АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2708/16 Справа № 202/386/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.,

суддів Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі Самокиші О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИЛА :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про виключення запису про батьківство з актового запису про народження дітей, посилаючись на те, що з 19 серпня 2005 року він перебував з відповідачкою у шлюбі, який було розірвано 18 лютого 2014 року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Під час їхнього шлюбу у них народилися двоє дітей: дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також у позовній заяві зазначено, що після розірвання шлюбу у позивача виникли підозри стосовно батьківства по відношенню до дітей, а тому у вересні 2014 року він звернувся до ТОВ «Медікал Геномікс» і узгодив оплатне виконання послуг по прийняттю від нього, відсиланню та дослідженню зразків волосся дітей та позивача. Згідно отриманого тестів-висновків про біологічне батьківство №MG13-33/C1M1F1 та №MG11-33/C1M1F1 від 08 жовтня 2014 року, наданого цим товариством, встановлено, що біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю виключено ( вірогідність батьківства 0%), а тому просив: виключити з актових записів про народження дітей ОСОБА_4 №337 та ОСОБА_5 №726 внесених до Книги реєстрації народжень Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції дані про батька ОСОБА_2.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Цим вимогам закону судове рішення не відповідає.

Так, відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позов є недоведеним, оскільки позивач відмовився від проведення експертизи на предмет встановлення батьківства.

Проте з такими вимогами повністю погодитися не можна виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 19 серпня 2005 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2014 року (а.с. 12).

Відповідно до повторного свідоцтва про народження Серії І-КИ № 52888, 09 березня 2008 року народилася ОСОБА_4, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис від 25 березня 2008 року №337, а також згідно повторного свідоцтва про народження Серії І-КИ №392034, 06 червня 2012 року народився ОСОБА_5, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис від 19 червня 2012 року №726, де у відомостях про батьківство дітей батьком записано ОСОБА_2, а матірю ОСОБА_3 (а.с. 10, 11).

Частиною1 статті 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

А відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Крім того, згідно розяснень викладених у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15 травня 2006 року, № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК).

А в пункті 11 цієї Постанови Поленуму розяснено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається.

Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини.

Як вбачається з метіралів справи згідно тестів на батьківство та висновку про біологічне батьківство № MG13-22/C1M1F1, проведених ТОВ «Medical genomics» від 08 жовтня 2014 року, біологічне батьківство ОСОБА_2 по відношенню до дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, може бути виключено, індекс батьківства 0 000 001%, тобто 0,00%. ( а.с.13,14, 20).

Крім того, відповідно до переписки в інтернет мережі на електронній скриньці електронної пошти «» встановлено, що відповідач ОСОБА_3 переписуючись із абонентом «Andrey FK» зазначала про те, що позивач ОСОБА_2 не є батьком її дітей, а батьком є інша людина, про яку вона не повідомляє (а.с. 45-47).

Також як на підставу задоволення позову позивач послався на те, що у нього є сумніви, що діти, які народилися у його шлюбі з відповідачкою, є саме його дітьми, зважаючи на те, що на нього вони взагалі не схожі, а також про те, що діти не його він дізнався від переписки відповідачки в інтернеті та після генетичного дослідження, а також про це йому повідомила сама відповідачка. Відповідачка ж в свою чергу ці обставини не оспорила та взагалі не спростувала, зазначала лише про те, що вона позов не визнає.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В порушення вказаних вимог закону відповідачка своїх доказів щодо батьківства дітей суду не надала.

У звязку з чим колегія суддів вважає, що позивач надав докази суду, які підтверджують, що останній не є батьком його дітей, у нього відсутнє кровне споріднення із дітьми, що підтверджено матеріалами справи, а тому позовні вимоги позивача підлягають до задоволення у повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про те, що по справі не проведено судової генетичної експертизи, у звязку з ухиленням позивача від її проведення, колегія суддів вважає помилковими, оскільки такий висоновок без усіх обставин у їх сукупності наперед не буде мати доказової сили, а також позивач в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції повідомляв про те, що він дійсно не зявився на проведення експертизи, у звязку з відстуністю у нього коштів на оплату її половини, а також і відповідачка не сплатила свою частку за проведення експертизи та з дітьми не прибули на експертизу, що і призвело до неможливості проведення ексертизи.

За таких обставин судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Виключити з актових записів про народження дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 №337 та ОСОБА_5, 19 червня 2012 року №726, вчинених Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції даних про батька дітей-Збарах ОСОБА_7, який народився 25 лютого 1975 року в м. Первомайськ, Миколаївської області, громадянина України, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Стягнути із ОСОБА_3 (іпн НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_1) судовий збір в сумі 511 грн. 56 коп.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: