У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 27 квітня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі: Черненко В.А., Журавель В.І., Штелик С.П., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року, встановила: У лютому 2015 року закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 24 січня 2008 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 8 тис. грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не надавав своєчасно банку грошових коштів для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами, внаслідок чого станом на 31 січня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 23 087 грн 40 коп, з якої: 8 077 грн 47 коп. - заборгованість за кредитом; 11 722 грн 43 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 950 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом; 250 грн - штраф (фіксована частина); 1 087 грн 50 коп. - штраф (процентна складова). З огляду на викладене, просив стягнути з ОСОБА_4 на свою користь 23 087 грн 40 коп. Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 10 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року, у задоволенні позову відмовлено. У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Зокрема, суд на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позов подано позивачем поза межами строку позовної давності, про застосування якої просив відповідач (ст. ст. 256, 257, 261, 267 ЦПК України). Судом також вірно зазначено, що зі спливом строку позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки). Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити. Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: В.А. Черненко В.І. Журавель С.П. Штелик
й