Справа № 647/671/16-ц
№ провадження 2/647/305/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2016 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Корсаненкової О.О.

за участю секретаря: Бондаренко Г.В.

відповідача: ОСОБА_1

адвоката: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Бериславі Херсонської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариста «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, суд

встановив:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 19.06.2008 року між ЗАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б/н, відповідно якому остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку 3 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ «АКЦЕНТ-БАНК». Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання по погашенню заборгованості, в звязку з чим позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 на свою користь кредитну заборгованість у розмірі 30 802, 61 грн. та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, заявою від 24.03.2016 року просив розглянути справу за його відсутності.

16.05.2016 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, в якій ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість по відсоткам за договором б/н від 19.06.2008 року, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 25.03.2013 року по 25.03.2016 року, у розмірі 6 841,68 грн. та судові витрати, що відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року № 6-249цс15. Крім того, в додаткових поясненнях до позовної заяви від 16.05.2016 року, представником позивача зазначено, що оскільки відповідач із заявою про закриття рахунку до банку не звертався, договір б/н від 19.06.2008 року кожного року було пролонговано, на даний час він діє до 19.06.2016 року. Зважаючи на те, що зобовязання сплатити відсотки за час фактичного користування кредитними коштами у позичальника виникає щомісячно, позовна давність за вимогами кредитора про повернення відсотків повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Тобто, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за нарахованими відсотками за останні три роки.

Відповідач та її адвокат в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на пропуск строків позовної давності, про застосування якої надали відповідну заяву від 20.04.2016 року. ОСОБА_1 також пояснила, що 19.06.2008 року отримала у банку готівку в сумі 2800 грн., 200 грн. з неї зняли комісії за отримання готівки, ніякої картки їй не надавалося. Перші два місяці вона платила мінімальний щомісячний платіж, але квитанції не зберіглися. Потім їй зателефонували працівники банку та повідомили про існування заборгованості. Вона зрозуміла що перераховувала гроші на інший рахунок та перестала платити. Інших кредитних зобовязань у ОСОБА_1 перед ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» або ПАТ «ПриватБанк» не було. Ніяких листів про необхідність сплати кредитної заборгованості ОСОБА_1 не отримувала. У жовтні 2013 року працівниками банку, без відповідного судового рішення та якого-небудь попередження, було вилучено з будинку ОСОБА_1 телевізор, DVD та тюнер. Після звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів частина майна їй була повернута, тюнер вже був реалізований. Гроші від його реалізації були перераховані в рахунок сплати заборгованості за кредитним договором. Кримінальне провадження було закрито для вирішення спору в цивільному порядку. ОСОБА_1 не памятає, чи зверталася до банку із заявою про закриття картрахунку, кредитна заборгованості нею погашена не була.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

19.06.2008 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно якому останній на умовах поворотності, строковості, платності було відкрито картковий рахунок та видано готівкові кошти в сумі 3 000, 00 грн., строком на дванадцять місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік (2% на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом.

Договір складається із заяви кредитора, памятки клієнта, умов і правил надання банком послуг та правил користування платіжною карткою.

Як зазначено в памятці клієнта, до 25 числа кожного місяця ОСОБА_1 зобовязалася вносити на рахунок № 8381 обовязковий щомісячний платіж у розмірі 420 грн.

Кредитної картки ОСОБА_1 не отримувала, що підтверджується поясненнями самої відповідачки, даними в судовому засіданні та листами ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» № 30.1.0.0/2-20160429/62 від 10.05.2016 року, № 30.1.0.0/2-20160527/1098 від 27.05.2016 року та № 30.1.0.0/2-20160530/4289 від 03.06.2016 року, в яких зазначено, що умовами укладеного договору б/н від 19.06.2008 року не передбачена видача кредитної карти, оскільки кредитні кошти видаються готівкою в касі банку (а.с.48, 104, 140).

ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ «АКЦЕНТ-БАНК», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 14.05.2009 року змінено найменування з ЗАТ «АКЦЕНТ-БАНК» на ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК».

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 1 ст. 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Зі змісту п. 3.1 умов та правил надання банківських послуг, банк відкриває клієнту картковий рахунок, його вид і строк дії визначений у заяві і пам'ятці клієнта, підписанням якої клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг.

Крім того, відповідно до пункту 6.4 умов і правил надання банківських послуг у разі незгоди зі змінами правил чи тарифів обов'язок клієнта пред'явити банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити заборгованість, яка утворилась перед банком, у тому числі й заборгованість, яка утворилась упродовж 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам.

За змістом п. 6.5 умов і правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентам за його користування, з перевитрат платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених даним договором.

Згідно п. 6.6 умов і правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку боржник зобов'язується виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку.

Пунктом 5.5 правил користування платіжною карткою передбачено, що за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів на рік.

Як вбачається з умов та правил надання банківських послуг, зокрема, п. 9.3, картрахунки відкриті на невизначений строк за виключенням умов, передбачених в п.п. 9.6, 9.7 даних умов.

Пунктом 9.12 передбачено, що договір діє 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Пунктом 5.3 правил користування платіжною карткою передбачено, що строк та порядок погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам із встановленим мінімальним обовязковим платежем зазначений у памятці клієнта, яка є невідємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами, та частину заборгованості за кредитом. В п.5.4 вказаних правил зазначено, що строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам без встановленого мінімального обовязкового платежу, здійснюється наступним чином: строк погашення відсотків за кредитом щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній карті (в полі MONTH).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 19.06.2008 року, станом на 22.03.2016 року кредитна заборгованість становить 30 802, 61 грн., яка складається з 3 000, 00 грн. заборгованості за кредитом, 16 409, 63 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 9 450, 00 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1 442, 98 грн. штрафу (процентна складова). (а.с.5-7).

За розрахунком станом на 25.03.2016 року, заборгованість за договором б/н від 19.06.2008 року складається із заборгованості за відсотками за період з 25.03.2013 року по 25.03.2016 року та становить 6 841,68 грн. (а.с.93-94).

З витягу по особовому рахунку 8381 вбачається, що за період з 19.06.2008 року по 22.03.2016 року проплат в рахунок погашення кредитної заборгованості не було, окрім погашення заборгованості по кредиту за рахунок реалізації заставного майна, вчиненої 17.10.2013 року в розмірі 100 грн. та 23.10.2013 року в розмірі 320 грн. (а.с.61-64).

Аналізуючи умови договору б/н від 19.06.2008 року, хоча ними не визначено кінцевий строк повного погашення кредиту, зважаючи на суму кредиту (3 000 грн.), суму мінімального щомісячного платежу (420 грн.), суму відсотків (2% на місяць), суму комісій (3,5 % на рік), строк дії договору, визначений в п.9.12. умов та правил надання банківських послуг й непередбаченість видачі кредитної карти, а також зважаючи на розяснення, що містяться у листі ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» № 30.1.0.0/2-20160530/4289 від 03.06.2016 року щодо строку, на який видавалися кредитні кошти (а.с.140), суд дійшов висновку, що кредит надавався ОСОБА_1 строком на дванадцять місяців, протягом яких вона зобовязалася повернути дані кошти банку.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 виконувала свої зобовязання щодо внесення зазначеного мінімального щомісячного платежу й у період з моменту укладення договору та до 19.06.2009 року вносила якісь проплати по даному договору.

За таких обставин, починаючи з 19.06.2009 року у банка виникло право протягом трьох років, тобто у строк до 18.06.2012 року предявити позов до позичальника про стягнення кредитної заборгованості, чого ним зроблено не було.

Згідно статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Статтею 266 ЦК України визначено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Частиною 1 статті 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Погашення заборгованості по кредиту за рахунок реалізації заставного майна, вчиненої 17.10.2013 року в розмірі 100 грн. та 23.10.2013 року в розмірі 320 грн., про що зазначено у витягу по особовому рахунку 8381 (а.с.61-64), не свідчить про визнання ОСОБА_1 боргу та не потягло за собою переривання строку перебігу позовної давності, оскільки дії працівників банку щодо незаконного вилучення її майна (побутової техніки) були оскаржені відповідачем до правоохоронних органів. Після чого, частина майна (телевізор, DVD) була їй повернута. Зазначене підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0001660, відповідно до яких ОСОБА_1 29.10.2013 року звернулася до Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області із заявою про самовільне, без надання документів заволодіння представниками центрального відділення «Приват Банку» м.Херсон, в рахунок погашення боргу за споживчий кредит з будинку № 14 по вул.Бериславській в с.Тягинка Бериславського району Херсонської області побутовою технікою. За даною заявою було відкрите кримінальне провадження за ст.356 КК України, про що свідчить витяг з ЄРДС (а.с.135). Постановою слідчого СВ Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області дане кримінальне провадження було закрито у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с.139).

Крім того, переривання перебігу позовної давності може мати місце лише у межах строку давності, а не після його спливу.

Отже, на підставі наявних у справі доказів, зважаючи на те, що позовна заява відповідно до реєстру № 8818058 (а.с.20) була направлена курєрською поштою на адресу суду 25.03.2016 року (зареєстрована 01.04.2016 року), судом встановлено, що ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» було пропущено визначений законом строк звернення до суду за захистом своїх прав.

Заява ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності, в порядку ст.257 та ч.4 ст.267 ЦК України, є підставою для відмови у позові.

Разом із тим, за змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

В матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» із заявою про закриття карткового рахунку, в зв'язку з чим, банк , в порядку п.6.5 умов і правил надання банківських послуг та п.5.5 правил користування платіжною карткою, продовжував нараховувати відсотки за користування кредитними коштами.

Згідно статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки кредитні кошти за договором б/н від 19.06.2008 року ОСОБА_1 в належному розмірі повернуто не було, відсотки за кредитом підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Така правова позиція була викладена Верховним Судом України у постанові від 02.12.2015 року № 6-249цс15, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів та на яку посилається позивач у своїх уточненнях до позовної заяви.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, із ОСОБА_1 на користь ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» підлягає стягненню заборгованість за відсотками по договору б/н від 19.06.2008 року за період з 25.03.2013 року по 25.03.2016 року у розмірі 6 841,68 грн.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.526, 599, 1048, 1054 ЦК України, суд

вирішив:

Позовну заяву публічного акціонерного товариста «АКЦЕНТ-БАНК» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариста «АКЦЕНТ-БАНК» кредитну заборгованість у розмірі 6 841,68 грн. та судові витрати в сумі 1378 грн.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О.Корсаненкова