Ухвала

іменем україни

1 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Дем'яносова М.В., Леванчука А.О., Парінової І.К., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дружини, за касаційною скаргоюОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 2 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 2012 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_7, яка проживає разом із нею і перебуває на її утриманні. Оскільки батько дитини ухилявся від її утримання, вона звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 вересня 2015 року з ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 у розмірі 1/6 частини із усіх видів його заробітку (доходу).

Посилаючись на те, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною і позбавлена можливості одержувати будь-які прибутки, а відповідач працює у ПАТТФПНК «Укртатнафта» машиністом технологічних насосів, отримує стабільну заробітну плату і має можливість надавати матеріальну допомогу і на її утримання, позивач ОСОБА_5 просила стягнути з ОСОБА_6 аліменти на її утримання у розмірі 1/12 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 9 грудня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання у розмірі 1/12 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з 13 жовтня 2015 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Допущено негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 2 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову в задоволенні позову ОСОБА_5

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що з 2012 року ОСОБА_5 проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_7.

У свідоцтві про народження дитини батьком записаний ОСОБА_6

Дочка перебуває на повному утриманні позивача та проживає разом із нею у квартирі АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_5 з 1 січня 2013 року працювала фельдшером виїзної бригади станції екстреної медичної допомоги № 2 м. Кременчука у складі КУ «Полтавський обласний центр ЕМД та МК», однак згідно з наказом від 26 вересня 2014 року № 159-в з 3 жовтня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а. с. 5).

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 вересня 2015 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 кошти на утримання малолітньої дитини - дочки ОСОБА_7, 2014року народження, у розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 6).

Згідно з довідкою про доходи ОСОБА_6, виданою за місцем його роботи у ПАТ ТФПНК «Укртатнафта», загальна сума доходу за період з 1 вересня 2014 року по 28 лютого 2015 року, за винятком аліментів, становить 25 937 грн 26 коп. (а. с. 7).

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_6, виданої за місцем його роботи у ПАТ ТФПНК «Укртатнафта», загальна сума доходу за період з квітня 2015 року по вересень 2015 року становить 45 848 грн 58 коп. Утримані аліменти за ці місяці становлять 9 220 грн 15 коп. (а. с. 27).

Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та застосував до них норми матеріального права, які їх регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_5, виходячи із підстав доведеності заявлених нею позовних вимог.

Скасовуючи законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вдався до переоцінки доказів, які були досліджені місцевим судом, й, не досліджуючи нових доказів у справі, дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_5 про стягнення на її користь з ОСОБА_6 аліментів на утримання.

Однак такий висновок суду апеляційної інстанції не відповідає встановленим у справі обставинам, наявним у справі доказам та не ґрунтується на вимогах СК України.

Ураховуючи наведене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 2 лютого 2016 року скасувати, рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 9 грудня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

О.О. Дьоміна М.В. Дем'яносов А.О. Леванчук І.К. Парінова О.В. Ступак Головуючий Судді: