Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2016 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Верніка В.М.

при секретарі Росовській О.Ю.,

із участю : позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18.03.2016 року звернулася до суду з цим позовом, вказавши, що згідно свідоцтва про народження серії І-АМ №012858, виданого 07.02.1997 року відповідач по справі ОСОБА_2 записаний та являється батьком позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Повідомила, що вона навчається на другому курсі Хмельницького національного університету за денною формою навчання, період якого становить з 01.09.2014 року до 01.07.2018 року. Пояснила, що на період навчання вона проживає в гуртожитку Хмельницького національного університету, за місяць проживання в якому сплачує 270 грн. Вказала, що її матір ОСОБА_3 є інвалідом третьої групи та остання по мірі можливості матеріально утримує її під час навчання в учбовому закладі, але цих коштів катастрофічно не вистачає для нормального проживання та харчування. Зазначила, що вона повинна харчуватися, купувати собі одяг, підручники для навчання та інші необхідні речі, також вона витрачає кошти на проїзд в транспорті з м.Жмеринка до м.Хмельницького та назад, а тому потребує матеріальної підтримки також зі сторони батька під час її навчання в учбовому закладі. Зауважила, що після досягнення нею вісімнадцятирічного віку під час навчання в учбовому закладі між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо надання їй матеріальної допомоги в добровільному порядку. Повідомила, що їй невідоме місце роботи та доходи відповідача, інших утриманців він не має, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісяця, до закінчення нею навчання у Хмельницькому національному університеті, а саме до 01.07.2018 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги та просила задоволити позов, посилаючись на викладені в позовній заяві обгрунтування. Повідомила, що інших доходів, окрім стипендії в розмірі 800 грн. вона не отримує, а також інколи їй матеріально допомагає матір. Вказала, що має задовільний стан здоровя.

Відповідач ОСОБА_2 заявлені до нього позовні вимоги не визнав повністю, посилаючись на обставини того, що він ніде не працює та ніяких інших доходів не отримує. Повідомив, що має також неповнолітню дитину від іншої жінки, але в шлюбі з нею не перебуває та аліментів на її утримання не сплачує. Пояснив, що на обліку у центрі зайнятості не стоїть та допомогу по безробіттю не отримує, оскільки три місяці тому у нього вкрали трудову книжку, також у нього є непрацездатна матір з якою він наразі разом проживає, яка є інвалідом третьої групи. Повідомив, що окрім нього, матір має ще працездатну доньку. Зазначив, що стан його здоровя задовільний.

Вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1,3 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також сама дитина, яка продовжує навчання.

Відповідно положень ст.182, 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї; а також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітними дітьми.

Згідно вимог ст.201 СК України до відносин між батьками та повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

У відповідності до змісту ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Так, в судовому засіданні установлено, що батьком позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є відповідач ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ №012858 (а.с.6) та визнано останнім в судовому засіданні.

Згідно довідки Квартального комітету "Добробут" №736 від 12.02.2016 року (а.с.7) та копії довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААА №321518 (а.с.4) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, до складу її сімї входить донька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3 25.05.2010 року встановлена безстроково третя група інвалідності загального захворювання.

З довідок Хмельницького національного університету №223 від 12.02.2016 року (а.с.8) та від 10.02.2016 року (а.с.9) та виписки з домової книги від 18.02.2016 року (а.с.10) вбачається, що ОСОБА_1 являється студенткою денної форми 2 курсу факультету міжнародних відносин Хмельницького національного університету, навчається в даному закладі з 01.09.2014 року до 01.07.2018 року; проживає в гуртожитку Хмельницького національного університету по вул. Інститутська, 7, де з 24.09.2014 року зареєстрована на період навчання, та сплачує за проживання в гуртожитку 270 грн. згідно наказу №114-КП від 05.06.2015 року.

Згідно довідки Квартального комітету "Центральний" №954 від 07.04.2016 року (а.с.22) відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, та до складу його сімї входить матір ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка є інвалідом третьої групи.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюються.

Так, судом враховується визнання сторонами, у тому числі відповідачем обставин того, що позивач, продовжуючи навчання у вищому навчальному закладі, термін якого закінчується 01.07.2018 року, за недосягнення віку двадцяти трьох років має право на отримання аліментів від батька, яким є відповідач ОСОБА_2

Суд не визнає заперечень відповідача щодо відсутності у нього можливості надання матеріальної допомоги повнолітній дочці, яка продовжує навчання, оскільки повідомлені ОСОБА_2 обставини щодо наявності на його утриманні іншої неповнолітньої дитини ним належно не підтверджені жодним письмовим доказом, передусім правовстановлюючим документом про визнання його батьківства з огляду на застережені обставини незареєстрованого шлюбу, лише за наслідком чого виникатиме обовязок надання утримання такій дитині відповідачем. Також судом враховується переважна достатність забезпечення непрацездатної матері відповідача, отримуваний розмір державної соціальної пенсії якої вочевидь є більшим розміру стипендії позивача, а за додаткових потреб забезпечення матері позивача надання їй утримання мождиве також її повнолітньою донькою, що не визначає відповідного одноособового обовязку відповідача, а тому за фактичним працездатним станом останнього суд визначає можливість надання відповідачем певної матеріальної допомоги позивачу.

При цьому, ураховуючи наявність особистого доходу позивача у виді стипендії та можливість отримання нею певного утримання від матері, суд вважає, що вимога позивача в частині визначення оспорюваних аліментів у розмірі 1000 грн. підлягає частковому задоволенню в розмірі 700 грн., що відповідатиме принципам розумності та справедливості та не порушуватиме прав відповідача, оскільки вказана сума аліментів перебуває також в межах половини прожиткового мінімуму працездатних осіб, якою на разі є відповідач, та не обмежуватиме можливості надання ним часткового утримання своїй непрацездатній матері, яка має власний дохід у вигляді державної пенсії, а також може мати додаткове утримання, окрім відповідача, від іншої повнолітньої дитини.

У відповідності до п.1. ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.

Пропорційно задоволеним вимогам згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 551,20 грн. судового збору з розрахунку його початкової ставки щодо вимог майнового характеру, від сплати якого при зверненні до суду позивача звільнено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.5, 8, 10, 60, 61, 88, 174, 209, 210, 212-214, 367 ЦПК України, ст. 182, 191, 199, 200 СК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на її утримання в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 18.03.2016 року до 01.07.2018 року, а також на користь держави одноразово 551 гривню 00 копійок судового збору (р/р 0006 в Банку ГУДКУ у Вінницькій області, МФО 802015, , пункт 1.1).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання щодо основного стягнення в межах одного місяця, а саме : з 18.03.2016 року по 18.04.2016 року.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.