заяви про примусове виконання виконавчого листа та подання його згодом для подальшого виконання, проте аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання.

Довід апеляційної скарги про те що вимога про звільнення від сплати заборгованості по аліментам повинна розглядатися у позовному провадженні, але він вже звертався з адміністративним позовом про звільнення від сплати заборгованості і судом було закрито провадження у справі є безпідставним, оскільки зазначений позов розглядається ні в адміністративному судочинстві, а в суді загальної юрисдикції.

Крім цього, звертаючись з апеляційної скаргою в мотивувальної частині апеляції, скаржник просить про визнання дій відділу ДВС незаконними в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 22 квітня 2011 року, але з такими вимогами він в суд не звертався та вони не були предметом розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст.312, 315 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИЛ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: