У Х В А Л А

23.06.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Муркуловій Ю.П., у присутності представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, розглянувши у режимі відеоконференції цивільну справу № 308/11377/15-ц за позовною заявою ОСОБА_4 до першого відповідача - ОСОБА_2 та другого відповідача ОСОБА_5, про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_4 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 із позовною заявою про захист честі, гідності та ділової репутації.

За ухвалою від 28.09.2015 судом було відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

05.01.2016 року від відповідача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України до набрання законної сили судовим рішенням (вироком) у обєднаному кримінальному провадженні № 308/4527/13-к про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України.

У судовому засіданні відповідач та її представник зазначене клопотання підтримали та просили його задовольнити, оскільки вважають, що це рішення (вирок) може вплинути на розгляд цієї справи судом.

Представник позивача заперечив проти зазначеного клопотання, оскільки вважає, що це рішення не може вплинути на розгляд справи судом.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 203 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 201 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Згідно п. 33 постанови пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

У відповідності до ст. ст. 297 та 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Зміст права на ділову репутацію полягає в можливості правомочної особи претендувати на те, щоб репутація про неї складалась на підставі достовірного сприйняття третіми особами її поведінки і щоб суспільна моральна оцінка відповідала дійсності виконуваних нею вимог закону, моралі, ділових звичаїв, ділової етики.

Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» встановлено, що оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

При цьому, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності.

(на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.

Відповідно до вимог ч. ч. 3 та 4 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскільки зазначена у позові інформація була поширена до звернення позивача до суду з відповідним позовом, саме на відповідача законодавцем покладний обовязок доведення достовірності поширеної інформації, при цьому ці докази повинні існувати станом на дату поширення інформації, а не виникнути у подальшому. Відтак у суду відсутні підставу для зупинення провадження у цій справі як того просить відповідач.

На підставі викладеного, керуючись 201, 210, 293 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.В. Дергачова