Справа №173/364/16-ц
Провадження №2/173/340/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 5 серпня 2014 року помер її чоловік ОСОБА_5. За життя чоловік склав заповіт, яким все майно заповів позивачу. На день його смерті залишилося спадкове майно ? частина житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: вул.. Кошового, 23 смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 5 січня 1996 року. Після смерті чоловіка позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що право власності на житловий будинок не було зареєстровано. На підставі вищевикладеного позивач просила суд визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: вул.. Кошового, 23 смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_5.

В попередньому судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав зазначених у заяві. В подальшому подала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач, Новомиколаївська селищна рада, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі та визнання позову.

Відповідач, ОСОБА_2, в попередньому судовому засіданні позов визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суду пояснила, що вона є сестрою померлого ОСОБА_5 та є власником другої половини будинку.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4, в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

5 січня 1996 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6, а саме на житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами та будівлями, розташований за адресою: вул.. Кошового, 23 смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в рівних долях (а.с.6-7). Проте право власності на спадкове майно спадкоємці не зареєстрували та згідно з довідкою КП «Верхньодніпровське БТІ» від 1 березня 2016 року право власності на вказаний житловий будинок станом на 21 грудня 2012 року зареєстровано за колишнім власником ОСОБА_6 (а.с.51). ОСОБА_2 зареєструвала право власності на свою частку у спадковому майні лише 14 жовтня 2014 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 57583285 від 18 квітня 2016 року (а.с.76).

5 серпня 2014 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). За життя, 12 грудня 2012 року, ОСОБА_5 склав заповіт, яким все майно, яке належить йому, заповів своїй дружині ОСОБА_1 (а.с.48).

Після смерті ОСОБА_5 його дружина, ОСОБА_1, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.45). Проте постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 2 березня 2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що право власності на спадкове майно, а саме на ? частину житлового будинку з господарчими та побутовими спорудами та будівлями, розташованого за адресою: вул.. Кошового, 23 смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області не було зареєстровано за спадкодавцем, ОСОБА_5 (а.с.4).

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» (який діяв на час виникнення права власності на майно у ОСОБА_5О.) громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Статтею 13 цього Закону серед обєктів права приватної власності визначено також жилі будинки.

Таким чином, судом встановлено, що за життя, ОСОБА_5 набув право власності на ? частину житлового будинку з господарчими та побутовими спорудами та будівлями, розташованого за адресою: вул.. Кошового, 23 смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області внаслідок успадкування.

На час виникнення права власності чинним законодавством не було передбачено обовязкову реєстрацію права власності, оскільки Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомнгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, а Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно було затверджено лише 7 лютого 2002 року. Таким чином на момент набуття права власності ОСОБА_5 прав власності на частину житлового будинку в порядку спадкування виникнення права власності не залежало від державної реєстрації такого права. Після набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 1 липня 2004 року, у відповідності до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону ОСОБА_5 отримав право зареєструвати своє право власності у визначеному порядку, проте не зробив цього, що не є підставою для припинення права власності на майно.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 за життя набув право власності на ? частину житлового будинку з господарчими та побутовими спорудами та будівлями, розташованого за адресою: вул.. Кошового, 23 смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з підстав не заборонених законом, а саме в порядку спадкування, позивач, ОСОБА_1, прийняла спадщину після смерті чоловіка у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент його смерті мешкала разом із ним, що підтверджується відповідною довідкою Новомиколаївської селищної ради № 385 від 1 березня 2016 року (а.с.56), спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщини не встановлено, а її право власності на спадкове майно, як спадкоємця, не визнається, суд вважає заявлені позовні вимоги законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 392, 1216, 1218 Цивільного кодексу України, ст.ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ін..н., ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) право власності на 1/2 частку жилого будинку з господарчими та побутовими спорудами та будівлями загальною площею 32,7 кв.м., розташованого за адресою: вул.. Кошового, 23 смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко