Справа № 595/638/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2016

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Содоморою Р.О.,

при секретарі Мартинюк М.В.,

з участю позивача ОСОБА_1, його представник ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист гідності, честі та ділової репутації та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про захист гідності, честі та ділової репутації та стягнення моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що при розгляді справи № 819/39/15 Тернопільським окружним адміністративним судом, відповідачка оголосила неправдиву інформацію про нього, що порушило його честь та гідність.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, суду пояснили, що ОСОБА_1 у лютому 2016 року був залучений, як третя особа на стороні відповідача у справі №819/39/15 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, третя особа - Космиринська сільська рада Бучацького району про визнання незаконними та скасування наказів, яка розглядалася Тернопільським окружним адміністративним судом. Участь у даній справі, як представник Космиринської сільської ради Бучацького району брала відповідачка, яка працює в цій сільській раді на посаді секретаря. В судовому засідані, яке відбулось 10 лютого 2016 року під час розгляду даної справи відповідачка непристойно висловилась в його адресу образливими словами наступного змісту «..вкрали і продали», що підтверджується технічним записом судового засідання. При цьому були присутніми інші учасники судового процесу, і суд зробив їй зауваження щодо цього. Відповідач, будучи представником органу місцевої влади розповсюдила про ОСОБА_1 відомості, що не відповідають дійсності та порочать його честь та гідність. Після таких слів він отримав душевну травму. Просять позов задоволити, визнати відомості поширені ОСОБА_3 такими, що не відповідають дійсності, стягнути моральну шкоду в сумі 1500 грн., та зобовязати ОСОБА_3 вибачитись.

Відповідачка позов заперечила, суду пояснила, що під час розгляду справи № 819/39/15 вона не висловлювала щодо позивача недостовірну інформацію. Слова, наступного змісту «..вкрали і продали», які містяться на диску звукозапису судового засідання, сказані нею, не були адресовані позивачу, прізвищ вона не називала. Просить відмовити в позові, оскільки позивачем не наведено жодних належних та достовірних доказів на підтвердження своїх вимог.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали прави, суд приходить до переконання що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Право висловлювати судження, оцінки, думки гарантовано ст. 34 Конституції України.

Вказане право закріплено також у ст. 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції є складовою частиною національного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази у відповідності до ст. 60 ЦПК

Згідно до ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно до п. 19 Постанови Пленуму ВСУ №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до роз'яснення п. 4 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_2 України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року N 1, під гідністю розуміється визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, а з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Гідність означає передусім об'єктивну цінність особистості, її соціальну значимість як відповідну, адекватну з людською сутністю, тобто ту якість, за якої людина чинить так, як належність її сутності та призначенню, як повинна чинити саме людина. Ця якість особи пов'язана передусім із оцінкою себе як моральної особистості, яка є значимою для оточення та суспільства, тобто є позитивним оціночно-емоційним ставленням до себе у формі свідомості і почуття власної гідності, який знаходить свій прояв у самооцінці своїх моральних якостей в їх системній єдності. Поняття гідності та честі є взаємопов'язаними, але між ним існує різниця, яка полягає в тому, що честь означає саме зовнішнє визнання, оцінку дій, діяльності особистості з боку інших, тобто честь пов'язана із суспільною оцінкою і визнанням моральних заслуг і достоїнств людини як члена суспільства.

ОСОБА_2 при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Згідно ч. 1 ст. 270 ЦК України та відповідно до Конституції України фізична особа має право на повагу до гідності та честі. Відповідно до ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Разом з тим, відомості, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію повинні містити інформацію щодо конкретних фактів поведінки певної особи або конкретних обставин її життя; стосуватися певної сфери життя чи діяльності громадянина або організації, а саме інтимної сфери, професійної діяльності; містити загальну оцінку поведінки особи або конкретних обставин такої поведінки.

Як роз'яснив Пленум Верховного ОСОБА_2 України у своїй постанові №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи , а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Позивачем на обгрунтування своїх вимог надано суду диск звукозапису судового засідання Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року. Як вбачається з даного аудіозапису на 12 хв., під час виступу позивача прозвучала фраза «вкрали і продали». Із пояснень відповідачки вбачається, що вона дійсно так висловилася в судовому засіданні 10 лютого 2016 року, проте мала на увазі не ОСОБА_1, а Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області.

Інших доказів на підтвердження того, що висловлювання відповідачки ОСОБА_3 адресувалось позивачу, принизило його честь та гідність, нанесло шкоди діловій репутації, та завдало ОСОБА_1 моральної шкоди позивачем та його представником суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено, а судом не здобуто доказів, що відповідачка висловлювалася саме в його адресу, та що таке висловлювання принизило його честь, гідність, зашкодило дійловій репутації та завдало моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист гідності, честі та ділової репутації та стягнення моральної шкоди слід відмовити за недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст.,3,10,11,60,208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.201,270,277, 297 ЦК Україн, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист гідності, честі та ділової репутації та стягнення моральної шкоди, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5