Справа №577/3083/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/927/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Хвостика С. Г. , Околота Г. М.

за участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

23 червня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 18 червня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, був укладений договір № б/н, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Так як ОСОБА_3 порушив взяті на себе зобовязання за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 30.04.2014 року становить 13961,50 грн. та складається: із заборгованості за кредитом в сумі - 8278,32 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами 3644,03 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 898,13 грн., штрафу 500 грн. (фіксована частина), штрафу 641,02 грн. (процентна складова).

Заочним рішенням суду від 29 грудня 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредиту у розмірі 13961 грн. 50 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Ухвалою суду від 18 квітня 2016 року відмовлено ОСОБА_3 у перегляді заочного рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2015 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову. В доводах апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивачем не надано належних доказів укладення між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитного договору. Крім того він не отримував кредитних коштів, вони були викрадені з його картки злочинним шляхом, а тому він не може відповідати за кредитним договором до завершення досудового слідства в кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу, представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_5, який заперечує проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 порушив взяті на себе зобов'язання за договором про надання банківських послуг, а тому з нього підлягає стягненню на користь банку заборгованість за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 18 червня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_3, був укладений кредитний договір шляхом приєднання (частина перша статті 634 ЦК України). Відповідно до нього ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов укладеного кредитного договору, договір з надання кредиту складається з анкети-заяви позичальника, памятки клієнта, якою є довідка про умови кредитування з використанням картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом голови правління ПАТ КБ «ПриватБанк» за № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та тарифів банку (а.с.7-34).

В анкеті-заяві ОСОБА_3 своїм підписом засвідчив, що він ознайомився і згоден з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному ПриватБанку www.privatbank.ua та він зобовязується виконувати їх вимоги, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором.

Пунктом 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг встановлено, що в разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії.

ОСОБА_3 не виконав своїх зобов'язань за вказаним договором, унаслідок чого в нього перед ПАТ КБ ПриватБанк виникла заборгованість, яка станом на 30.04.2014 року становить 13961,50 грн. та складається із заборгованості за кредитом в сумі - 8278,32 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами 3644,03 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 898,13 грн., штрафу 500 грн. (фіксована частина), штрафу 641,02 грн. (процентна складова) (а. с. 5-6).

Згідно ст. ст. 526, 530 ч.1 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів укладення відповідачем з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитного договору не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Кредитний договір між сторонами було укладено в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України, так як підписавши анкету-заяву від 18 червня 2010 року та довідку про умови кредитування з використанням картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», ОСОБА_3 уклав з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір на умовах, визначених в зазначеній заяві та довідці, а також в умовах та правилах надання банківських послуг.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що так як в заяві-анкеті не зазначено розмір кредитного ліміту, кредитний договір не відповідає вимогам, додержання яких є необхідним для чинності такого правочину.

Так, відповідно до пунктів 2.1.1.2.1 - 2.1.1.2.4. умов та правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту картку, яка являється власністю банку і видається в тимчасове користування. Після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити, анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору являється прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Колегія суддів не може також погодитись і з доводами апеляційної скарги про те, що відповідач не отримував кредитних коштів, так як вони були викрадені з його картки злочинним шляхом, а тому він не може відповідати за кредитним договором до завершення досудового слідства в кримінальному провадженні.

Відповідно до пунктів 1.1.2.10 1.1.2.11; 2.1.1.9.5.; 2.1.1.9.10. умов та правил надання банківських послуг, утримувач картки зобовязаний приймати міри по запобіганню втрати (кражі) Карт, стікера PayPass, ПІНа (персонального ідентифікаційного номера) або інформації, нанесеної на Карту и магнітну смугу або їх незаконного використання. ОСОБА_6, а також правоохоронні органи по факту втрати карти, стікера PayPass, ПІНа, сім-карти мобільного телефону або отримання повідомлення про їх незаконне використання. Утримувач карти зобовязаний не повідомляти ПІН, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію, не передавати карту (її реквізити) для здійснення операцій іншими особами, вживати необхідні заходи для запобігання втрати, пошкодження, викрадення карти; нести відповідальність по операціям, здійсненим з використанням ПІНа, постійного паролі, одноразових паролів, операціям по зміні ПІНа. У випадку втрати карти, ПІНа, постійного пароля, одноразових паролів або виникнення у утримувача підозри, що карта, ПІН, постійний пароль, одноразові паролі могли бути втрачені, або виникнення ризику несанкціонованого використання карти, ПІНа, постійного пароля, одноразових паролів, утримач повинен негайно звернутися до банку, клієнт, підключений до сервісу Приват-24 повинен виконати дії, необхідні для призупинення дії карти у відповідності з Інструкцією по використанню сервісу.

Згідно анкети-заяви 18 червня 2010 року ОСОБА_3 отримав платіжну карту та ПІН, що засвідчив особистим підписом. В судовому засіданні апеляційного суду відповідач пояснив, що карту він ніколи не використовував, після її отримання у відділенні банку, вона зберігається у нього. Ні саму карту, ні ПІН до неї він нікому не передавав.

Проте, з виписки по особову рахунку платіжної карти кредитного договору вбачається, що 23 червня 2010 року за допомогою платіжної карти, яка була видана ОСОБА_3, було здійснено купівлю товару в аптеці у м. Конотопі. В подальшому за допомогою цієї карти неодноразово знімались готівкові кошти в банкоматі, а також здійснювались платежі за комунальні послуги в терміналі самообслуговування також у м. Конотопі, де проживає відповідач (а. с. 187-195). Здійснення вказаних операцій без карти, а також ПІНа є неможливим.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що до правоохоронних органів з приводу крадіжки грошових коштів з його платіжної карти, ОСОБА_3 звернувся тільки після отримання даного позову від суду. Слідчим Конотопського МВ УМВС України в Сумській області на підставі заяви ОСОБА_3 внесено відомості про кримінальне правопорушення та на даний час у кримінальному провадженні, порушеному за ознаками ч. 1 ст. 185 КК України, триває досудове розслідування (а. с. 70. 71, 74).

Таким чином відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження того, що кредитні кошти надані йому банком на платіжну карту були викрадені іншою особою, а порушення вказаного кримінального провадження, не звільняє його від виконання зобовязань за кредитним договором.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді