Справа № 548/2099/15-ц
Провадження № 2/548/45/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2016 р. Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Старокожко В.П.

за участю секретаря Листопад В.Л.;

представника СВК ім.. Шевченка арбітражного керуючого ОСОБА_1;

відповідача ОСОБА_2;

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол Полтавської області цивільну справу за позовом сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Шевчена Хорольського району в особа арбітражного керуючого ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору безпроцентної фінансової позики від 29.12.2006 року на суму 264546 грн. 00 коп.,-

ВСТАНОВИВ

В листопада 2015 року сільськогосподарський виробничий кооператив імені Шевченка Хорольського району ( далі по тексту СВК ім.. Шевченка) в особі арбітражного керуючого ОСОБА_1, який ухвалою господарського суду Полтавської області від 29.09.2015 року призначений ліквідатором СВК ім.. Шевченка (далі по тексту представник позивача) звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позову зазначив, що 29.12.2006 року між фізичною особою ОСОБА_2 та сільськогосподарським виробничим кооперативом ім.. Шевченка Хорольського району в особі його директора ОСОБА_2 було укладено договір безпроцентної фінансової допомоги на суму 264546 грн. 00 коп. Вказує, що цей договір є недійсним, так як він укладений в порушення ч.3 ст. 238 ЦК України, згідно якої представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він є одночасно, а також щодо інших осіб встановлених законом. при цьому послався на правову позицію Верховного Суду України від 23.09.2014 року у справі № 911/3556/13 в якій зазначено, що договір укладений від імені обох сторін однією ж і тією ж особою, направлений на реалізацію інтересів однієї особи, тому такий договір підлягає визнанню недійсним. В звязку з чим просив визнати вищевказаний договір недійсним.

В судовому засіданні представник СВК імені Шевченка позов підтримав з підстав зазначених у ньому, надав суду письмові пояснення до позову.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не підтримали. В обґрунтування заперечень пояснили, що спірний договір не направлений на реалізацію прав ОСОБА_4, так як укладений не в інтересах останнього, а в інтересах підприємства, тому, що за цим договором ОСОБА_5 не отримує ніякої фінансової вигоди, тому в задоволенні позову просили відмовити.

Розглянувши матеріали справи, допитавши сторони, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, і це не заперечується сторонами по справі 19.12.2006 року між фізичною особою ОСОБА_2 та сільськогосподарським виробничим кооперативом імені Шевченка, Хорольського району укладено договір безпроцентної фінансової позики на суму 264546 грн. 00 коп., відповідно до якого позикодавець (ОСОБА_2В.) надав безпроцентну фінансову допомогу СВК імені Шевченка на вищевказану суму, яка до цього часу не повернена відповідачу, в звязку з чим відповідача включено до реєстру вимог кредиторів, відповідно до ухвали господарського суду Полтавської області від 01.04.2010 року.

Як вбачається зі спірного договору, від імені СВК імені Шевченка він підписаний відповідачем ОСОБА_2, який на час укладання зазначеного договору був директором підприємства.

Відповідно до ч. 3 ст. 92 ЦК України органи чи інші особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов'язані діяти в її інтересах добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства та скріплюється печаткою.

Відповідно до ч. 3 ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Суд встановлено, і це не заперечується сторонами по справі, що спірний договір безпроцентної фінансової допомоги, який по своїй природі є договором позики, як від імені позичальника так і боржника, було укладено однією і тією ж особою, тобто договір направлений на реалізацію інтересів однієї особи.

Тому позов є обґрунтованим, і таким, що підлягає задоволенню, а спірний договір визнанню недійсним.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду України від 23.09.2014 року у справі 911/3556/13 де зазначено, що договір укладений від імені обох сторін однією і тією ж особою, направлений на реалізацію інтересів однієї особи, тому такий договір підлягає визнанню недійсним.

Твердження представника відповідача, що спірний договір безпроцентної фінансової не направлений на реалізацію прав відповідача, а тому не може бути визнаний недійсним не заслуговують на увагу, так як за договором позики, яким фактично являється договір безпроцентної фінансової допомоги, позикодавець ОСОБА_5 має право стягнути із боржника, відповідно до ст. 625 ЦК України відсотки за користування коштами та суми інфляції, тому вказаний спірний договір не може бути визнаний таким, що не направлений на реалізацію прав позичальника.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що мета - збереження реальної вартості фінансових активів, в даному випадку має місце, так як позикодавець має право на стягнення із боржника, відповідно до ст. 625 ЦК України боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від встановленої суми боргу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір безпроцентної фінансової допомоги укладений 29 грудня 2006 року між ОСОБА_2 та Сільськогосподарським виробничим кооперативом імені Шевченка, Хорольського району в особі його голови ОСОБА_2 на суму 264546 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Шевченка, Хорольського району судовий збір в сумі 1218 грн. в рахунок відшкодування витрат на оплату державного мита.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: