У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічної компанії з обмеженою відповідальністю «Економі банк Н.В.» до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою публічної компанії з обмеженою відповідальністю «Економі банк Н.В.» на рішення апеляційного суду Київської області від 9 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року публічна компанія з обмеженою відповідальністю «Економі банк Н.В.» (далі - ПКОВ «Економі банк Н.В.») звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 9 лютого 2006 року між нею та компанією Інмара Холдінгс Інк. укладено генеральний кредитний договір, відповідно до умов якого ПКОВ «Економі банк Н.В.» відкрила позичальнику кредитну лінію в іноземній валюті та встановила ліміт кредитування у розмірі 5 000 000 Євро. 13 березня 2009 року між ПКОВ «Економі банк Н.В.» та компанією Інмара Холдінгс Інк. укладено додатковий договір до генерального кредитного договору від 9 лютого 2006 року, за умовами якого сторони погодили, що сума заборгованості позичальника перед ПКОВ «Економі банк Н.В.» станом на дату укладення додаткового договору становить 2 700 000 доларів США, кінцевий строк виконання зобов'язання за кредитним договором встановлено до 13 березня 2012 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 20 липня 2009 року між ПКОВ «Економі банк Н.В.», ОСОБА_4 і ОСОБА_5 укладено іпотечний договір, відповідно до пункту 1.1 якого предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,150 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцям на праві спільної часткової власності. Відомості про іпотеку внесені до Державного реєстру іпотек, накладено заборону на відчуження нерухомого майна. Позивач зазначав, що без його відома і згоди відомості про реєстрацію іпотеки були вилучені з Державного реєстру іпотек. ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відчужили зазначену земельну ділянку ОСОБА_3 за договором дарування від 30 листопада 2011 року.

У порушення умов генерального кредитного договору позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 19 грудня 2012 року утворилась заборгованість у розмірі 3 138 875, 40 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 28 грудня 2012 року становить 25 089 031 грн 07 коп. Таким чином, просив позов задовольнити.

Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 4 вересня 2013 року позов ПКОВ «Економі банк Н.В.» задоволено.

У рахунок погашення заборгованості за генеральним кредитним договором від 9 лютого 2006 року компанії Інмара Холдінгс Інк. в сумі 3 138 875,40 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 28 грудня 2012 року становить 25 089 031 грн 07 коп., яка складається із заборгованості за основною сумою кредиту 2 469 605,50 доларів США, за процентами та штрафними процентами (з 9 лютого 2006 року по 13 березня 2009 року) 153 090,80 доларів США, за процентами (з 13 березня 2009 року по 31 березня 2010 року) 110 854,53 доларів США, за штрафними процентами (з 1 квітня 2010 року по 19 грудня 2012 року) 405 324,57 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,150 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом продажу на прилюдних торгах, за початковою ціною, що буде встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 9 листопада 2015 року заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 4 вересня 2013 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПКОВ «Економі банк Н.В.» відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ПКОВ «Економі банк Н.В.» просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив із того, що позичальник компанія Інмара Холдінгс Інк. зобов'язання за генеральним кредитним договором належним чином не виконує і банк згідно із Законом України «Про іпотеку» та умовами договору іпотеки має право на звернення стягнення на предмет іпотеки. Відомості про реєстрацію іпотеки були вилучені з Державного реєстру іпотек без відома і згоди банку, а ОСОБА_3, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про іпотеку» набув статусу іпотекодавця й відповідає за порушення будь-якого зобов'язання, що забезпечене цим іпотечним договором.

Скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що вилучення відомостей із Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відбулося за заявою та відома позивача. Дії нотаріуса щодо виключення з Реєстру запису про обтяження майна іпотекою не оскаржені та не визнані незаконними. Таким чином, спірна земельна ділянка не є предметом іпотеки, а тому на неї не можна звернути стягнення.

Проте повністю з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами установлено, що 9 лютого 2006 року між ПКОВ «Економі Банк Н.В.» та компанією Інмара Холдінгс Інк. було укладено генеральний кредитний договір, відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику кредитну лінію в іноземній валюті, ліміт кредитування становить 5 000 000 євро.

13 березня 2009 року між ПКОВ «Економі Банк Н.В.» та компанією Інмара Холдінгс Інк. укладено додатковий договір до генерального кредитного договору від 9 лютого 2006 року, за умовами якого сторони погодили, що сума заборгованості позичальника за генеральним кредитним договором станом на дату укладення додаткового договору становить 2 700 000 доларів США.

На забезпечення виконання зобов'язань за генеральним кредитним договором 20 липня 2009 року між ПКОВ «Економі БанкН.В.» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено іпотечний договір. Відповідно до пункту 1.1 цього договору предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,150 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Земельна ділянка належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 11 вересня 2008 року. На відчуження предмета іпотеки приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 накладено заборону.

Пунктом 4.1.1 іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцями разом чи окремо будь-якого зобов'язання, що виникає з цього договору, або у разі порушення боржником будь-якого зобов'язань, що забезпечене цим договором.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за генеральним кредитним договором за позичальником станом на 19 грудня 2012 року виникла заборгованість у розмірі 3 138 875,40 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 28 грудня 2012 року становить 25 089 031 грн 7 коп.

При цьому 30 листопада 2011 року представник ПКОВ «Економі Банк Н.В.» звернувся із заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гнідюка О.Б. про зняття заборони відчуження нерухомого майна - земельної ділянки загальною площею 0,150 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частинах та вилучення записів з відповідних реєстрів у зв'язку з виконанням зобов'язання ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є майновими поручителями за іпотечним договором від 20 липня 2009 року. До заяви додав договір іпотеки, повідомлення про виключення запису з Державного реєстру іпотек та заяву про вилучення обтяження об'єкта нерухомого майна, які видані 30 листопада 2011 року.

З інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що 30 листопада 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. вилучено обтяження іпотекою земельної ділянки, знято заборону відчуження вказаної земельної ділянки та вилучено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження земельної ділянки.

Крім того, 30 листопада 2011 року було укладено нотаріально посвідчений договір дарування, відповідно до умов якого ОСОБА_4, ОСОБА_5 подарували зазначену вище земельну ділянку ОСОБА_3

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Разом з тим апеляційний суд не звернув уваги на доводи представника позивача про те, що кредитні зобов'язання станом на дату розгляду справи залишаються невиконаними, посилання на заяву від 30 листопада 2011 року про виконання основного зобов'язання та зняття заборони відчуження спірної земельної ділянки не є обґрунтованими, оскільки факт виконання зобов'язання має підтверджуватися належно завіреними розрахунковими документами (платіжні доручення, повідомлення, виписки по особовому рахунку тощо), які додані до матеріалів справи не були.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У порушення зазначених норм процесуального права суд на наведені докази уваги не звернув, не надав їм оцінку у сукупності з іншими доказами та не встановив обставин справи, на підтвердження яких ці докази надано.

Крім того, апеляційний суд не звернув уваги на доводи представника позивача про те, що заява про вилучення спірної земельної ділянки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна подана представником позивача ОСОБА_9, довіреність на ім'я якого не оформлена належним чином, найменування ПКОВ «Економі банк Н.В.» вказано неправильно та довіреність підписана від імені особи, яка не входить до підписантів, позивач нікого в Україні не уповноважував робити від імені банку заяви про погашення боргу позичальника.

Таким чином, ураховуючи, що апеляційним судом не встановлені всі фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, та допущені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, судове рішення апеляційного суду відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічної компанії з обмеженою відповідальністю «Економі банк Н.В.» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 9 листопада 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик

С.Ф. Хопта