Справа № 458/331/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року Турківський районний суд Львівської області в складі головуючого-судді:Федитник І.Д.

при секретарі: Матківській Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Турка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом, посилаючись на те, що у червні 2004 року відповідач купив у нього 17,7 м.куб. необрізної дошки, товщиною 50 мм. і надав відповідну боргову розписку і зобов"язався повернути гроші по 160 грн. за 1 м.куб. дошки до 15 вересня 2004 року. Крім того, відповідач позичив 42 долари США, що станом на даний час по курсу долара становить за один долар США 26 грн. 28 коп., в сумі 1103 грн. 76 коп., а також взяв у нього домкрат вартістю 650 грн. і по сьогоднішній день не повернув. Відповідач являється його родичем і не неодноразово звертався про повернення, однак зрозумів що не збирається повертати .

Просить стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 38933 грн. 76 коп.

У судовому засіданні позивач та представник позивача згідно договору про надання правової допомоги ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали, посилаючись на ті ж докази і обставини, які викладені в позовній заяві та дали пояснення. Позивач доповнив, що відповідач не відмовляється повернути, але не відомо коли . Не заперечує відносно винесення заочного рішення по справі.

У судове засідання відповідач не з"явився повторно без поважних причин, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до закону, що підтверджується поштовими відправленнями з врученням по місцю реєстрації на проживання.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з винесенням заочного раішення.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму

позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що у червні 2004 року відповідач купив у позивача 17,7 м.куб. необрізної дошки, товщиною 50 мм. і надав відповідну боргову розписку де зобов"язався повернути гроші по 160 грн. за 1 м.куб за. дошки до 15 вересня 2004 року, що станом на даний час згідно довідки від 25.03.2016 року виданої фізичною особою - підприємцем необрізна суха дошка 50 -ка за 1 м.куб становить в сумі 2100 грн., загальною вартістю 37170 грн., а також крім того, позичив 42 долари США, що станом на даний час по курсу долара становить за один долар США 26 грн. 28 коп., в сумі 1103 грн. 76 коп., а всього разом 38273 грн. 76 коп У листопаді 2004 році відповідач позичив у позивача домкрат вартістю 650 грн. і по сьогоднішній день не повернув.

Вищенаведене підтверджується поясненнями позивача та представника позивача ОСОБА_4, розпискою відповідача, довідкою від 25.03.2016 року виданої фізичною особою - підприємцем, довідкою про курс долара від 29.03.2016 року, довідкою від 30.03.2016 року виданої фізичною особою - підприємцем про вартість домкрата в 650 грн., пенсійним посвідченням позивача, квитанціями про надання правової допомоги, поштовими відправленнями з врученням по місцю реєстрації на проживання відповідачу.

Оскільки, відповідач зобов"язувався за дошки повернути гроші, то між сторонами був укладений договір позики, де вчасно не повернув борг в сумі 38923 грн. 76 коп., а тому, позивач має право на примусове стягнення.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з врахуванням заявлених позовних вимог.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 58, 60, 88, 212-215, 169 ч.4, 224 ЦПК України, ст.ст.526, 1046 - 1050 ЦК України, розпискою укладеною між сторонами, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором укладеної позики в сумі 38923

грн. 76 коп. та витрати по наданню правової допомоги в розмірі 1300 грн. та витрати пов"язані з розглядом справи в сумі 70 грн., а всього разом 40293 грн.76 коп..

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп..

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня проголошення, а відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня одержання копії рішення .

Головуючий: