Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/1477/16-ц 2-о/382/50/16
РІШЕННЯ

іменем України

29 вересня 2016 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

Головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипоті Я.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготині, справу за заявою ОСОБА_1, Зацікавлені особи: ОСОБА_2, Яготинська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності заповіту.

Встановив:

25 березня 2016 року, у віці 89 років, померла мати ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серія І-ОК № 365069 від 29 березня 2016 р.)./ а.с. 9 /

За життя ОСОБА_3 склала на імя своїх синів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 заповіт, який був посвідчений 26 січня 2002 року, ОСОБА_5, державним нотаріусом Яготинської державної нотаріальної контори, реєстровий № 313.зЗазначений заповіт на день смерті заповідача не змінений і не скасований.

В передбачений ст. 1270 ЦК України термін спадщину спадкоємці прийняли, звернувшись із заявами про прийняття спадщини до ОСОБА_6, приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Київської області, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 45063159 від 13.09.2016, з якого вбачається, що у Спадковому реєстрі за № 59491828 зареєстрована спадкова справа № 147/2016 після смерті ОСОБА_3. / а.с. 11 /

Спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, згідно якої малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка), немає. Чоловік спадкодавця ОСОБА_7, помер 12 червня 2001 року (свідоцтво про смерть 1-БК №303412; свідоцтво про одруження ЯУ № 438857). / а.с. 12 /

При перевірці документів нотаріус виявила, що при складанні заповіту було допущено помилку при написанні прізвища заявника , а саме вказано у відповідному відмінку «Кисіль Микола Григорович», а в дійсності «Кісіль Микола Григорович».

Помилка в написанні прізвища виникла внаслідок технічної описки.

Виправлення помилки шляхом складання нового заповіту та його посвідчення є неможливим, оскільки спадкодавець ОСОБА_3 померла.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення права на спадщину за заповітом після смерті матері.

В заяві до суду заявник просив:

Встановити, що заповіт складений ОСОБА_3, яка померла 25 березня 2016 року, посвідчений 26 січня 2002 року, ОСОБА_5, державним нотаріусом Яготинської державної нотаріальної контори за реєстровим № 313, на імя ОСОБА_4 та ОСОБА_2, в дійсності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

В судове засідання заявник та зацікавлені особи не з»явились. В заявах до суду заявник підтримав свої вимоги, зацікавлені особи проти вимог заявника не заперечували та просили розглянути с праву у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають до задоволення.

Згідно ст. 16 ЦК України «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу».

На підставі п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 Цивільного кодексу України у разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене.

Згідно ст. 257 ЦПК України заяви фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

В силу п.12 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_5 України за №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Керуючись ст.. ст..ю 10, 60, 209, 212- 215, 256 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Встановити, що заповіт складений ОСОБА_3, яка померла 25 березня 2016 року, посвідчений 26 січня 2002 року, ОСОБА_5, державним нотаріусом Яготинської державної нотаріальної контори за реєстровим № 313, на імя ОСОБА_4 та ОСОБА_2, в дійсності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.