Справа № 2-301/11 Головуючий у 1 інстанції: Чонка В.В.
Провадження № 22-ц/773/725/16 Категорія: 81 Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Федонюк С.Ю.,

суддів - Завидовської-Марчук О.Г., Свистун О.В.,

з участю:

секретаря - Концевич Я.О.,

заявника - ОСОБА_1,

боржника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, заінтересовані особи - Другий відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 17 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

В січні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою, мотивуючи вимоги тим, що рішенням Горохівського районного суду від 10 травня 2011 року в її користь було стягнуто борг за договором позики в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в сумі 9624,50 грн. Зазначає, що виконавчий лист за вказаним рішенням після неодноразово пред'явлення до ВДВС їй було повернуто 29 травня 2014 року без виконання, та визначено строк для його пред'явлення до 29 травня 2015 року. Однак, вона у зв'язку з виникненням певних причин особистого характеру, які зумовили пропуск строку для повторного пред'явлення виконавчого листа до виконання, звернулась до виконавчої служби лише у грудні 2015 року. 03 грудня 2015 року державний виконавець постановив відмовити їй у прийнятті до провадження виконавчого листа. Тому заявниця просила суд визнати причини пропуску строку поважними та поновити його.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 17 березня 2016 року заяву задоволено. Визнано причини пропуску строку поважними та поновлено заявнику строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа №2-301-11 від 12.07.2011 року, виданого Горохівським районним судом Волинської області.

Не погоджуючись із ухвалою суду, боржник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати ухвалу суду та постановити нову - про відмову в задоволенні заяви .

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню та оскаржувана ухвала - скасуванню, а справу слід направити до цього ж суду на новий розгляд.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Як встановлено ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Виконання судового рішення є обов'язком відповідача з часу набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» зі змінами, які набрали законної сили 09 березня 2011 року, виконавчі документи, зокрема по виконанню судових рішень, можуть бути пред'явлені до виконання протягом року.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню,- з наступного дня після його постановлення.

Згідно з нормами ст. 23 Закону строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення .

Відповідно до ст. 24 Закону державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову. Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Процесуальний порядок вирішення судом питання про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання передбачений ст.371 ЦПК України.

Нормами ст.371 ЦК України встановлено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Зі змісту даної статті вбачається, що у Кодексі не наведено причин, які можна вважати поважними при пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, тому суд їх визначає у кожному конкретному випадку на підставі доказів, поданих стягувачем. Суд повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку, наявності або відсутності підстав для висновку про переривання строку пред'явлення виконавчого документу до виконання, та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Судом першої інстанції не досліджувалось та не було з'ясовано обставини, пов'язані з виконавчим провадженням щодо примусового виконання судового рішення про стягнення боргу з обох боржників - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з часу видачі виконавчого листа, тобто з 12.07.2011 року.

В суді апеляційної інстанції стягувач ОСОБА_1 як на поважну причину пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання покликалась на участь у проведенні поховання дружини рідного брата, що було взято до уваги судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, а також на наявність у неї малолітньої дитини, однак жодних доказів на підтвердження цих обставин судом до справи не долучено і їх не досліджено. В той же час, ОСОБА_2 в суді заявляла, що борг ОСОБА_3 погашався, однак судом першої інстанції вказані обставини не були предметом дослідження.

Право осіб, які беруть участь у справі, на інформацію про час і місце судового розгляду справи, брати участь у судовому засіданні передбачено також ч.2 ст.6, ч.1 ст.27 ЦПК України.

Нормою ч. 2 ст. 74 ЦПК України передбачено, що судові повідомлення сторін здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

У справі взагалі відсутні відомості про те, що судом були направлені заінтересованим особам повідомлення про розгляд 17 березня 2016 року заяви ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку.

В матеріалах справи відсутні докази того, що заінтересовані особи боржники ОСОБА_2 і ОСОБА_3 повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду, а саме немає жодного поштового повідомлення чи розписки вказаних осіб.

Розглянувши заяву про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання без повідомлення усіх сторін, суд порушив їх конституційне та процесуальне право на участь у судовому засіданні, не забезпечив можливість давати пояснення судові, надавати та досліджувати докази щодо поважності причин пропуску процесуального строку.

Крім того, як вбачається з поданої до суду першої інстанції заяви ОСОБА_1 від 17 березня 2016 року, заявниця просить розгляд справи слухати у її відсутності, подала копії документів, а саме: копію свідоцтва про шлюб, копію картки платника податків, копію паспорта, що свідчать про зміну прізвища заявника з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 ще з 2012 року. Однак дана обставина була залишена поза увагою суду при розгляді даної справи.

Вказані обставини мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

З огляду на те, що суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення питання про поновлення строку пред'явлення виконавчого документу, оскаржувана ухвала на підставі п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 17 березня 2016 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді