АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3398/16 Справа № 175/222/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.,

суддів Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі Григор'єва В.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИЛА

У січні 2016 році ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 30 березня 2012 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають, подружні стосунки між ними припинилися, проживають окремо, а тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити первинний позов та зустрічний позов в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_3 судові витрати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначене рішення ухвалено з додержанням вказаних вимог закону.

Так, судом встановлено, сторони з 30 березня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-КИ №220143, видане 30 березня 2012 року Виконавчим комітетом Горьківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №07) (а.с.5).

Від сумісного життя спільних дітей не мають.

Сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства.

Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 СК України).

Відповідно до ст.ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється за спільною заявою подружжя або одного з них, внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя та за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно із ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що сторони припинили шлюбні стосунки та спільне проживання, а також за весь час слухання справи сторони примирення не дійшли, у звязку з чим сімя сторін носить формальний характер і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому колегія суддів вважає, що суд обгрунтовано задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 про те, що суд не розглянув його зустрічний позов, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звернувшись до суду із зустрічним позовом про поділ майна подружжя, фактично визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, а враховуючи те, що позовні вимоги мають різні предмети спору, суд першої інстанції відмовив ухвалою від 02 березня 2016 року у прийнятті зустрічного позову.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування або його зміни

Керуючись ст.ст. 303,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: