Справа № 627/254/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Каліберди В.А.,

при секретарі - Пушкар І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ :

В лютому 2016 року позивач звернувся до Краснокутського районного суду Харківської області з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 18 лютого 2015 року він купив у відповідача будинок садибного типу, який знаходиться в с. Павлюківка, вул. Л.Українки. Сторони домовились щодо усіх істотних умов договору підписали його, позивач сплатив обумовлену суму про, що зазначили в договорі. Для посвідчення правочину нотаріально продавець пообіцяв виготовити кадастровий № земельної ділянки, як це передбачено ст.120 ч. 6 ЗКУ. Була виготовлена технічна документація, але внести відомості до ДЗК реєстратор не може, так як земельна ділянка знаходиться за межами населенного пункту села Павлюківка. Позивач має намір проводити реконструкцію будинку, але не може оформити право власності, тому просив визнати договір купівлі - продажу дійсним та визнати за ним право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, №3, с. Павлюківка, Краснокутського району, Харківської області.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що відповідач не ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу будинку, а не може його укласти в звязку з тим, що у нього немає змоги виготовити кадастровий номер земельної ділянки, на якій знаходиться спірний будинок.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій позов визнав та повідомив, що він не має змоги нотаріально посвідчити договір, оскільки не має можливості у законний спосіб отримати довідку з державного земельного кадастру про присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, на якій знаходиться проданий ним будинок.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно ч. 1 ст. 209, ст. 210, ч. 1 ст. 317, ч. 1, 2 ст. 319, ст. 640, ст. 655, ст. 657 Цивільного кодексу України: правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Також, згідно частини 1 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Судом встановлено, що 18 лютого 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у простій письмовій формі укладений договір купівлі - продажу, за яким ОСОБА_2 передав належний йому житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, №3, с. Павлюківка, Краснокутський район, Харківська область, у власність ОСОБА_1, за що зразу отримав грошові кошти в розмірі 15 000 грн., однак вказаний договір нотаріально не посвідчений.

Як вбачається з пояснень, наданих позивачем в судовому засіданні та підтверджується письмовими поясненнями відповідача, сторони позбавлені можливості нотаріально посвідчити договір купівлі продажу житлового будинку, оскільки відповідач ОСОБА_2 не має можливості у законний спосіб отримати довідку з державного земельного кадастру про присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, на якій знаходиться проданий ним будинок, а тому, відповідно до ст.61 ЦПК України, вказані обставини не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину встановлена законом, такий правочин є нікчемним. У випадках, встановлених Цивільним кодексом України, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ст. 220 ЦК України в разі недодержання сторонами вимог про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Окрім цього, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.13 постанови за №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, сторонами не надано суду належних та допустимих доказів ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу, а під час судового розгляду справи було встановлено лише факт неможливості отримання відповідачем ОСОБА_2 довідки з державного земельного кадастру про присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, на якій знаходиться проданий ним будинок, що не може бути підставою для визнання договору дійсним.

Також, враховуючи, що договір купівлі продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 оформлений 18 лютого 2015 року у простій письмовій формі, в силу положень ст.ст. 640, 719 К України не є укладеним, тому не може бути визнаний дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України; відповідно, відсутні й правові підстави для визнання права власності на нерухоме майно, що є предметом вказаного правочину.

Керуючись ст.ст. 210, 220, 657, 640 ЦК України, п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст.ст. 10-11, 57, 59, 60, 61, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 10 днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.А.Каліберда