У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики з урахуванням індексу інфляції та процентів від простроченої суми, відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 9 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між ним та ОСОБА_4 укладений договір позики, за умовами якого він передав відповідачу 10 500 грн, про що ОСОБА_4 30 травня 2014 року склала розписку.

Враховуючи, що відповідач кошти не повернула, просив стягнути на його користь суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 9 липня 2015 року рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики в сумі 10 500 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення апеляційного суду Черкаської області від 9 липня 2015 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що 22 лютого 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладений договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_4 отримала позику в сумі 25 000 грн, які зобов'язувалась повернути протягом трьох років.

30 травня 2014 року ОСОБА_4 достроково повернула ОСОБА_3 суму позики і в це же день написала нову розписку, в якій підтверджувала обов'язок сплатити ОСОБА_3 10 500 грн процентів за користування грошовими коштами, одержаними за договором позики від 22 лютого 2013 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження укладення сторонами саме договору позики.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив з новації боргу, який виник із договору позики, укладеного сторонами 22 лютого 2013 року.

Проте повністю з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитись не можна з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_3 послався на невиконання ОСОБА_4 боргових зобов'язань, підтверджених розпискою від 30 травня 2014 року.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зміна предмета або підстави позову є виключним правом позивача, що судом апеляційної інстанції враховано не було.

Новація - це спосіб припинення зобов'язання за домовленістю сторін про зміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (ч. 2 ст. 604 ЦК України).

Відповідно до ст. 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням. Заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (ст. 1047 цього Кодексу).

Юридичною підставою договору позики, що виникає при новації, буде угода сторін про припинення первісного зобов'язання, проте таких обставин суд апеляційної інстанції не встановив.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції не врахував обставини, якими обґрунтований позов, належної оцінки розписці від 30 травня 2014 року не дав, не визначився з природою виникнення такого зобов'язання і не встановив фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки допущені апеляційним судом порушення норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, рішення апеляційного суду підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 9 липня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: Т.Л.Ізмайлова С.О.Карпенко Г.І.Мостова М.І.Наумчук