Справа №2-о-70/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Свиргуненко Ю.М.
Номер провадження 22-ц/788/1086/16 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Дубровної В. В. , Кононенко О. Ю.

за участю секретаря - Чуприни В.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - опікуна ОСОБА_4

на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 01 червня 2011 року

в цивільній справі за заявою прокурора Білопільського району в інтересах Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання спадщини ОСОБА_5 відумерлою, -

в с т а н о в и л а:

25.05.2011 року Прокурор Білопільського району в інтересах Куянівської сільської ради звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 59 років помер ОСОБА_5 Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка площею 4, 42 га, розташована на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області. До цього часу Куянівська сільська рада не звернулася до суду з заявою про визнання спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5, відумерлою, чим завдається шкода інтересам територіальної громади.

Заявник просить визнати спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, а саме земельну частку (пай) розміром 4,42 га, вартістю 50960,00 грн. відумерлою та передати її територіальній громаді Куянівської сільської ради.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 01 червня 2011 року заяву задоволено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - опікун ОСОБА_4 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні заяви.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вищевказаним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в с. Новопетрівка Білопільського району Сумської області 26.02.2001 року помер ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис від ІНФОРМАЦІЯ_2 № 9 (а.с. 2-3, 4). Відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Білопільською районною Державною адміністрацією членам ВАТ «Бурякорадгосп «Куянівський», ОСОБА_5 отримав сертифікат серії НОМЕР_1 на земельну частку (пай) розміром 4, 42 га, розташовану на території Куянівської сільської ради (а.с.6-7).

Згідно витягу з технічної документації нормативна грошова оцінка земельної ділянки ОСОБА_5 становить 50960,00 грн. (а.с.8).

В довідці, виданої виконкомом Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 23.05.2011 року № 444 зазначено, що спадкоємці ОСОБА_5, який до дня смерті проживав по АДРЕСА_1 не зверталися до Куянівської сільської ради з приводу переоформлення спадщини на земельну ділянку (пай) (а.с.9).

Матеріали справи свідчать про те, що ухваленим у справі рішенням суду порушені права ОСОБА_3, дочки спадкодавця, оскільки наявність цього рішення перешкоджає їй скористатись правом на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_5

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянка України, розумово безграмотна, не має освіти, інвалід 2 групи з дитинства, має захворювання олігофренія в ступені імбецильності, місце проживання: Будищанський ипсихоневрологічний інтернат, який розташований за адресою: 41462, Сумська область, Глухівський район, село Будища, вул. Петропавлівська Б00.

Рішенням 12 сесії шостого скликання Баницької сільської ради Глухівського району від 26 серпня 2011 року опікуном над підопічною Будищанського психоневрологічного інтернату ОСОБА_3 призначена ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, директор Будищанського психоневрологічного інтернату (а.с.39). Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 липня 2004 року ОСОБА_3 визнана недієздатною.

Батьками ОСОБА_3 були: мати - ОСОБА_6, батько - ОСОБА_5 (а.с.41).

Рішенням Сумської спеціалізованої психіатричної ВТЕК від 18 травня 1994 року ОСОБА_3 визнана безстроково інвалідом II групи, діагноз: олігофренія в ступені імбецильності (а.с.46).

Являючись непрацездатною особою, ОСОБА_3 з дитинства була на утриманні своїх батьків. Основним і постійним джерелом засобів до існування для ОСОБА_3 була допомога з боку матері та батька. Таким чином ОСОБА_3 фактично була утриманцем померлих батька ОСОБА_5 та матері ОСОБА_6

При житті батько - ОСОБА_5 мав у власності земельну частку (пай) розміром 4,42 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в ВАТ «Куянівський бурякорадгосп», посвідчену сертифікатом серії НОМЕР_1 надану йому на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 27 серпня 2000 року № 358, зареєстрованим в Книзі реєстрації сертифікатів за реєстраційним номером № 273.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_3 - ОСОБА_5 (а.с. 4).

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Отже. ОСОБА_3, являючись непрацездатною донькою ОСОБА_5 являється спадкоємцем першої черги його майна за законом. Про відмову від спадщини батька вона не заявляла.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шестимісячного строку з дня її відкриття фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 535 ЦК УРСР непрацездатні діти спадкодавця і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка б належала кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до ст. ст. 535, 549 ЦК УРСР, який діяв на час смерті ОСОБА_5, його непрацездатна донька ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину свого батька, в тому числі його земельну частку- пай.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР спадщина батька прийнята ОСОБА_3 та її матір'ю ОСОБА_6 визнається належною їм як спадкоємцям з моменту відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_5 його дружина ОСОБА_6 не оформила спадщину, яка відкрилася після його смерті, а тому спадщина залишається не оформленою.

Після смерті ОСОБА_6, розумово безграмотна інвалід 2 групи з дитинства, що має захворювання олігофренія в ступені імбецильності ОСОБА_3 була поміщена в Куянівську дільничу лікарню.

19 травня 2003 року Куянівська сільська рада провела обстеження матеріально-побутового та сімейного стану ОСОБА_3, про що склала вілповідний акт, узгоджений з відділом соціального забезпечення Білопільської РДА, який 22 травня 2003 року був направлений в департамент соціального забезпечення Сумської обласної державної адміністрації. 07 серпня 2003 року ОСОБА_3 була поміщена в Будищанський психоневрологічний інтернат (а.с.44).

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як встановлено під час апеляційного розгляду місцевий суд не з'ясував наявність спадкоємців померлого ОСОБА_5, зокрема його доньки ОСОБА_3, яка є інвалідом з дитинства II групи та представник якої піднімає питання про успадкування донькою спадкового майна, наявність спору про право не заперечує і представник Прокуратури Сумської області.

Тому заява прокурора в даній справі підлягає залишенню без розгляду з роз'ясненням заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ч. 6 ст. 235, 303, 307, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - опікуна ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 01 червня 2011 року

скасувати.

Заяву Прокурора Білопільського району в інтересах Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання спадщини ОСОБА_5 відумерлою залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -