ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/1138/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ДЕАК Ю.В.

за участю

представника позивача Семеняки М.В.;

представника третьої особи ОСОБА_2;

відповідачі не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватного акціонерного товариства «Технологічна аграрна компанія об'єднана», про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 (далі по тексту - відповідач 1, ОСОБА_4), ОСОБА_5 (далі по тексту - відповідач 2, ОСОБА_5) про солідарне стягнення заборгованості за договором у розмірі 491 365,28 грн., яка складається з заборгованості за основним зобов'язанням у сумі 473 602,09 грн., штрафу у сумі 1 739,06 грн. та пені у сумі 16 024,13 грн

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного між позивачем та Приватним акціонерним товариством «Технологічна аграрна компанія об'єднана» (далі по тексту - лізингоодержувач, третя особа, ПрАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана») договору фінансового лізингу, позивач на підставі договору купівлі-продажу зобов'язується придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, у тимчасове володіння та користування за плату майно найменування та характеристики, а третя особа зобов'язалась прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі. З метою забезпечення виконання зобов'зань ПрАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана» за договорами фінансового лізингу між ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» та відповідачами було укладено договір поруки від 16 травня 2012 року, відповідно до якого останні прийняли на себе зобов'язання солідарно відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне виконання зобов'язань ПрАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана» за договорами фінансового лізингу.

Однак, лізингоодержувач та відповідачі свої зобов'язання за договором не виконали, у зв'язку з чим за ними утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як поручителів за договором фінансового лізингу з урахуванням штрафу та пені.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак від їхніх представників надійшли заяви про розгляд справи їх відсутності. Крім того, від представника відповідача 2 надійшли заперечення на позовну заяву в якій він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на припинення договору поруки, в зв'язку з пропуском строку звернення з вимогами до поручителя.

Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечував проти заявлених позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача та третьої особи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 16 травня 2012 року між ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» та ПрАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана» був укладений договір фінансового лізингу № LC6550-05/12 відповідно до умов якого, позивач на підставі договору купівлі-продажу зобов'язується придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування та характеристики якого визначаються додатком № 2 до договору, а ПрАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана» зобов'язалась прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ПрАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана» за договором фінансового лізингу № LC6550-05/12 від 16.05.2012 року між ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» та ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір поруки від 16 травня 2012 року, відповідно до умов якого останні прийняли на себе зобов'язання солідарно відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне виконання зобов'язань ПрАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана» за вказаним договором фінансового лізингу.

Відповідно до п. 1.2. договору поруки відповідачі на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання перед лізингодавцем відповідати по зобов'язанням лізингоодержувача, які виникають за договорами лізингу, включаючи, але не обмежуючись наступним: сплатити лізингові та всі інші платежі на умовах договору лізингу, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі, строки та у випадках, передбачених договорами лізингу, а також виконати інші умови договорів лізингу в повному обсязі.

Пунктом 2.1. договору поруки визначено, що у випадку невиконання лізингоодержувачем взятих на себе зобов'язань за договором лізингу, поручитель несе солідарну відповідальність перед лізингодавцем у тому ж обсязі, що і лізингоодержувач, включаючи сплату основного боргу за договором лізингу, нарахованих лізингових платежів та неустойки. А згідно з п. 3.1. даного договору у випадку невиконання або неналежного виконання лізингоодержувачем взятих на себе зобов'язань по договору лізингу, поручителі і лізингоодержувач несуть солідарну відповідальність перед лізингодавцем на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги у відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України).

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Позивач повністю виконав свої зобов'язання за договором фінансового лізингу, що підтверджується актом приймання-передачі, відповідно до якого передав передмети лізингу, а лізингоодержувач прийняв предмети лізингу.

ПрАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана» свої зобов'язання за договором фінансового лізингу належним чином не виконувала, про що неодноразово попереджалась позивачем.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про фінасовий лізинг» лізингодавец має право вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках.

Так, позивачем листом від 18 грудня 2014 року за №1881-12/2014 було повідомлено ПрАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана» про односторонню відмову від виконання вказаних договорів фінансового лізингу у зв'язку із наявністю у лізингоодержувача простроченої заборгованості, про що не заперечувалось в судовому засіданні представником позивача.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем та перевіреного судом, заборгованість перед позивачем за договором становить 473 602,09 грн.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А відповідно до ст. 611 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. А згідно з ч. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 10.3.2 Загальних умов лізинг у разі дострокового припинення договору Лізингоодержувач зобов'язаний сплатити лізингодавцю нараховані да договором штрафні санкції.

Беручи до уваги наведене та перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що сума пені та штрафу, яка підлягає стягненню становить 1 739,06 грн. та 16 024,13 грн. відповідно.

При цьому, суд не бере до уваги посилання представника відповідача 2 на припинення договору поруки, в зв'язку з пропуском строку звернення з вимогами до поручителя, з наступних підстав.

Пунктом 4.1. договору поруки передбачено, що договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до повного виконання боргових зобов'язань за договором лізингу. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов'язань у повному обсязі. Порука за цим договором також припиняється, якщо лізингодавець в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргових зобов'язань не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до п. 3.1. договору поруки сторони договору у випадку невиконання або неналежного виконання лізингоодержувачем взятих на себе зобов'язань за Договором лізингу несуть солідарну відповідальність перед лізингодавцем на всю суму заборгованості.

Судом встановлено, що 18 грудня 2014 року ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» листом №1881-12/2014 повідомив ПАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана» про односторонню відмову від виконання договорів фінансового лізингу у зв'язку із наявністю у лізингоодржувача простроченої заборгованості за договором, як це передбачено умовами даного договору.

Відповідно до п. 10.3.2 загальних умов фінансового лізингу встановлено, що у разі дострокового припинення Договору лізингоодержувач зобов'язаний сплатити лізингодавцю відповідні платежі.

За таких обставин договір фінансового лізингу не вважається припиненим, оскільки вимоги поручителям про погашення заборгованості направлені в межах строку передбаченого п. 4.1. договору поруки, а відтак не має підстав вважати що договір поруки припинений.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачі повинні нести відповідальність за невиконання Приватним акціонерним товариством «Технологічна аграрна компанія об'єднана» умов договору фінансового лізингу.

Проте, суд відмовляє позивачу у солідарному стягненні з поручителів заборгованості за договором, оскільки нормами ЦК України передбачено солідарне стягнення лише з боржника і поручителя.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідачі не виконують належним чином взяті на себе зобов'язання за вищезазначеними договорами, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в частині стягнення з кожного із відповідачів на користь позивача заборгованість договором у розмірі 491 365,28 грн., яка складається з заборгованості за основним зобов'язанням у сумі 473 602,09 грн., штрафу у сумі 1 739,06 грн. та пені у сумі 16 024,13 грн., а також судовий збір у розмірі 1 827 грн.

Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.

На підставі викладеного та керуючись стст. 3, 11, 13, 15, 16, 526, 543, 625 ЦК України, стст. 57, 60, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» () заборгованість за договором у розмірі 491 365,28 грн., яка складається з заборгованості за основним зобов'язанням у сумі 473 602,09 грн., штрафу у сумі 1 739,06 грн. та пені у сумі 16 024,13 грн., а також судовий збір у розмірі 1 827 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» () заборгованість за договором у розмірі 491 365,28 грн., яка складається з заборгованості за основним зобов'язанням у сумі 473 602,09 грн., штрафу у сумі 1 739,06 грн. та пені у сумі 16 024,13 грн., а також судовий збір у розмірі 1 827 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.