У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Гулько Б.І., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 26 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1, в якій, крім нього, зареєстровані його колишня дружина - ОСОБА_4 та їх неповнолітня донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. У червні 2014 року відповідачка разом з донькою добровільно залишили зазначене помешкання та виїхали на постійне місце проживання до своїх батьків у м. Севастополь Автономної Республіки Крим. Вказував, що у зв'язку із реєстрацією відповідачів у належній йому квартирі він не може оформити субсидію, сплачує комунальні послуги із розрахунку зареєстрованих осіб та його колишня дружина участі в утриманні квартири не приймає.

З урахування наведеного позивач просив визнати ОСОБА_4 та їх неповнолітню доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування вказаним житлом.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 26 квітня 2016 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позову про визнання неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житлом скасувати й ухвалити нове рішення, яким позов в цій частині задовольнити.

Отже, в іншій частині судові рішення не оскаржуються.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житлом, суди на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що тимчасове проживання неповнолітньої дитини за місцем проживання її діда та баби не позбавляє дитину права користуватися спірною квартирою, в якій вона зареєстрована, оскільки місце проживання неповнолітньої дитини є місце проживання її батьків, у тому числі й позивача, її батька.

При цьому суди вірно врахували положення ст. 29 ЦК України, ст. 167 СК України, ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», так як батьки зобов'язані проявляти турботу про дітей, дитина має право користуватися житлом батьків, її місцем проживання є, у тому числі, і місце проживання її батька.

Такі висновки судів є правильними, відповідають фактичним обставинам справи, наявним доказам, яким дана належна правова оцінка (ст. 212 ЦПК України) й вимогам закону.

Згідно із положеннями п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 26 квітня 2016 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Б.І. Гулько