Справа № 355/764/14 Головуючий у І інстанції Лисюк О.Д.
Провадження № 22-ц/780/28/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 23.05.2016
УХВАЛА

Іменем України

23 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Журби С.О., Мережко М.В.,

При секретарі Бобко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 В`ячеслава Васильовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона-12» на рішення Баришівського районного суду Київської області від 08 червня 2015 року від 08 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона-12» про стягнення грошової суми за незалежне виконання умов договору підряду та пені, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до Баришівського районного суду Київської області з вказаним позовом, мотивуючи його тим що 20 квітня 2012 року між ним та ТОВ « ПМК-12» був укладений договір підряду відповідно до якого, відповідач брав на себе зобов'язання власними силами виконати роботи по будівництву житлового будинку за адресою м. Київ вул. Толстого, 1-а.

Розпочавши проведення будівельних робіт 25.04.2012 року, безперебійно роботи проводилися до липня місяця, а в серпні 2012 року відповідач, мотивуючи відсутністю кваліфікованих працівників необхідних для виконання певних робіт припинив їх виконання, а всі вимоги щодо доопрацювання даного об'єкту залишалися без всякого реагування в результаті чого, обумовлені в договорі строки завершення будівництва були зірвані, кошти, які були сплачені, відповідач не повертає.

Відповідно до експертного будівельно-технічного дослідження № 0696 від 02.12.2013 року заборгованість відповідача становить 508 601 грн. 87 коп.

Окрім того, відповідно до п. 7.3 договору, за порушення строків виконання робіт з вини підрядника, останній сплачує замовнику пеню в розмірі 0.1% загальної вартості робіт, що становить 50 860 грн.

Таким чином, як вважає позивач, загальний борг ТОВ «ПМК-12» перед позивачем становить 559 461 грн. 87 коп., які він просив суд стягнути на його користь з відповідача

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 08.06.2015 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2,ТОВ «ПМК-12» оскаржили його в апеляційному порядку. В апеляційних скаргах, ОСОБА_2 просив скасувати рішення Баришівського районного суду Київської області від 08.06.2015 року, ухвалити по справі нове рішення про задоволення позовних вимог, ТОВ «ПМК - 12» просило, скасувати рішення Баришвського районного суду Київської області від 08.06.2015 року ухвалити нове рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог. Зазначили, що рішення Баришівського районного суду Київської області від 08.06.2016 року є незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, судом неповно з»ясовано обставини справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Баришівського районного суду Київської області від 08.06.2015 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та ТОВ «ПМК - 12» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею З ЦПК України передбачено, що кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Судом встановлено, що 20.04.2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «ПМК - 12» був укладений договір підряду на будівельні роботи по будівництву житлового будинку в м. Києві, Троєщина, вул. Толстого 1-а.

Загальна вартість робіт за договором складала 414 000,00 грн. з ПДВ.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_2 на виконання умов договору надав відповідачу будівельний майданчик для проведення будівельних робіт , а також 21.04.2012 року передав кошти у сумі 160 000 грн., які передбачені, як аванс для придбання матеріальних ресурсів. Згодом, позивачем було сплачено: 26.05.2012 року - 160 000 грн., 05.06.2012 року - 20 000 грн., 19.06.2012 року - 15 000 грн., 08.07.2012 року - 35 000 грн., 30.07.2012 року - 30 000 грн., 03.08.2012 року - 20 000 грн., 11.08.2012 року - 22 000 грн., 28.08.2012 року - 14 000 грн., 22.09.2012 року - 25 000 грн. Таким чином, для виконання будівельних робіт, позивачем в загальному було сплачено ТОВ «ПМК 12» 501 000 грн.

Однак, своїх зобов'язань за договором підряду ТОВ «ПМК - 12» не виконало, в зв'язку з чим, 09.09.2013 року ОСОБА_2 звернувся до Київської незалежної судово-експертної установи з проханням провести будівельно-технічне дослідження об'єкту будівництва.

02.12.2013 року ним був отриманий висновок експертного будівельно-технічного дослідження № 0696 відповідно до якого, вартість будівельно-монтажних робіт по приведенню житлового будинку відповідно до проекту та кошторисів на виконання робіт становить 154637 грн.

З висновку судової будівельно-технічної експертизи № 20/14 від 07.04.2015 року роботи, що виконувались при будівництві будинку по вул. Толстого, 1-а в м. Києві по облаштуванню стін, підлоги, даху, утеплення фасаду та монтажу вікон вбачається, що вони не відповідають вимогам пунктів нормативно-правових актів у галузі будівництва та проектно-технічної документації, а технічний стан всього будинку, слід оцінювати як незадовільний.

У відповідності до п.п. 1.1 предметом договору є виконання робіт на об'єкті будівництва: житлового будинку в м. Києві по вул. Толстого, 1а.

Таким чином, правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем, визначаються та регулюються вимогами законодавства, які встановлені для договорів будівельного підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

В силу ст. 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик, передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до п. 1.2 договору від 20.04.2012 року підрядник зобов'язувався виконати доручені замовником роботи у відповідності до затвердженої проектно-кошторисної документації у строки, які встановлені цим договором, а замовник зобов'язувався прийняти і оплатити виконані роботи.

Згідно ч. 1 ст. 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого обєкта, за прострочення передання його замовникові та інші порушення договору, якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.

Положенням ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитись від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобовязань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк, відповідного зменшення ціни роботи (наданої послуги), безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи, відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданні послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи, реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

З положень ч. 4 вказаної статті вбачається, що за наявності у роботі (послуги) істотних недоліків, споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Якщо істотні недоліки було виявлено в роботі (послузі), виконаній з матеріалу споживача, споживач має право вимагати на свій вибір або виконання її з такого ж матеріалу виконавця, або розірвання договору і відшкодування збитків.

Так як відповідачем в судовому засіданні не було доведено, що недоліки виконаних робіт по облаштуванню стін, підлоги, даху, утеплення фасаду та монтажу вікон, сталися не з його вини, тому, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що ТОВ «ПМК 12» повинно відшкодувати позивачу ті кошти, які повинні бути сплачені за приведення будинку до належного стану, які, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 20/14 від 07.04.2015 року при їх повному виконанні мають загальну вартість з ПДВ 96 710,42 грн.

Також, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що є безпідставними вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення з ТОВ «ПМК 12» суми в розмірі 508 601,87 грн., так як вказана сума, відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 0696 від 01.12.2013 року, на яку посилається позивач як на підтвердження своїх позовних вимог становить загальну вартість будівництва будинку, а не заборгованість відповідача перед позивачем.

Баришівський районний суд Київської області на законних підставах відмовив ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на його користь пені в розмірі 50 860 грн., яка передбачена п. 7.3 договору підряду від 20.04.2012 року, так як ним пропущено строк позовної давності для звернення до суду із вказаною вимогою, до якої, відповідач просив суд застосувати норму ч. 4 ст. 267 ЦК України, що є підставою для відмови у її задоволенні, в частині стягнення з відповідача на користь позивача 6000 грн. за проведення експертного будівельно-технічного дослідження, так як згідно п. 4 ч. 1 ст. 79 ЦПК України до судових витрат належать витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз.

Витрати позивача на отримання висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 0696 від 02.12.2015 року не можуть бути відведені до судових витрат, так як вказане дослідження було проведено за ініціативою позивача, як доказ на підтвердження своїх позовних вимог.

На законних підставах, Баришівський районний суд Київської області не прийняв до уваги як належні та допустимі докази локальний кошторис № 2-1 1, що розрахований до договірної ціни в цінах на 18.04.2012 року та договірна ціна на загальну вартість з ПДВ 414 000 грн., складені 01.10.2014 року, після виконання робіт, а не до початку виконання будівництва і не містить підпису замовника, найменування замовника, найменування обєкту будівництва, акти приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт за липень 2013 року, так як вони не відповідають типовим формам, затвердженим наказом від 04.12.2009 року № 554 Міністерства регіонального розвитку та будівництва України «Про затвердження типових форм первинних облікових документів у будівництві», щодо підписів сторін та реквізитів документу, не відповідають вартості, що зазначена в договірній ціні (на загальну вартість 414 000 грн.) з розрахованими до неї локальним кошторисом та відомістю ресурсів виконання робіт зазначених в липні 2013 року, тобто після 21.09.2012 року.

За таких обставин, Баришівський районний суд Київської області прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2, та стягнув з ТОВ «ПМК 12» на користь ОСОБА_2 96 710,42 грн., а в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив, а також стягнув з ТОВ «ПМК 12» на користь держави судовий збір в сумі 967, 10 грн., так як ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору, виходячи із вимог п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Так як Баришівський районний суд Київської області розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, порушень норм процесуального законодавства при розгляді справи не допустив, тому, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_2, ТОВ «ПМК - 12» необхідно відхили, а рішення Баришівського районного суду Київської області від 08.06.2015 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона-12» відхилити.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 08 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: