Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 332/2196/15 Головуючий у 1 інстанції: Мєркулова Л.О.
№ провадження 22-ц/778/870/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1В
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„21 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП «Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа: ОСОБА_2, про визнання поруки припиненою, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У позові зазначало, що 27.05.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого після АТ «ОТП Банк» стало ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику для придбання нерухомого майна 9 500,00 доларів США, з кінцевим терміном погашення 27.05.2028 року, зі сплатою фіксованого відсотку у розмірі 5,99 % річних та FIDR (процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору).

В порядку забезпечення виконання кредитного договору між банком та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки, згідно з яким поручитель зобовязався відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання позичальником боргових зобовязань по кредитному договору у повному обсязі.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 свої зобовязання за кредитним договором своєчасно та належним чином не виконує, в результаті чого станом на 22.12.2014 року утворилась заборгованість в сумі 207 914 грн. 89 коп., яка складається із суми заборгованості за тілом кредиту - 7 666,48 доларів США, що еквівалентно 120 895 грн. 56 коп., та пені, нарахованої за період з 22.12.2013 року по 22.12.2014 року на суму заборгованості в розмірі 1% на кожний день прострочення сплати кредиту, у розмірі 87 019 грн. 33 коп., просило суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 207 914 грн. 89 коп. та судові витрати по справі.

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третя особа: ОСОБА_2, про визнання поруки припиненою.

В зустрічному позові зазначав, що 27 травня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір на суму 9 500,00 доларів США, з датою остаточного повернення 27.05.2028 року, в забезпечення виконання якого 27 травня 2008 року між ним та банком було укладено договір поруки.

26 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» продав (відступив) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права на кредитний портфель.

23 листопада 2011 року банк, шляхом надсилання листа засобами поштового зв'язку, звернувся до нього з досудовою вимогою про погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором та вимагав достроково виконати боргові зобов'язання позичальника в повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги, сплативши на відповідний рахунок, що відкритий у банківській установі, 8 554,30 доларів США залишок заборгованості за кредитом; 524,07 доларів США- суму процентів (відсотків) за користування кредитом.

Відповідно до п. 3.4 договору поруки, обов'язок поручителя виконати боргові зобов'язання виникає при отриманні від кредитора відповідної вимоги, така вимога вважається отриманою поручителем, якщо кредитор надіслав її поштою за адресою, вказаною в цьому договорі.

Таким чином, внаслідок надсилання досудової вимоги про повне погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем було змінено строк виконання основного зобов'язання і встановлено новий строк - 30 днів з дня отримання вимоги, надісланої 23.11.2011 року.

Після 23.12.2011 року, тобто після спливу 30-денного строку з дня направлення вимоги, ані банк, ані його правонаступник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з іншими вимогами до нього не звертались, направлену вимогу не відкликали, із відповідним позовом до нього, як до поручителя, товариство звернулося лише у травні 2015 року, тобто після спливу 6 місяців від дня настання зміненого строку виконання основного зобовязання.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд визнати поруку за договором поруки від 27.05.2008 року, укладеним між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», припиненою.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2015 року зустрічну позову заяву обєднано в одне провадження з первісним позовом.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2015 року у задоволені позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», тертя особа: ОСОБА_2, про визнання поруки припиненою - задоволено.

Визнано припиненою поруку за договором поруки № SR 202/003/2008 від 27.05.2008 року, що укладений між ОСОБА_3 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк».

Стягнуто з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на користь ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог щодо солідарного стягнення заборгованості та про відмову у задоволені зустрічного позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити процент.

Судом встановлено, що 27.05.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого став АТ «ОТП Банк», та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику для придбання нерухомого майна кредит у розмірі 9 500,00 доларів США, зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого процента у розмірі 5,99 % річних та FIDR (процентної ставки за строковими депозитами фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору).

Датою остаточного повернення кредиту було встановлено 27.05.2028 року.

В порядку забезпечення виконання кредитного договору між банком та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки, згідно з яким поручитель зобовязався відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання позичальником боргових зобовязань по кредитному договору у повному обсязі.

26 листопада 2010 року між ПАТ „ОТП Банк та ТОВ „ ОТП Факторинг Україна укладено договір купівлі-продажу кредитного портфеля, за умовами якого до ТОВ „ОТП Факторинг Україна перейшло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі й кредитним договором від 27.05.2008 року, та забезпечувальними договорами.

Відповідно до п.1.9.1 кредитного договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником або поручителем своїх боргових чи інших зобовязань. При цьому зобовязання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобовязань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги.

Згідно п.1.9.2 договору, в будь-який час після предявлення банком вимоги і до її фактичного виконання позичальником банк має право відкликати свою вимогу. Таке відкликання вимоги здійснюється банком в письмовій формі. В разі такого відкликання банком вимоги, боргові зобовязання підлягають виконанню позичальником в розмірі,порядку та строки, що визначені цим договором, якщо сторони не домовились про інше.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_3 та відмовляючи у задоволенні заявлених до нього вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про солідарне стягнення з нього, як з поручителя, заборгованості за кредитним договором від 27.05.2008 року, суд виходив з доведеності доводів ОСОБА_3 щодо припинення поруки на момент звернення до нього із позовом про стягнення заборгованості.

Вказаний висновок суду є обґрунтованим та таким, що погоджується з фактичними обставинами справи та вимогами норм матеріального права.

Судом встановлено, що у звязку з неналежним виконанням ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором, листом від 21.11.2011 року ТОВ „ОТП Факторинг України направило поручителю ОСОБА_3 23.11.2011 року вимогу про дострокове погашення заборгованості, доказів про її відкликання в порядку п.1.9.2 договору не надало, у звязку з чим суд дійшов правомірного висновку, що таким чином ТОВ „ОТП Факторинг України змінило строк виконання основного зобовязання за кредитним договором на 23.12.2011 року, виходячи з умов п.1.9.1 договору, а з позовом до ОСОБА_3 звернулося лише у травні 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязань боржником.

Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Оскільки строк виконання основного зобовязання був змінений на 23.11.2011 року і у цей строк зобовязання щодо дострокового повернення кредиту виконано не було, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що у травні 2015 року, тобто на час звернення із позовом, порука припинилась.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не вірно застосував вказані норми матеріального права, не врахувавши, що зобовязання з повернення кредиту мали виконуватися щомісячними платежами, є безпідставними, оскільки саме факт прострочення повернення чергових платежів і надав позикодавцю право змінити строк виконання основного зобовязання шляхом повернення несплаченої частини кредиту.

Виходячи із наданого ТОВ „ОТП Факторинг Україна розрахунку, станом на 22.12.2014 року заборгованість за договором становила 207 914 грн. 89 коп. і складалася із суми заборгованості за тілом кредиту - 7 666,48 доларів США, що еквівалентно 120 895 грн. 56 коп., та пені, нарахованої за період з 22.12.2013 року по 22.12.2014 року на суму заборгованості в розмірі 1% на кожний день прострочення сплати кредиту, у розмірі 87 019 грн. 33 коп.(а.с.9), заборгованості зі сплати відсотків станом на 22.12.2014 року ОСОБА_2 не мала.

Вказаний розрахунок, який ОСОБА_2 не спростовувався, ТОВ „ОТП Факторинг Україна надало в якості письмового доказу на підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27.05.2008 року станом на 22.12.2014 року у сумі 207 914 грн. 89 коп., зазначений предмет позову та його підстави позивачем не змінювались.

Відмовляючи у задоволенні вимог ТОВ „ОТП Факторинг Україна про стягнення вказаної суми заборгованості з ОСОБА_2, суд послався на те, що під час розгляду справи сторонами були змінені умови кредитного договору шляхом прийняття ОСОБА_2 направленої їй пропозиції сплачувати, зокрема, в рахунок погашення кредиту по 1000 доларів США протягом 10 місяців, а строк виконання нового зобовязання ще не настав.

З вказаним висновком суду погодитися не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 31 ЦПК України підставами позову, які може змінити лише позивач, є обставини, яким позивач обґрунтовує свої вимоги.

Заявлені ТОВ „ОТП Факторинг Україна позовні вимоги до ОСОБА_2 позивач обґрунтовував невиконанням позичальником умов кредитного договору від 27.05.2008 року станом на 22.12.2014 року і вказані вимоги у ході розгляду справи у відповідності до нових домовленостей в порядку ст. 119 ЦПК України не змінював, у звязку з чим підстав для дослідження нових домовленостей та ступеню їх виконання суд першої інстанції не мав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, якою визначений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а за вимогами ч.3 ст. 58 ЦПК України, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, суд послався на обставини, які предметом спору не були, отже порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в цій частині з ухваленням нового, яким позовні вимоги ТОВ „ОТП Факторинг України до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити у звязку з їх доведеністю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають присудженню з ОСОБА_2 на користь ТОВ „ОТП Факторинг Україна і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 7941 грн. 36 коп.(а.с.1,117).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2015 року по даній справі в частині відмови у задоволенні позову ТОВ«ОТП «Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП «Факторинг Україна»(п/р 3333 в АТ „ОТП Банк м. Київ, МФО 300528, ) заборгованість за кредитним договором від 27.05.2008 року станом на 22.12.2014 року у сумі 207914 грн. 89 коп., з яких 120895 грн.56 коп. заборгованість за тілом кредиту, 87019 грн. 33 коп.- пеня за період з 22.12.2013 року по 22.12.2014 року, а також судові витрати по сплаті судового збору у сумі 7941 грн. 36 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: