02.06.2016 Справа № 756/1706/16-ц
унікальний № 756/1706/16-ц
провадження № 2/756/2407/16
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Маринченко М.М.‚
при секретарі Приголовкіну В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Автокооператив по будівництву та експлуатації автогаражів "Луговий" про визнання права власності на гараж в порядку спадкування за заповітом,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київської міської ради про визнання за ним права власності на гаражний бокс номер НОМЕР_2, ряд 10, загальною площею 20,1 кв.м., розташований в ГБК «Луговий» за адресою м. Київ, вул. Лугова, 15, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, якою 10 лютого 2003 року було складено заповіт, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, є позивач. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на зазначений гаражний бокс.
Позивач звернувся до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, і 21 березня 2015 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.
Проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на гаражний бокс, посилаючись на відсутність реєстрації права власності на спірний гаражний бокс за померлою ОСОБА_2
Посилаючись на те, що у нього відсутні умови для оформлення прав на вказаний гаражний бокс в нотаріальній конторі, позивач просить визнати за ним право власності на гаражний бокс номер НОМЕР_2, ряд 10, загальною площею 20,1 кв.м., розташований в ГБК «Луговий» за адресою м. Київ, вул. Лугова, 15, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позивач в судовому засіданні позов підтримав.
Представник Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позову оскільки спадкодавцем не було оформлено належним чином право власності на гараж та слухати справу за відсутності представника ради.
Представник Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій при розгляді справи поклався на розсуд суду та просив розглянути справу за відсутності представника.
Представник Автокооперативу по будівництву та експлуатації автогаражів «Луговий» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника кооперативу та зазначив, що заперечень щодо спадкування гаража позивачем кооператив не має.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим 03 вересня 2014 року.
Згідно довідки Автокооперативу по будівництву та експлуатації автогаражів «Луговий» від 26 вересня 2000 року №503, ОСОБА_2 є власником гаражного боксу НОМЕР_2, ряд 10, розташованого у Автокооперативі по будівництву та експлуатації автогаражів «Луговий» за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 15. Сума пайового внеску в розмірі 500 грн. внесена 07 вересня 1985 року в повному обсязі.
З технічного паспорта на вказаний гараж вбачається, що загальна площа приміщень гаража становить 20,1 кв.м.
Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про власність», чинної на час сплати ОСОБА_2 пайового внеску за гаражний бокс, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.
Таким чином ОСОБА_2 є власником гаражного боксу НОМЕР_2, ряд 10, розташованого у Автокооперативі по будівництву та експлуатації автогаражів «Луговий», за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 15.
Крім того, 14 лютого 2001 року Мінською районною державною адміністрацією м. Києва на підставі розпорядження від 02 лютого 2001 року № 81 «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна» ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на вказаний гаражний бокс.
З відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 20 квітня 2016 року №4962 (И-2016), наданої на запит суду, вбачається, що право власності на гаражний бокс НОМЕР_2, ряд 10, розташований у Автокооперативі по будівництву та експлуатації автогаражів «Луговий», за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 15, не реєструвалося.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №56968870 від 08 квітня 2016 року відомості щодо гаражного боксу НОМЕР_2, ряд 10, розташованого у Автокооперативі по будівництву та експлуатації автогаражів «Луговий», за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 15, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.
Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
З матеріалів спадкової справи №81/2015, заведеної Двадцять першою Київською державною нотаріальною конторою щодо майна померлої ОСОБА_2, вбачається, що згідно нотаріально посвідченого заповіту від 10 лютого 2003 року ОСОБА_2 все своє майно заповіла позивачу ОСОБА_1
07 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини №205 від 07 лютого 2015 року. Син померлої ОСОБА_3, який мав право на обов'язкову частку в спадщині, згідно заяви №364 від 28 лютого 2015 року відмовився від цього права з посиланням на те, що не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину на ім'я ОСОБА_1
Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 п.4 гл.10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Постановою державного нотаріуса Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори від 21 березня 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гаражний бокс, який належав померлій ОСОБА_2, у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на гаражний бокс на ім'я померлої.
Як вбачається з пояснень позивача, його бабуся ОСОБА_2 за життя у визначеному законом порядку не зареєструвала право власності на належний їй гаражний бокс.
Відповідно до вимог чинного законодавства з заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно або змін до записів про державну реєстрацію прав на нерухоме майно може звернутися лише заявник, який реєструє право власності на своє майно.
На підставі викладеного судом встановлено відсутність умов для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 у нотаріуса, тому вимоги про визнання за ОСОБА_1 в судовому порядку права власності на гаражний бокс НОМЕР_2, ряд 10, розташований у Автокооперативі по будівництву та експлуатації автогаражів «Луговий», за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 15, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 1216, 1222, 1223, 1268, 1297 ЦК України, ст.15 Закону України «Про власність», ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України,
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на гаражний бокс № НОМЕР_2, ряд 10, загальною площею 20,1 кв.м в Автокооперативі по будівництву та експлуатації автогаражів "Луговий", розташований в м. Києві, вул. Лугова, 15, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Маринченко