Справа № 184/572/16-ц
Номер провадження 2/184/245/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06.05.2016м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді: Гаєвого О.В. за участю секретаря: Поліщук О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом та просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь суму боргу за договором позики від 14.03.2014 року в розмірі 5000,00 доларів США, та за договором позики від 08.05.2014 року в розмірі 3000,00 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 24.03.2016 року (день подання позову) складає в сукупності 212 800 грн., а також три відсотки за користування коштами, що складає суму 12 370 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що в березні та в травні 2014 року відповідач ОСОБА_2 взяла у нього в борг грошові кошти на загальну суму 8000,00 доларів США. За домовленістю між позивачем та відповідачем останньою датою повернення коштів слід вважати 08 травня 2015 року, але у домовлений між сторонами строк та в подальшому відповідач відмовляється повертати суму позики, що й стало підставою для звернення до суду.

В судове позивач не з'явився, про день, місце та час розгляду справи була повідомлений належним чином, в окремо наданій до суду заяві просив розглянути справу у його відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи.

В судове засідання сторони не з'явилися, тому згідно з правилами ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 14.03.2014 року та 08.05.2014 року сторонами по справі була досягнута домовленість відповідно до якої позивач ОСОБА_1 надав відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 5000,00 та 3000,00 доларів США, а відповідач зобовязалась повернути вказані кошти відповідно до 15.03.2015 року та 08.05.2015 року, вказані обставини підтверджуються розписками про отримання коштів (а.с.4,5). В строк визначений у розписці та на час розгляду справи у суді сума позики відповідачем повернута не була.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, розписка в отриманні позики внаслідок її реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Крім того, ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Наявні в матеріалах справи розписки відповідача надають підстави суду зробити висновок, що відповідачем від позивача було отримано грошові суми в розмірі 8000,00 доларів США, які вона зобов'язалась повернути у визначений у розписках строк, а тому беззаперечно підлягає стягненню сума позики у розмірі 8000,00 доларів США.

Перевіряючи доводи позивача щодо валюти виконання зобов'язання, то суд дійшов такого висновку.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане в гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.

Відтак, у національній валюті України підлягають стягненню і інші складові грошового зобов'язання, передбачені, зокрема, у ст. 1048 ЦК України, та при застосуванні ст. 625 ЦК України.

Пленум Верховного Суду України у п. 14 своєї постанови № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розтлумачив, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. У звязку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Згідно службового розпорядження Національного Банку України, офіційний курс гривні до долару США станом на час ухвалення судового рішення становить 2512, 3024 грн. за 100 доларів США.

За наведених обставин, заборгованість відповідача перед позивачем дорівнює 200 984, 19 грн. (8 000 х 25, 123024).

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У межах заявлених позовних вимог, період прострочення складає з 09 травня 2015 року по 24 березня 2016 року, тобто 321 днів.

3 % річних за цей період становлять суму у розмірі 211, 07 доларів США (8 000 х 0,03 х 321 / 365), що на день винесення рішення еквівалентно 5 302,72 грн., які відповідач зобовязаний сплатити на користь позивача на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і, відповідно до розрахунку проведеному судом, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму боргу за договором позики та нараховані процента за її користування у загальному розмірі 206 286, 91 грн. (200 984, 19 + 5 302,72).

Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідач в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_2 ) суму заборгованості за договорами позики від 14.03.2014 року та 08.05.2014 року в розмірі 8000 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату винесення рішення становить 200 984, 19 грн., а також проценти за користування позикою у розмірі 5 302,72 грн., а всього 206 286, 91 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 2062, 87 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_3