АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/6735/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1338/16Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів : Прядкіної О.В., Обідіної О.І.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" на рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про безпідставне блокування банківської платіжної картки,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку (далі ПАТ КБ) "ПриватБанк" про безпідставне блокування банківської платіжної картки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30 червня 2015 року відповідачем заблоковано його картку «Універсальна». На запит позивача відповідачем пояснено, що начеб-то на дану картку хтось із числа боржників перерахував кошти в сумі 19 800 грн., які зі слів представників відповідача були помічені фарбою синього кольору із відміткою «ЛНР». Позивач особисто не поповнював рахунок міченими купюрами, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження зазначених обставин. Такі дії відповідача суперечать діючому законодавству та порушують права позивача.

У позові ОСОБА_2 просив зобовязати відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Полтавського головного регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк» розблокувати платіжну пластикову картку «Універсальна» за №152081, Debit, типу Master Card, та рахунок №0461.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2016 року провадження у справі в частині зобовязання розблокування рахунку №0461 закрито.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16 березня 2016 рокупозовні вимоги задоволені.

Зобов'язано ПАТ КБ «Приватбанк» в особі Полтавського головного регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк» розблокувати платіжну картку «Універсальна» за № 152081, типу Master Card на ім'я ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

В судове засідання апеляційної інстанції представник ПАТ КБ ПриватБанк» не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, на основі наявних матеріалів справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (№ 1702-VII від 14 жовтня 2014 року із послідуючими змінами та доповненнями), зокрема статтею 17 цього закону, визначено підстави та порядок зупинення проведення фінансових операцій.

Відповідно до п. 7 Постанови правління Національного банку України № 422 від 23.10.2013 року , що зареєстроване в Міністерстві юстиції України 13 листопада 2013 року за № 1942/24474 «Про затвердження Правил визначення платіжних ознак та обміну банкнот, розмінних та обігових монет національної валюти України» банки зобов'язані вилучати як сумнівні інші значно зношені банкноти, які розірвані (розрізані) на дві або більше частин, та в установленому порядку надсилати для проведення досліджень до уповноважених підрозділів Національного банку. Експерт Національного банку за результатами цих досліджень оформляє відповідний акт, на підставі якого банкноти можуть бути визнані платіжними, неплатіжними, навмисно пошкодженими з метою вчинення кримінального правопорушення чи підробленими.

Судом першої інстанції було встановлено та не заперечувалось жодною із сторін, що позивач ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» перебувають у договірних відносинах з приводу використання позивачем картки банку «Універсальна» №152081.

З 01 липня 2015 року відповідачем встановлено обмеження позивачу в користуванні даною карткою.

На звернення ОСОБА_2 до Полтавського ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» про розблокування картки та рахунку, останній отримав від відповідача листа від 05.10.2015 року з відмовою, у якому зазначено, що банком було ініційовано службове розслідування, в ході якого встановлено, що за допомогою терміналів самообслуговування на належну позивачу картку №5168********2081 вносились банкноти номіналом 100 грн. та 200 грн. з ознаками значного зношення/пошкодження, а саме були забруднені синім розчином. Після поповнень картки грошовими коштами, позивач знімав за допомогою кас відділень банку та банкоматів кошти, в результаті чого банк зазнав значних матеріальних збитків, так як картка поповнювалась значно зношеними/пошкодженими банкнотами, а знімались кошти платіжними готівковими банкнотами.

Як було встановлено в судовому засіданні суду першої інстанції з пояснень представника відповідача, підставою для блокування картки є поповнення 21 червня 2015 року в період часу з 10-30 до 13-35 картки коштів «міченими» купюрами.

Згідно службової перевірки від 28 липня 2015 року проведеною ПАТ КБ «Приватбанк» встановлено, що за період інкасації з 20 по 22 червня 2015 року в ДБ по Дніпропетровському РУ виникла недостача по причині вилучення з терміналу пофарбованих синьою штемпельною фарбою грошових купюр. 21.06.2015 року в період часу з 10-30 год. до 13-35 год. терміналів самообслуговування TS203168, TS208826, TS 205794, TS 202412, TS 209419 було здійснено поповнення картки, а потім 21.06.2015 року в період часу з 13:52 год. до 14:37 год. у банкоматній мережі ПриватБанк в м. Комсомольськ Полтавської області здійснено зняття грошових коштів , а також в період з 26.06.2015 року по 29.06.2015 року здійснено витрати грошових коштів у торгово-сервісній мережі м. Комсомольськ Полтавської області. В ході службового розслідування встановити, хто поповнював у терміналах самообслуговування картку клієнта ОСОБА_2 не виявилося можливим. У зв'язку з викладеним службове розслідування закінчено.

Відповідно до ч.1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. Сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, обґрунтовано виходив з того, що відповідно до положень ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

При цьому, доказів наявності законних підстав для блокування картки позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» суду не надав.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було надано доказів звернення по фактам, встановленим у службовій перевірці до Спеціально уповноважених органів та органів поліції щодо порушення кримінального провадження, а також не було надано доказів, що відповідачем направлені до Національного банку України вилучені купюри та наслідки проведення експертного дослідження.

Окрім того, банком не доведено, що позивачу на час внесення спірних коштів було відомо, що вони є пофарбованими синьою штемпельною фарбою, а матеріали справи не містять доказів про те, що кошти на рахунок позивача надійшли злочинним шляхом.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» про порушення позивачем вимог чинного законодавства, у звязку з чим і було встановлено обмеження на його картку, а також посилання банку на Правила визначення платіжних ознак та обміну банкнот, розмінних та обігових монет національної валюти України, затверджених Постановою Правління Національного банку України 23 жовтня 2013 року № 422.

Згідно п.9 Правил банки зобовязані вилучати банкноти, забруднені спеціальним розчином унаслідок несанкціонованого втручання в спецпристрій для зберігання цінностей, під час приймання готівки від фізичних і юридичних осіб за всіма видами платежів, а також для зарахування на рахунки, вклади, акредитиви та для переказів і в установленому порядку передавати їх для проведення розслідувань та відповідних досліджень до правоохоронних органів.

Однак, як уже зазначалося, ПАТ КБ «ПриватБанк» не було надано ні в суді першої, а також в суді апеляційної інстанцій будь-яких доказів на підтвердження передачі вилучених банкнот до НБУ України або звернення до правоохоронних органів для проведення їх дослідження, а також будь-яких доказів причетності позивача по факту внесення в термінали самообслуговування банкнот, забруднених синім розчином.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, дав об'єктивну оцінку зібраним у справі доказам, вірно застосувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: О.В. Прядкіна

ОСОБА_3

Згідно оригіналу ОСОБА_1