БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/6169/15-ц провадження № 2/361/192/16
У Х В А Л А

«29» квітня 2016 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Харченко Т.В.,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про повернення банківського вкладу й захист прав споживача,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває наголошена вище цивільна справа.

До суду представником відповідача публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ «КБ «ПриватБанк») ОСОБА_2 подано клопотання про направлення справи за підсудністю до суду за місцезнаходженням відповідача, тобто до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська.

У судовому засіданні представник відповідача ПАТ «КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 підтримав заявлене клопотання й просив його задовольнити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заперечував проти задоволення клопотання щодо передачі справи за підсудністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявилися у судове засідання, перевіривши матеріали цивільної справи, а також доводи в обґрунтування клопотання про направлення справи за підсудністю, суд приходить до наступного.

За загальним правилом, визначеним частиною другою статті 109 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Частиною пятою статті 110 ЦПК України передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII (далі ОСОБА_3 № 1023-XII) цей ОСОБА_3 регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За змістом пунктів 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12 квітня 1996 року № 5, - споживачем, права якого захищаються на підставі Закону № 1023-XII, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва. ОСОБА_3 не визначає певних меж своєї дії, то до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

ОСОБА_4 судової практики з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009-2012р.р.), проведеним Верховним Судом України, видно, що сам характер фінансово-кредитних відносин, стороною в якій є фізична особа, а також використані у Законі № 1023-XII та Законі України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року № 2664-III терміни «споживчий кредит», «фінансова установа», «фінансова послуга» дають підстави вважати, що правовідносини, які виникають із кредитних договорів, договорів банківського вкладу, договорів страхування, підпадають під дію Закону № 1023-XII.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача ПАТ «КБ «ПриватБанк» про направлення справи за підсудністю на підставі частини другої статті 109 ЦПК України до суду за місцезнаходженням юридичної особи задоволенню не підлягає.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Місто Бровари та Броварський район Київської області відносяться до юрисдикції Броварського міськрайонного суду Київської області.

На спірні правовідносини, які виникли між сторонами, розповсюджується дія Закону № 1023-XII. До суду позивач ОСОБА_1 подав позов відповідно до частини пятої статті 110 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 109, 110, 116, 209 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання відповідача публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про передання справи 361/6169/2015-ц за підсудністю до суду за його місцем знаходження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин