Справа № 454/1531/15 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/783/2060/16 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Крайник Н. П.

суддів: Штефаніци Ю. Г., Мельничук О. Я.

при секретарі Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 24 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів та судових витрат, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 20 000 гривень. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

Вважає його незаконним, необгрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з»ясуванням усіх обставин справи.

Зокрема, зазначає, що судом у рішенні не наведено детального розрахунку пені на суму 20000 грн., не з»ясовано розмір несплачених аліментів по кожному з періодичних платежів, не встановлено строк, до якого кожне із цих зобов»язань мало бути виконано, не вказано суми часткового погашення заборгованості, не обчислено розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов»язку щодо їх сплати до дати, зазначеної в позові, тобто по 01 червня 2015 року. Крім того, вказує на те, що його вина у простроченні сплати аліментів відсутня, так як аліменти він сплачував вчасно та в розмірі, який був попередньо погоджений із державним виконавцем та ОСОБА_3 Така заборгованість виникла після складання 31.05.2015 року державним виконавцем розрахунку заборгованості, про який він дізнався лише в червні 2015 року.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Встановлено, що згідно рішення Сокальського районного суду Львівської області від 22 червня 2012 року з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.06.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

29 серпня 2012 року державним виконавцем ВДВС Сокальського районного управління юстиції Львівської областівідкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1321/1864/2012, виданого Сокальським районним судом Львівської області 28.08.2012 року.

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах, проведеного державним виконавцем ВДВС Сокальського районного управління юстиції Крупчак О.С., сума заборгованності за період з січня 2014 року по травень 2015 року становить 10087 грн.20 коп. Нарахована заборгованість за вказаний період становила 15187 грн.20 коп., однак боржником сплачено заборгованість на суму 5100 грн.

Розрахунок розміру заборгованості по аліментах державним виконавцем проведено за період з січня 2014 року по грудень 2014 року з розрахунку по 881 грн.52 коп. в місяць, а з січня по травень 2015 року - по 921 грн.79 коп. в місяць відповідно до положень ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», тобто виходячи із середньої заробітної плати по регіону.

Згідно проведеного позивачем розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2014 року по травень 2015 року становить 24033 грн. 98 коп.

Статтею 196 СК України встановлено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

У постанові Верховного суду України від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13 висловлено правову позицію, у якій зазначено, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Відповідно до правового висновку, висловленого в Постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 з урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Стягуючи пеню за період з липня 2013 року по квітень 2015 року включно, суд першої інстанції вірно виходив з того, що розмір заборгованості по аліментах становить 10087 грн.20 коп.

Однак, враховуючи правові позиції Верховного Суду України, викладені в постановах ВСУ у справі від 01 липня 2015 року № 6-94 цс15 та від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 щодо розрахунку суми пені за прострочення сплати аліментів, розмір такої слід привести у відповідність до зазначених рішень Верховного Суду України, які в силу ст.360-7 ЦПК є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Розраховуючи пеню відповідно до постанови ВСУ від 03.02.2015 року колегією суддів взято за основу суми заборгованості по аліментах, розраховані державним виконавцем по місяцях відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», починаючи з липня 2013 року по травень 2015 року (а.с.12). Суму заборгованості за кожний місяць помножено на 1 % пені і помножено на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальну суму неустойки (пені) визначено шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Нарахована в такий спосіб пеня по сплаті аліментів становить 2868 грн. 64 коп.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині суми пені за прострочення сплати аліментів слід змінити, стягнувши таку з відповідача в користь позивача в розмірі 2868 грн. 64 коп.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта в тій частині, що він виконував рішення суду та сплачував в користь позивача аліменти в розмірі 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, а відтак його вини у несплаті аліментів у розмірі, визначеному державним виконавцем, немає.

Як випливає із положень ст.180 СК України утримання дитини є обов»язком батьків, який виникає з моменту народження дитини. Оскільки після звільнення відповідача з роботи він зобов»язаний був звернутися до державного виконавця для узгодження порядку сплати аліментів, його винна поведінка, на думку колегії суддів, пов»язана з несплатою аліментів у належному розмірі.

Керуючись ст. ст. 309,316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 24 грудня 2015 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 пеню за прострочення сплати аліментів за період з липня 2013 року по квітень 2015 року в розмірі 2868 грн. 64 коп

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Штефаніца Ю. Г.

Мельничук О. Я.