Справа № 352/1892/15-ц
Провадження № 22-ц/779/854/2016
Головуючий у 1 інстанції
Суддя-доповідач
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:
Головуючого: Проскурніцького П.І.

Суддів: Бойчука І.В., Ясеновенко Л.В.

за участю секретаря: Шемрай Н.Б.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тисменицького районного суду від 28 грудня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :
17.09.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 14.06.2014 року. В шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час ОСОБА_2 з ними не проживає, грошей на утримання малолітнього сина не надає. Шлюб носить чисто формальний характер. Син росте і розвивається, тому йому необхідна належна матеріальна підтримка як із сторони матері, так і батька.

Просила задовольнити позов, стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Тисменицького районного суду від 28 грудня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, та судовий збір.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

18 вересня 2015 року суд виніс ухвалу про відкриття провадження у даній справі та призначив її до розгляду на 09 жовтня 2015 року. Однак, в цей день відповідач не зміг бути присутнім через неналежне повідомлення. Справу було відкладено на 09 листопада 2015 року. Однак, 01.11.2015 року він був відряджений до ВВНЗ Національна Академія Сухопутних військ імені Гетьмана П.Сагайдачного, де знаходився до 02 лютого 2016 року.

Оскільки наказ від 30.10.2015 року було доведено до відома відповідачу 31.10.2015 року (в суботу вихідний день), а з 02.11.2015 року розпочалися навчання, то у нього не було можливості зібрати та надати суду належні докази, які б підтверджували поважність причини його неявки в судове засідання, яке було призначено на 09.11.2015 року.

06 листопада 2015 року відповідач направив до суду заяву про зупинення провадження у справі у зв`язку із довготривалим відрядженням. 28.12.2015 року судом було винесено ухвалу про відмову у зупиненні провадження у справі.

28.12.2015 року Тисменицьким районним судом при заочному розгляді було ухвалене рішення. Згідно з ч.1 ст.158 ЦПК України розгляд цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов`язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, відповідач був позбавлений права на подання заяв, клопотань, заперечень, доказів, залучення до участі у справі свідків. Його відсутність в судовому засіданні при розгляді справи унеможливила встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважає помилковим висновок суду при визначенні розміру аліментів в частці від доходу. Як свідчить запис у трудовій книжці, ОСОБА_2 06.01.2015 року прийнятий ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаду спеціаліста 1 категорії відділення обліку та бронювання солдатів і сержантів запасу Івано-Франківського міського військового комісаріату. Однак, 16.03.2015 року був звільнений із займаної посади за згодою сторін. Звільнившись з постійного місця роботи за день до призову на службу у Збройні Сили України відповідач не набув прав, передбачених ст.21 ЗУ Про військову службу і військовий обов`язок, а, відповідно, і права на отримання регулярного доходу, який забезпечується даним Законом. Тому вважає, що зарплата, яку він отримує в ЗСУ, не може являтись постійним доходом, тобто, його дохід має тимчасовий характер.

З наведених вище підстав вважає, що у суду першої інстанції не було достатньо підстав застосовувати ч.1 ст.183 СК України та стягувати аліменти на дитину в розмірі 1/3 частини від його доходу.

Зазначає, що з перших днів окремого від дитини проживання забезпечував сина харчуванням, засобами гігієни, лікарствами, одягом всім, в чому виникала необхідність, про яку дружина повідомляла по телефону.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн.

Колегія суддів, вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.06.2014 року. В шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час відповідач ОСОБА_2 з ними не проживає, грошей на утримання малолітнього сина не надає.

З 12.03.2015 року ОСОБА_2 мобілізований на військову службу відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 р. Про часткову мобілізацію.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3ст.181СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідност. 183 СК України, аліменти які стягуються з відповідача на дитину повинні бути визначені у частковому відношенні від заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов`язку по утриманню малолітньої дитини, зокрема, сплати аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина на користь позивача в частці від заробітку (доходу) батька. Визначаючи розмір аліментів, суд врахував матеріальний стан сторін, те що відповідач постійно працює, отримує пенсію та має сталий дохід, стан здоров`я дитини та платника аліментів, всі обставини справи та докази, що подані сторонами.

Суд вірно оцінив посилання відповідача на тимчасовий характер свого доходу у зв`язку з мобілізацією на військову службу з огляду на встановлену судом обставину про наявність у відповідача постійного доходу та неналежність наданої відповідачем копії довідки від 22.04.2015 р. (а.с.31), згідно якої він 12.03.2015 р. призваний Івано-Франківським міським військовим комісаріатом на військову службу в Збройні Сили України по мобілізації, яка не засвідчена печаткою, відсутнє підтвердження її чинності на даний час.

З врахуванням викладеного суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення заявленого позову та стягнув з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищенаведене, величину прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, колегія суддів приходить до висновку про правильність висновків суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судові засідання як суду першої інстанції так і апеляційної інстанції не з`являється по надуманих мотивах.

Через зазначені обставини справа про стягнення аліментів на утримання дитини тривалий час, а саме з 17 вересня 2015 року не розглядалася, рішення не набирало законної сили і позивачка не мала належного утримання на дитину від відповідача. Судом першої інстанції враховані обставини на які посилається відповідач і дана їм належна оцінка. За наявності інших обставин, які утруднюють сплату аліментів на малолітню дитину, за позовом відповідача, їхній розмір може бути зменшено.

Відповідно до вимог ч.2, ст.303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі

переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку. Апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, які б давали підставу для

зміни чи скасування судового рішення. На час ухвалення рішення судом першої інстанції, відповідач не був знятий з реєстраційного обліку як суб`єкт підприємницької діяльності.

Розглянувши справу в межах позовної заяви та в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тисменицького районного суду від 28 грудня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: П.І. Проскурніцький
Судді: І.В. Бойчук
Л.В. Ясеновенко