Справа № 626/133/16-ц
Провадження № 2/626/140/2016
У Х В А Л А

Іменем України

11.04.2016 року Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Гусар П.І.,

за участю секретаря Івашкіної Т.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

представника відповідача адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Краснограді заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 626/133/16-ц за його позовом до ПАОП «Промінь» про стягнення боргу та розірвання договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом ПАОП «Промінь» про стягнення боргу та розірвання договору оренди землі.

11.04.2016 року представник позивача під час судового засідання подав заяву про забезпечення зазначеного позову шляхом заборони відповідачу використовувати за призначенням у будь-який спосіб (культивувати, вносити добрива, зрошувати, засівати, тощо) земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 12, 6 га кадастровий № 0:07:000:0045, що знаходиться в оренді ПАОП «Промінь» за договором оренди № 75 без дати укладення та яка є власністю позивача ОСОБА_1

Суд, вислухавши представника відповідача, який просив відмовити у задоволенні заяви, так як ще в лютому місяці 2016 року на спірну земельну ділянку уже були внесені мінеральні добрива і навіть можливо, що вона вже засіяна сільськогосподарськими культурами, вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, передбачені цим Кодексом.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду що випливає з положень ч. 3 ст. 151 ЦПК України.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч.1 ст. 152 ЦПК України, утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

За правилами ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого обєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно з оспорюваним договором, сторони мають: орендар - обов'язок по використанню земельної ділянки, орендодавець - право вимагати виконання цих обов'язків, на отримання орендної плати, а також обов'язок не вчиняти дії, які б перешкоджали орендареві користуватись земельною ділянкою, що відповідає ст.ст.24-25 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання, а згідно зі ст.204 цього Кодексу, він є правомірним, якщо не визнаний судом недійсним. Питання щодо розірвання договору є предметом позову, яке судом ще не вирішене.

Отже, накладення заборони по використанню землі, є не способом забезпечення позову, а опосередкованим втручанням у вирішення позовних вимог по суті.

Таким чином, даний вид забезпечення позову є неспівмірний з заявленими позовними вимогами, а вжиті заходи містять ознаки втручання у господарську діяльність товариства та фактичного вирішення справи по суті.

Крім того, відмовляючи в задоволенні вище вказаної заяви, суд приймає до уваги також той факт, що позивач не спростував твердження представника відповідача про внесення мінеральних добрив на спірну земельну ділянку в лютому 2016 року.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 626/133/16-ц за його позовом до ПАОП «Промінь» про стягнення боргу та розірвання договору оренди землі шляхом заборони відповідачу використовувати за призначенням у будь-який спосіб (культивувати, вносити добрива, зрошувати, засівати, тощо) земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 12, 6 га кадастровий № 0:07:000:0045, що знаходиться в оренді ПАОП «Промінь» за договором оренди № 75 без дати укладення та яка є власністю позивача ОСОБА_1, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення в апеляційний суд Харківської області через Красноградський районний суд.

Суддя