Номер провадження: 22-ц/785/3460/16
Головуючий у першій інстанції Гура А. І.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Дрішлюка А.І., Калараш А.А.,

за участю секретаря - Полякової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як правонаступників ОСОБА_6, про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 04 лютого 2016 року,

встановила:

У травні 2015 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_6 заборгованість у розмірі - 15 264,93 грн. та судові витрати.

В позові Банк посилався на те, що за укладеним 15.03.2011 р. з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 договором № б/н останній отримав від Банку кредит у розмірі - 5 200 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі - 36 % річних, протягом 90 днів з дати виникнення заборгованості за кредитом, - 56% річних, починаючи з 91-го дня виникнення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив умови договору з повернення кредиту, сплати відсотків. Станом на 27.04.2015 р. виникла заборгованість у розмірі - 15 264,93 грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом - 5 200,00 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 5 025,51 грн.; - пеня - 3 860,47 грн.; - комісія - 1 178,95 грн..

На час подання позову ОСОБА_6 як фізичну особу-підприємця виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Ухвалою Кодимського районного суду Одеської області від 07.10.2105 р. замість померлого 28.06.2012 р. ОСОБА_6 до участі у справі залучено правонаступників - ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Банк у судове засідання представника не направив. Про час і місце розгляду справу сповіщений належним чином. Причини неявки представника не повідомив. Заяв та клопотань не надав.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилися. Про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки не повідомили.

ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У письмових запереченнях на позов останній вважав необхідним у задоволенні позову відмовити. Посилався на пропуск Банком передбаченого ст. 1281 ЦК України строку пред'явлення вимог кредитора до спадкоємців боржника.

ОСОБА_5 письмових заперечень на позов, заяв та клопотань не надала.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 04.02.2016 р. у задоволенні позову Банку повністю відмовлено.

Банк в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду ухвалено при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Банк у судове засідання свого представника не направив. Про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Причини неявки представника не повідомив. Заяв та клопотань не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до ст. ст. 74, 76 ЦПК України про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

ОСОБА_4 у письмових запереченнях на апеляційну скаргу вважав необхідним скаргу відхилити, рішення залишити без змін. Посилався на те, що Банку стало відомо про смерть його батька 30.11.2012 р. зі скарги, з якою він звернувся до Банку щодо неправомірних дій працівників останнього. Тому висновок суду про пропуск Банком шестимісячного строку пред'явлення вимого до спадкоємців боржника є обґрунтованим. У судовому засіданні останній підтримав викладені в письмових запереченнях на апеляційну скаргу доводи та вимоги. Додатково надав заяву ОСОБА_5 з проханням розглядати справу за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду захистом своїх порушених прав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про повну відмову в задоволенні позову Банку, суд першої інстанції виходив з того, що Банку стало відомо про смерть позичальника - ОСОБА_6 30.11.2012 р.. З позовом до суду Банк звернувся у травні 2015 р., тим самим пропустивши передбачений ст. 1281 ЦК України строк пред'явлення вимог до спадкоємців боржника. Вказаний строк є присічним (преклюзивним), його пропуск позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців (а. с. 102 а - 106).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Банку. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. 1281 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 10, 11, 60, 61, 179, 213 ЦПК України) права. Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків суду.

Висновки суду першої інстанції зроблені, відповідні правовідносини між сторонами встановлені на підставі наявних у справі і наданих сторонами доказів.

Встановлено, що відповідно до заяви ОСОБА_6 про відкриття поточного рахунку і карточки від 15.03.2011 р. (а. с. 25), Умов та правил надання банківських послуг (а. с. 26 - 37), довідки Банку про розмір встановлених кредитних лімітів (а. с. 41), виписки з рахунку (а. с. 45), ОСОБА_6 отримав у Банку кредит у розмірі - 5 200 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі - 36 % річних, протягом 90 днів з дати виникнення заборгованості за кредитом, - 56% річних, починаючи з 91-го дня виникнення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_6 порушив умови договору з повернення кредиту, сплати відсотків. Згідно розрахунку (а. с. 42 - 44) станом на 27.04.2015 р. виникла заборгованість у розмірі - 15 264,93 грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом - 5 200,00 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 5 025,51 грн.; - пеня - 3 860,47 грн.; - комісія - 1 178,95 грн..

Відповідно до актового запису про смерть № 14 від 03.07.2012 р. (а. с. 63 - 63 зворотня сторона) ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

30.11.2012 р. за реєстровим № 8633 у Банку була зареєстрована скарга ОСОБА_4 щодо незаконності, як на його думку, дій працівників Банку, які повідомляли його про наявність заборгованості за кредитним договором, укладеним з його батьком, необхідності її погашення. Скаржник повідомив Банк, що його батько помер 28.06.2012 р. (а. с. 80 - 82).

19.05.2015 р. Банк звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_6 (а. с. 1 - 4).

Згідно листа Кодимської державної нотаріальної контори від 04.06.2015 р. із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернулися ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а. с. 65).

Ухвалою Кодимського районного суду Одеської області від 07.10.2105 р. замість померлого 28.06.2012 р. ОСОБА_6 до участі у справі залучено правонаступників останнього - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а. с. 63).

Між сторонами по справі склалися правовідносини з пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців.

За правилами, передбаченими ч. ч. 2, 3, 4 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Позичальник (боржник) ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 Про смерть останнього Банку стало відомо 30.11.2012 р. зі скарги ОСОБА_4. Банк звернувся до суду з позовом 19.05.2015 р., тобто з пропуском передбаченого законом шестимісячного строку пред'явлення вимог до спадкоємців боржника, тому Банк позбавляється права вимоги до спадкоємців. Вказана норма законодавства щодо припинення права вимоги є імперативною незалежно від наявності спадкового майна та прийняття спадщини.

За вказаних обставин, суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову.

Апелянт не надав суду доказів, які б спростовували вищевказані висновки суду першої інстанції. Доводи апелянта щодо його обізнаності про смерть ОСОБА_6 тільки під час розгляду справи судом, необхідності покладення на спадкоємців відповідальності в межах вартості спадкового майна, не відповідають встановленим по справі обставинам, а тому не приймаються колегією суддів до уваги.

За викладених вище обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги Банку, а також для прийняття доводів апеляційної скарги останнього у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Кодимського районного суду Одеської області від 04 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. І. Дрішлюк

А. А. Калараш