Справа № 539/859/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05 липня 2016 року Лубенський міськрайонний суд
В складі: головуючого судді - Жаги Е. Г.
при секретарі судового засідання Гусак А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 січня 2016 року, близько 08 години 50 хвилин, піднімаючись вгору між селом Кононівка Лубенського району та містом Лубни на неї напали три собаки, одна з яких була породи «алабай». В результаті нападу їй було завдано тілесні ушкодження у вигляді численних укушених ран обох гомілок, голови, пошкодження лівого передпліччя. Як було встановлено пізніше, собаки, що її покусали знаходяться у власності відповідача ОСОБА_2.
З заявою про отримання тілесних ушкоджень вона звернулася 10.01.2016 року до Лубенського відділу поліції.
Оскільки рани були серйозні, то вона знаходилася на амбулаторному лікуванні з 11.01.2016 року по 01.03.2016 року.
Під час лікування, 15.01.2016 року до неї прийшов відповідач і запропонував оплатити її лікування, а також надав розписку в тім, що він зобовязується сплатити їй 7000 гривень моральної шкоди і попросив написати заяву до поліції про те, що вона претензій не має. У відділі поліції, під диктовку інспектора поліції ОСОБА_3 вона написала таку заяву.
20.01.2016 року інспектором поліції Лубенського ВП ОСОБА_4 було зроблено висновок про результати перевірки розгляду її повідомлення від 10.01.2016 року, якою розгляд повідомлення було завершено, а адміністративні матеріали відносно правопорушення передбаченого ст. 154 КУпАП відносно ОСОБА_2 надіслано до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лубенської міської ради для вжиття відповідних заходів.
До цього часу відповідач ОСОБА_2, не зважаючи на дану розписку, не сплатив їй кошти ні за лікування, ні за відшкодування моральної шкоди.
Те, що власником собак, які її покусали є ОСОБА_2 підтверджується висновком про результати перевірки розгляду повідомлення від 10.01.2016 року, постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лубенської міської ради про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розпискою відповідача.
Після отриманої в результаті укусів травми і перебування на лікуванні в поліклінічному відділенні Лубенської КЦМЛ нею було понесено витрати на придбання лікарських препаратів в сумі 857 грн.28 коп. Крім того, в результаті нападу на неї собак стали непридатними для подальшої експлуатації штани спортивні вартістю 360 грн., ботинки вартістю 950 грн. та пальто вартістю 900 грн. Всього завдана їй матеріальна шкода складає 3 067 грн.28 коп.
Крім того, їй була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що в момент самої пригоди та тривалий час після неї вона постійно відчувала і відчуває сильний фізичний біль, перенесла великі моральні страждання від отриманої травми. Тривалий час нею був витрачений на лікування, але і зараз вона страждає від болю. Під час лікування вона змушена була звертатись до правоохоронних органів за захистом свого права, витрачати кошти на лікування, транспортні витрати, що створювало додаткові проблеми для бюджету сімї та потребувало додаткових зусиль. Також, у звязку з отриманими травмами вона змушена була тривалий час не працювати. Розмір спричиненої їй моральної шкоди вона оцінює в 12 000 грн.
Прохала суд стягнути з відповідача на її користь 3 067 грн. 28 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 12 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди а також понесені нею судові витрати.
В судове засідання позивач не зявилася, звернулись до суду з заявою в якій прохала справу розглядати без її участі та без участі її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання через оголошення в газеті «Зоря Полтавщини» від 24 червня 2016 року, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
На підставі статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів.
Відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що 10 січня 2016 року, близько 08 години 50 хвилин, піднімаючись вгору між селом Кононівка Лубенського району та містом Лубни, позивач ОСОБА_1 зазнала нападу трьох собак, одна з яких була породи середньоазіатської вівчарки. В результаті нападу їй було завдано тілесні ушкодження у вигляді численних укушених ран обох гомілок, голови, пошкодження лівого передпліччя, що підтверджується довідкою, наданою лікарем-травматологом від 17.02.2016 року (а.с.6), випискою із медичної карти хворого (а.с.7). Пізніше було встановлено, що собаки, які її покусали знаходяться у власності відповідача ОСОБА_2, що підтверджується листом адміністративної комісії Лубенської міської ради від 18.03.2016 року (а.с.22) та розпискою відповідача ОСОБА_2Г.(а.с.12).
З заявою про отримання тілесних ушкоджень позивач звернулася 10.01.2016 року до Лубенського відділу поліції. В результаті розгляду даної заяви інспектором поліції Лубенського ВП ГУНП в Полтавські області ОСОБА_4 було винесено висновок про результати розгляду повідомлення громадянки ОСОБА_1, з якого вбачається, що в ході проведеної перевірки встановлено, що в даній події вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.154 КУПАП. У звязку з цим на власника собак громадянина ОСОБА_2, мешканця кооперативу «Здоровя», дачної ділянки № 7, що розтащована в м. Лубнах по вул. Кононівській було складено адміністративний протокол, який в подальшому був направлений на розгляд адміністративної комісії при Лубенському міськвиконкомі Полтавської області для прийняття рішення. Також з останнім була проведена робота профілактичного характеру про недопустимість подібних ситуацій (а.с.5).
Позивач ОСОБА_1 знаходилася на амбулаторному лікуванні з 11.01.2016 року по 01.03.2016 року, що також підтверджується випискою з її медичної карти (а.с.7).
Як стверджує позивач, під час лікування, 15.01.2016 року до неї приходив відповідач ОСОБА_2 і запропонував оплатити її лікування, а також надав розписку в тім, що він зобовязується сплатити їй 7000 гривень моральної шкоди (а.с.12) , також він попросив написати заяву до поліції про те, що вона претензій не має.
Така заява позивачем дійсно була написана, що відображено у висновку інспектора поліції Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області про результати розгляду по повідомленню громадянки ОСОБА_1Ф.(а.с.5).
Але, як стверджує позивач, до цього часу відповідач ОСОБА_2, не зважаючи на дану розписку, не сплатив їй кошти ні за лікування, ні в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Як зазначено позивачем, після отриманої в результаті укусів травми і перебування на лікуванні в поліклінічному відділенні Лубенської КЦМЛ нею було понесено витрати на придбання лікарських препаратів в сумі 857 грн.28 коп., що підтверджується копіями відповідних чеків на придбання медикаментів (а.с.8-10). Крім того, в результаті нападу на позивача собак стали непридатними для подальшої експлуатації одяг : штани спортивні вартістю 360 грн., ботинки вартістю 950 грн. та пальто вартістю 900 грн., що підтверджується відповідними товарними чеками (а.с.11). Всього завдана їй матеріальна шкода складає 3 067 грн.28 коп.
Також, як стверджує позивач, їй була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що в момент самої пригоди та тривалий час після неї вона постійно відчувала і відчуває сильний фізичний біль, перенесла великі моральні страждання від отриманої травми. Тривалий час нею був витрачений на лікування, але і зараз вона страждає від болю. Під час лікування вона змушена була звертатись до правоохоронних органів за захистом свого права, витрачати кошти на лікування, транспортні витрати, що створювало додаткові проблеми для бюджету сімї та потребувало додаткових зусиль. Також, у звязку з отриманими травмами вона змушена була тривалий час не працювати. Розмір спричиненої їй моральної шкоди вона оцінює в 12 000 грн.
У відповідності до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утримання службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Судом також встановлено, що собаки належні ОСОБА_2, які утримувалися з порушенням «Правил утримання собак, котів та диких тварин в м. Лубни» , затверджених рішенням виконавчого комітету №20 від 30.01.2002 року, де мешканцям індивідуальних будинків дозволяється утримувати собак в огороджених подвірях на привязі, або без привязі у вольєрах, дійсно напали на вулиці на громадянку ОСОБА_1, спричинивши їй укуси, та порвавши її одяг.
А тому, на підставі ст.1187 ЦК України, завдана шкода ОСОБА_1, заподіяна власником джерела підвищеної небезпеки, підлягає відшкодуванню.
Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Суд приходить до висновку, що позивачем надано достатньо доказів, що підтверджують факт завдання їй матеріальної та моральної шкоди з вини відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є власником собак, які являються джерелом підвищеної небезпеки, а тому, відповідно до закону, зобов'язаний відшкодувати позивачу шкоду.
Керуючись ст. ст. ст.ст.10, 15, 60, 212, 213, 214, 215, 218, 224 ЦПК України, на підставі ст.ст. 16, 22, 23, 1167, 1187 ЦК України, постановою № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» , -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 067 (три тисячі шістдесят сім) грн. 28 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 12 000 (дванадцять тисяч ) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1929 грн.20 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.
Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_5 Е. Г.