Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/913/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Панфілова А.В.
Доповідач Потапенко В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

01.06.2016 Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді - Потапенка В.І.

Суддів - Чорнобривець О.С., Черненко В.В.

секретар - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства « Банк Ренесанс Капітал» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.11.2015 року та за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства « Альфа Банк» на додаткове рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.01.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3, яка діє як опікун ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства « Альфа Банк», АТ « Банк Ренесанс Капітал» та ФОП ОСОБА_5 третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кіровської районної в м. Кіровограді ради про визнання договорів недійсними , -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3, яка діє як опікун ОСОБА_4 звернулася у суд з позовом до Публічного акціонерного товариства « Альфа Банк», АТ « Банк Ренесанс Капітал» та ФОП ОСОБА_5 третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кіровської районної в м. Кіровограді ради про визнання договорів недійсними. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.11.2015 року позов задоволено. Визнано недійсним договір ED, індивідуальний номер заказу 2995, укладений 21 березня 2014 року між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5. Визнано недійсною угоду про завдаток на купівлю (встановлення) металопластикових вікон, укладену 21.03.2014 року між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5. Визнано недійсним кредитний договір № 401596349, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «Альфа-Банк» від 21.03.2014 року. Визнано недійсною пропозицію укласти договір (оферту), укладену між ОСОБА_4 та AT «Банк Ренесанс Капітал» від 28.03.2014 року. Визнано недійсним кредитний договір № 7, укладений між ОСОБА_4 та AT « Банк Ренесанс Капітал» від 31.03.2014 року. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства « Альфа Банк», АТ « Банк Ренесанс Капітал» та ФОП ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 487,20 грн. по 162,40 грн. з кожного. Додатковим рішенням цього ж суду від 28.01.2016 року відмовлено в задоволенні заяви ПАТ « Альфа - Банк» про застосування наслідків недійсності правочину, передбачених ч. 1 ст. 216 ЦК України .

У апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство « Банк Ренесанс Капітал» просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.11.2015 року та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. У апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство « Альфа Банк» просить скасувати додаткове рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.01.2016 року та прийняти нове рішення , яким задовольнити заяву ПАТ «Альфа - Банк» про застосування наслідків недійсності кредитного договору № 401596349, що було укладено між Банком та ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права. Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду , обговоривши доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали справи , колегія суддів вважає , що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства « Банк Ренесанс Капітал» підлягає частковому задоволенню , а апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства « Альфа Банк» підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог , з підстав передбачених ст. 309 ЦПК України. Судом першої інстанції встановлено , що 21 березня 2014 року між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 укладено договір ED, індивідуальний номер заказу 2995 (а. с. 17-18). Відповідно до п. 1.1, 1.4 та 1.5 договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання по виготовленню та передачі у власність замовника метало пластикових конструкцій загальною площею 3,659 кв. м., білого кольору. Відповідно до п. 2.1 та 3.1 договору вартість виробів становить 4198 грн. + 1952 ,грн., які замовник ОСОБА_4 зобов'язалась оплатити (а. с. 20-21). 21.03.2014 року між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 укладено угоду про завдаток на купівлю (встановлення) метало пластикових вікон. Відповідно до угоди ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_4 50 грн. завдатку (а. с. 22). 21.03.2014 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір № 401596349. Відповідно до умов кредитного договору, а саме п. 2, 2.1 банк надає позичальнику, а позичальник приймає кредит у розмірі 4198 грн..(а. с. 16). Відповідно до п. 2.5 а) кредитного договору кредит надається позичальнику для Оплати/часткової оплати товарів згідно з переліком у загальній сумі 4198 грн. шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок ФОП ОСОБА_6. 28 березня 2014 року ОСОБА_4 підписала пропозицію укласти договір (оферту), відповідно до умов якої вона запропонувала AT «Банк Ренесанс Капітал» укласти з нею договір страхування та надати їй споживчий кредит з метою придбання дверей, вартістю 1950 грн.(а. с. 23-25). 31 березня 2014 року на підставі пропозиції укладення договору ОСОБА_4 уклала кредитний договір № 7 з AT « Банк Ренесанс Капітал». Згідно висновку судово - психіатричного експерта № 411 від 14.08.2015 року , ОСОБА_4 в період з 20.03.2014 року по 30.04.2014р. страждала хронічним психічним захворюванням в формі психічного розладу внаслідок епілепсії, не могла розуміти значення своїх дій та розумно керувати ними (а. с. 190-191). Згідно витягу із акту огляду МСЕК № 073155 від 09.02.2000 року ОСОБА_4 встановлено довічно 2-гу групу інвалідності внаслідок психічного розладу (а. с. 10-12). Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 липня 2014 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - визнано недієздатною. Опікуном ОСОБА_4 призначено - ОСОБА_3 (а. с. 15). З врахуванням встановлених обставин справи , суд першої інстанції з посиланням на ч.І ст. 39, ч. 1, 2 ст. 41, ст. 55, ч. 3 ст. 203, ст. 215, ч.1 ст.216, ч. 1, 2 ст. 225 ЦК України дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. При цьому суд зазначив, що на момент укладення - договору ED від 21.03.2014 року укладеного між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5; кредитного договору № 401596349 укладеного 21.03.2014 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Альфа-Банк» та пропозиції укласти договір від 28.03.2014 року ОСОБА_4 в наслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна була усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не могла набувати прав, та брати на себе певні обов'язки. Також суд у мотивувальній частині рішення вказав, що не підлягає застосуванню ч. 1 ст. 216 ЦК України, про , що зазначено відповідачем, оскільки відповідно до укладеного 21.03.2014 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Альфа-Банк» кредитного договору № 401596349., а саме п. 2.5 а) кредит надається позичальнику для Оплати/часткової оплати товарів згідно з переліком у загальній сумі 4198 грн. шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок ФОП ОСОБА_6.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для визнання недійсними кредитних договорів, окрім визнання недійсним кредитного договору № 7, укладеного між ОСОБА_4 та AT « Банк Ренесанс Капітал» від 31.03.2014 року. Доводи апеляційної скарги AT « Банк Ренесанс Капітал» щодо відсутності правових підстав для визнання недійсною пропозиції укласти договір (оферту), укладену між ОСОБА_4 та AT «Банк Ренесанс Капітал» від 28.03.2014 року та визнання недійсним кредитного договору № 7, укладеного між ОСОБА_4 та AT « Банк Ренесанс Капітал» від 31.03.2014 року є необгрунтованими виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, вчинений дієздатною фізичною особою, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи в разі, якщо судом буде встановлено, що в момент вчинення правочину вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. У контексті викладеного слід розуміти, що підставою для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій ч. 1 ст. 225 ЦК України, має бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Як встановлено судом першої інстанції, згідно висновку судово - психіатричного експерта № 411 від 14.08.2015 року , ОСОБА_4 в період з 20.03.2014 року по 30.04.2014р. страждала хронічним психічним захворюванням в формі психічного розладу внаслідок епілепсії, не могла розуміти значення своїх дій та розумно керувати ними (а. с. 190-191). Таким чином висновок судово - психіатричного експерта № 411 від 14.08.2015 року є безумовним , не грунтується на припущеннях , а тому його правильно покладено судом першої інстанції у основу як підставу для визнання укладених ОСОБА_4 в період з 20.03.2014 року по 30.04.2014р. правочинів недійсними. Доказів , які б спростовували зазначений висновок матеріали справи не містять. Разом із тим необхідно зазначити, що визнати недійсним можливо тільки укладений договір. Як вбачається із змісту позовних вимог , однією з них позивач зазначила визнання недійсним кредитного договору № 7, укладеного між ОСОБА_4 та AT « Банк Ренесанс Капітал» від 31.03.2014 року. ( т.1 ас. 5) Однак , матеріали справи не містять договору , який би був укладений між ОСОБА_4 та AT « Банк Ренесанс Капітал» 31.03.2014 року, а містять договір, який укладено 28.03.2014 року. ( т.1 ас. 23-25) З метою перевірки зазначених обставин , ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 27.04.2016 року було зобов'язано AT « Банк Ренесанс Капітал» надати суду належним чином завірену копію договору укладеного між ОСОБА_4 та AT « Банк Ренесанс Капітал» від 31.03.2014 року. ( т.2 ас. 149) Разом із тим , суду надано копію договору укладеного між ОСОБА_4 та AT « Банк Ренесанс Капітал» від 28.03.2014 року, що свідчить про те, що 31.03.2014 року договір між сторонами не укладався , а тому його неможливо визнати недійсним. Враховуючи вищезазначене , рішення суду першої інстанції у частині визнання недійсним кредитного договору № 7, укладеного між ОСОБА_4 та AT « Банк Ренесанс Капітал» від 31.03.2014 року підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства « Альфа Банк» колегія суддів вважає обгрунтованими виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 1057-1 ЦК України у разі визнання недійсним кредитного договору суд за заявою сторони в обов'язковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені частиною першою статті 216 цього Кодексу, та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ « Альфа - Банк» подав до суду заяву, в якій просив у разі задоволення позову застосувати наслідки недійсності правочину, передбачені ч. 1 ст. 216, 1057-1, 1184 ЦК України (а. с. 68-69). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.11.2015 року визнано недійсним кредитний договір № 401596349, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «Альфа-Банк» від 21.03.2014 року. Оскільки стороною кредитного договору є ОСОБА_4, то саме на неї повинно бути покладено обов'язок повернути Банку суму отриманого кредиту , що становить 4198.00 грн. ( ас. 16) Відповідно до п.2.5 кредитного договору № 401596349 від 21.03.2014 року кредит надається позичальнику для оплати товарів , що вказаний у специфікації № 401596349 від 21.03.2014 року або листі-гарантії до цього Договору від 21.03.2014 року у загальній сумі 4198.00 грн. шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок ФОП ОСОБА_6 . ( ас.16) Таким чином , позичальник ОСОБА_4 , отримавши у Банку кредитні кошти , дала розпорядження Банку перерахувати кошти ФОП ОСОБА_6, а тому у випадку визнання недійсним укладеного між сторонами кредитного договору повинна повернути Банку отримані кредитні кошти. Виходячи із вище наведеного , колегія суддів дійшла переконання , що додаткове рішення суду першої інстанції постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення заяви ПАТ « Альфа - Банк» . Керуючись ст. 216, 1057-1 ЦК України , ст.ст. 88, 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.4 ч.1 ст. 309 , 313, 314,316, 319 ЦПК України , колегія суддів ,- ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу AT « Банк Ренесанс Капітал» - задовольнити частково. Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.11.2015 року у частині визнання недійсним кредитного договору № 7, укладеного між ОСОБА_4 та AT « Банк Ренесанс Капітал» від 31.03.2014 року та у частині стягнення з АТ « Банк Ренесанс Капітал» на користь ОСОБА_3 судового збору у сумі 162,40 грн. - скасувати. В решті рішення суду першої інстанції у частині що стосується вимог до AT « Банк Ренесанс Капітал» залишити без змін. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства « Альфа Банк» - задовольнити. Додаткове рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.01.2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення. Заяву ПАТ « Альфа - Банк» про застосування наслідків недійсності кредитного договору - задовольнити. Зобов'язати ОСОБА_4 повернути Публічному акціонерному товариству « Альфа Банк» одержані відповідно до кредитного договору № 401596349 від 21.03.2014 року кошти у сумі 4198.00 грн. Судові витрати покласти на сторони . Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - суддя: Судді :