УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» про визнання поруки припиненою, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суджу Житомирської області від 12 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 09 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «Промінь» про визнання поруки припиненою.

Посилався на те, що 07 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ТОВ «Промінь» укладений кредитний договір № 0, відповідно до якого останньому був наданий кредит у розмірі 410 218 швейцарських франків, зі сплатою 8,99 % річних строком до 07 травня 2018 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 07 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 укладений договір поруки, відповідно до якого останній зобов'язався відповідати за невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором.

У зв'язку з невиконання позичальником своїх зобов'язань, банком була направлена вимога про повернення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи те, що банком не було пред'явлено позову до поручителя протягом шести місяців з дня настання строку виконання зобов'язань, позивач просив визнати його поруку за договором поруки припиненою на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України .

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 09 грудня 2015 року, позовні вимоги задоволено. Визнано договір поруки № 0/4 від 07 травня 2007 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 припиненим. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ПАТ «УкрСиббанк» - Дорогань В.О., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 07 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ТОВ «Промінь» укладений кредитний договір № 0, відповідно до якого останньому був наданий кредит у розмірі 410 218 швейцарських франків, зі сплатою 8,99 % річних строком до 07 травня 2018 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 07 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 укладений договір поруки № 0/4, відповідно до якого останній зобов'язався відповідати за невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до п. 3.1 договору поруки, цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення зобов'язань боржника за основним договором.

21 березня 2014 року банком було направлено вимогу поручителю, в якій він вимагав повернути заборгованість протягом 31 календарних днів з дня одержання цієї вимоги (а.с. 28), а у вимозі до боржника банк встановив строк 14 днів (а.с. 27).

Починаючи з 05 квітня 2014 року банк повинен був протягом шести місяців пред'явити позов до поручителя, тобто до 05 жовтня 2014 року.

Як вбачається з ухвали Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 вересня 2015 року, банк 17 червня 2015 року звернувся до суду з позовом до ТОВ «Промінь», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а. с. 38).

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту порушення позичальникомстроку виконання зобов'язання згідно з такими умовами або у зв'язку із застосуванням банкомправа на вимогу проповернення кредиту достроково порушення встановленого банком строку дострокового повернення позичальником кредиту.

Пред'явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й міг пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Така ж право позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 02 вересня 2015 року у справі № 6-1077цс15.

Таким чином суди дійшли правильного висновку про те, що оскільки банком пропущений шестимісячний строк з моменту встановлення нового строку для виконання зобов'язань за кредитним договором, то порука вважається припиненою.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суджу Житомирської області від 12 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 09 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Євтушенко О.І., ЗавгородняІ.М.