Справа № 605/252/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"07" червня 2016 р. Підгаєцький районний суд Тернопільської області в складі головуючої судді Ігнатової Г.В. при секретарі Чебан Т.В з участю позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Підгайці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Боківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та Боківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом, вказуючи на те, що після смерті її матері ОСОБА_3, яка померла 14 липня 2006р. залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 1,62 га, що розташована на території Боківської сільської ради. Спадкоємцем по закону є вона та відповідач ОСОБА_2 , який відмовляється від прийняття спадщини.. Позивач, будучи спадкоємцем відповідно до закону, просила визнати за нею право власності на вказане спадкове майно, оскільки в порядку ст. 34 ЗУ«Про нотаріат» вона позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу державного акта на право приватної власності на землю виданий на імя спадкодавці втрачено..

Позивач позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити, про що подала заяву та одночасно просила провести розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та не заперечує щодо задоволення позову.

Відповідач - Боківська сільська рада Підгаєцького району свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 ЦПК України.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд вважає їх обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав

Судом встановлено, що 14 липня 2006 року померла мати позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, що складається, в тому числі, з земельної ділянки (пай) площею 1, 62 га, яка знаходиться на території Бронгалівської сільської ради Підгаєцького району

Згідно акту затвердженого головою Підгаєцької РДА від 14.04.2016 року , відповідно до книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) ОСОБА_3 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) а державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 814166, який було загублено, у звязку з чим вважати правовстановлюючий документ втраченим. (а.с. 6).

Зазначений вище державний акт на право власності на земельну ділянку був втрачений, у зв'язку із чим у газеті "Земля Підгаєцька" було поміщено оголошення про втрату даного правовстановлюючого документа. (а.с.10).

З цих підстав за відсутності державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 814166 від 31 січня 2006 року, який належав спадкодавиці ОСОБА_3 в порядку ст. 34 «Про нотаріат» позивач позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, про що свідчить відмова нотаріуса за № 424/01-16 від 06.05.2016 року

Суд приймає до уваги те, що визнання права власності за на земельні ділянки ОСОБА_3 не оспорюється відповідачем

Відповідно до статті 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення.

Одночасно із цим згідно пункту "г" част. 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини

У випадку, коли перехід права власності від спадкодавця до спадкоємців не може бути оформлено в нотаріальному порядку, спадкоємець може вимагати визнання права власності на землю в судовому порядку ( відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р.)

З даного питання ВССУ також було висловлено свою правову позицію в Інформаційному листі від 16.05.2013 року, відповідно до якого зазначено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Встановлені судом обставини було визнано сторонами спору, а відтак у відповідності до правил ст.61 ЦПК України, суд звільняється від їх доказування.

Станом на травень 2016 року спадкова справа після померлої ОСОБА_3, не заводилась і спадщина не приймалась, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 12.05.2016 року № 422/01-16 .

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України вбачається, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Ці частки за угодою між спадкоємцями можуть змінюватись.

Як вбачається з показів позивачки, із заявою про прийняття спадщини в травні 2016 р. звернувся тільки вона, яка фактично вступив в управління та володіння спадковим майном ,оскільки після смерті матері продовжила користуватись саме цією земельною ділянкою

Спадкоємець ОСОБА_2 не використавши своє право отримання свідоцтва у встановленому законом порядку, не оспорюючи долю кожного із спадкоємців у спадщині, не одержавши при цьому відмову нотаріуса видати вказане свідоцтво, не бажає приймати спадщину, та відмовивсь від прийняття спадщини , про що підтверджено його заявою посвідченою секретарем сільської ради наявною у справі.

З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом визнання права за позивачем на земельну частку (пай) після смерті спадкодавця ОСОБА_3., яке вона набула відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯБ № 814166 від 31 січня 2006 року виданого Підгаєцькою районною державною адміністрацією , що був втрачений.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються, оскільки відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача не порушено

На підставі викладеного та керуючись ст.ст 1216-1261, 1225, 1261, 1270, 1299 ЦК України, постановою Верховного Суду України, від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" , ст.ст. 10, 11, 209, 213-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування законом на земельну ділянку площею 1,62 га кадастровий номер 01:001:0117, розташованої на території Боківської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, що належала, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯБ № 814166 від 31 січня 2006 року виданого Підгаєцькою районною державною адміністрацією, ОСОБА_3 , яка померла 14 липня 2006 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис ОСОБА_4