У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 26 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 27 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 23 квітня 2015 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем ЗАЗ 110308, державний номерний знак НОМЕР_1, допустив зіткнення з належним йому транспортним засобом Dacia Sandero, державний номерний знак НОМЕР_2, унаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована у приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК»), яке виплатило страхове відшкодування в розмірі 24 047 грн 19 коп.

Не погоджуючись з розміром виплаченого страхового відшкодування, ОСОБА_3, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути на його користь з ПрАТ «УПСК» залишок невідшкодованої майнової шкоди в розмірі 17 130 грн 94 коп., з ОСОБА_4 - 20 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, солідарно з відповідачів судові витрати.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 26 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_3 з ПрАТ «УПСК» 17 130 грн 94 коп. на відшкодуваня майнової шкоди, з ОСОБА_4 - 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. Стягнуто солідарно з ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 1 тис. грн та 800 грн судового збору.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 27 січня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат змінено, стягнуто на користь ОСОБА_3 із ПрАТ «УПСК» 900 грн, а з ОСОБА_4 - 100 грн, на відшкодування витрат на правову допомогу; стягнуто на користь ОСОБА_3 із ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_4 по 243 грн 60 коп. з кожного судового збору. У решті - рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПрАТ «УПСК» просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПрАТ «УПСК» у повному обсязі.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ПрАТ «УПСК», суд першої інстанції виходив із того, що у висновку експерта від 5 жовтня 2015 року № 83 встановлено, що матеріальний збиток, завданий позивачу складає 41 178 грн 13 коп., однак ПрАТ «УПСК» сплатило страхове відшкодування в розмірі 24 047 грн 19 коп., тому стягнув залишок невідшкодованої майнової шкоди в розмірі 17 130 грн 94 коп.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог до ПрАТ «УПСК», зазначивши також про те, що розмір страхової суми за полісом становить 50 тис. грн і розмір завданої позивачу майнової шкоди не перевищує його. При цьому змінив рішення суду в частині розподілу судових витрат.

Проте повністюпогодитись із таким висновком апеляційного суду не можна, тому що суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 23 квітня 2015 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем ЗАЗ 110308, державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по автомобільній дорозі Київ - Чоп, не дотримався безпечної дистанції руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Dacia Sandero, державний номерний знак НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_3

Постановою Берегівського районного суду Закарпатської області від 28 травня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Останній повністю визнав свою провину в скоєнні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована у ПрАТ «УПСК», яке 19 червня 2015 року виплатило страхове відшкодування в розмірі 24 047 грн 19 коп.

Висновком експерта від 5 жовтня 2015 року № 83 встановлено, що матеріальний збиток заподіяний власнику КТЗ - марки Daciaмоделі Sandero, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, складає 41 178 грн 13 коп. без 20 % ПДВ.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Так, правовідносини, що виникли між позивачем та ПрАТ «УПСК» неє деліктними, отже, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має пріоритет і розмір страхового відшкодування визначається на підставі цього Закону.

У п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Положенням п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно із п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Так, керуючись вимогами законодавства, ПрАТ «УПСК» протягом 10 робочих днів, 28 квітня 2015 року, направило осіб, для визначення розміру шкоди.

При цьому позивач погодився з переліком пошкоджень, зазначених експертом, підписавши акт огляду транспортного засобу.

Позивачу, як того вимагає Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 24 047 грн 19 коп., який хоча і не перевищує ліміту відповідальності, проте визначено відповідно до зазначеного Закону та умов договору страхування.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування, він має право вимоги до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи - ОСОБА_5, на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Крім того, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, що передбачено п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Таким чином, у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 316 ЦПК України апеляційний суд на зазначені вище положення закону та обставини справи уваги не звернув та не врахував, що розмір шкоди, яку повинен відшкодувати страховик потерпілій особі, повинен визначатись на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зменшуватись на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, а у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди потерпілому винною особою сплачується різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Оскільки від вирішення вимог до ПрАТ «УПСК» залежить відповідальність ОСОБА_4, то рішення апеляційного суду підлягає скасуванню в повному обсязі (ч. 3 ст. 335 ЦПК України).

За таких обставин рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, щов силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 27 січня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф.Хопта

В.А.Черненко

С.П.Штелик