Справа № 489/8689/14-ц
Номер провадження 2-з/489/21/16
Ухвала

Іменем України

25 квітня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши заяву ОСОБА_1 (далі-заявник) про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом,

встановив

В квітні 2016 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що заявник оспорює законність виконавчого напису, на підставі якого здійснено стягнення з ОСОБА_1 пені у розмірі 32134,18 дол. США. Вказує, що таку суму пені неможливо вважати безспірною, а тому висновки нотаріуса щодо безспірності є необґрунтованими.

На цих підставах заявник просив суд в забезпечення заявлених вимог негайно зупинити стягнення за виконавчим написом №НАС 991586 від 03.12.2015 до набрання законної сили судовим рішенням за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ "Приватбанк" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини.

Частина 3 статті 151 ЦПК України встановлює, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На будь-якій стадії розгляду справи означає, що позов може бути забезпечено судом першої інстанції після відкриття провадження у справ і до винесення рішення. Вказане викладено і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9.

Виключенням є випадок встановлений ч. 4 ст. 151 ЦПК України, а саме, що допускають вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, якщо це потрібно для запобігання порушенню права інтелектуальної власності.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч. 5 ст. 151 ЦПК).

Як встановлено суддею, на розгляді Ленінського районного суду м. Миколаєва перебуває ц/с №2/489/17/16 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. У справі призначено експертизу та зупинено провадження. Справа направлена експерту.

Заявник звертається до суду з заявою про забезпечення позову не в рамках зазначеної цивільної справи. Проте, як вбачається з заяви, заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що він звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З цього слідує, що заявник звернувся до суду з вимогою про забезпечення позову без самого позову. В той же час, відсутні відомості щодо існування в провадженні цивільної справи, на яку посилається заявник.

Згідно з ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу. Частина 4 статті 151 ЦПК України встановлює, що до заяви про забезпечення додаються її копії, одна такі заявником не додано.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявник звернувся до суду з відповідною заявою до подання позовної заяви та справа не стосується права інтелектуальної власності. Відтак, в силу ч. 8 ст. 153 ЦПК України така заява підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суддя

ухвалив

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом повернути заявнику.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня при проголошенні ухвали - з дня її отримання.

Суддя В. В. Кокорєв