Справа № 344/9205/15-ц
Провадження № 22-ц/779/705/2016
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого: Матківського Р.Й.

суддів: Горблянського Я.Д., Фединяка В.Д.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представника апелянта ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з апеляційною скаргою представника ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Івано-Франківського міського суду від 27 січня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року з позовом до суду звернувся представник ПАТ КБ «ПриватБанк» та просив стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість у розмірі 11954,34 долари США, що еквівалентно 247335, 34 гривень за кредитним договором від 29 січня 2008 року.

Заявлені вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідач своєчасно не повернув Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідач зобовязання не виконала, а тому станом на 18 травня 2015 року має заборгованість у сумі 11954,34 доларів США, що складається з 2706, 49 доларів США заборгованість за кредитом; 8667,09 доларів США заборгованість по відсотках за користування кредитом, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 12,08 доларів США штраф (фіксована частина), 568, 68 доларів штраф (процентна складова).

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 27 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Представник у скарзі зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, неповно досліджено письмові докази та дійсні обставини справи. Суд порушив норми та принципи процесуального права, не застосував норми ЦК України, які підлягають обовязковому застосуванню.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції не прийняв до уваги надані позивачем письмові докази, поклавши в основу рішення довідку від 29 жовтня 2013 року про відсутність заборгованості за кредитним договором, видану керівником Івано-Франківського відділення №1. Суд не досліджував умови кредитного договору, розрахунок заборгованості наданий позивачем, не здійснював оцінку відповідності умов кредитного договору та розрахунку заборгованості.

Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач належним чином виконував свої зобовязання за кредитним договором тільки перші три місяці після отримання кредиту, після чого до червня 2009 року не здійснено жодного платежу. Тільки 17 червня 2009 року, 22 червня 2009 року, 06 липня 2009 року, 20 серпня 2009 року та 23 серпня 2013 року було здійснено проплату за кредитом. Відповідач сплачувала грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитом, але в сумах, яких вже не було достатньо для повного погашення кредиту, оскільки цілий рік відповідач взагалі не виконувала зобовязання за кредитним договором. Крім того, відповідачем не надано платіжних документів для підтвердження факту належного виконання зобовязання за кредитним договором.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, яка вимоги скарги підтримала, представника відповідача, який вимоги скарги заперечив, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що 29 жовтня 2013 року начальником відділення №1 відповідачу видано довідку, що не має будь-якої заборгованості перед позивачем, відповідач не сплачувала на користь позивача будь-яких грошових коштів з 2009 року та не вчиняла будь-яких дій щодо визнання позову протягом більш як 5 років, які визначені сторонами як строк позовної давності. Позов не обґрунтовано належними на те правовими обставинами, тому у суду немає повноважень на відібрання грошових коштів від відповідача та передачу їх позивачу на підставі необґрунтованого позову, без належних на те правових підстав.

Однак, колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції зроблено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, неповно зясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення.

Суд першої інстанції належним чином не встановив та не перевірив доводів позивача щодо наявності невиконаних договірних зобовязань і прийшов до передчасного висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 29 січня 2008 року сторони уклали споживчий кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала від позивача кредит на суму 3200 доларів США до 27 вересня 2009 року. 29 січня 2008 року сторони склали додаток до вказаного договору.

Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач зобовязання не виконала, а тому станом на 18 травня 2015 року позивачем нараховано заборгованість у сумі 11954,34 доларів США, що складається з наступного: 2706, 49 доларів США заборгованість за кредитом; 8667,09 доларів США заборгованість по відсотках за користування кредитом, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 12,08 доларів США штраф (фіксована частина), 568, 68 доларів штраф (процентна складова).

Згідно довідки на а.с. 33, виданої начальником Івано-Франківського відділення Приватбанку від 29 жовтня 2013 року, ОСОБА_5 не має заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідач не спростувала належними та допустимими доказами відсутність кредитних зобовязань перед Банком за договором від 29 січня 2008 року.

Суд першої інстанції повинен був дати оцінку доводам позивача та поданим для цього розрахункам щодо наявності заборгованості за кредитним договором відповідача, зясувати, що за змістом довідки не вбачається, що саме по кредитному договору від 29 січня 2008 року у відповідача відсутні зобовязання перед банком.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 письмово заявила про застосування позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Як передбачено ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

З розрахунків на а.с. 4 вбачається, що ОСОБА_5 здійснювала погашення кредиту 17, 22 червня 2009 року, 06 липня 2009 року, 20 серпня 2009 року, 23 серпня 2013 року, що підтверджується випискою помісячної заборгованості з 01 січня 2008 року по 24 березня 2016 року (а.с. 4, 71-138).

Зазначених обставин не заперечує і її представник, тому колегія суддів вважає, що позичальником перервано строк позовної давності

Пунктом 5.7. кредитного договору сторонами погоджено, що строк позовної давності по вимогах про повернення кредиту, процентів за користування кредитом, пені, штрафів встановлюється тривалістю у 5 років.

Тому висновок суду першої інстанції про те, що відповідач не сплачувала на користь позивача будь-яких грошових коштів та не вчиняла будь-яких дій щодо визнання позову протягом більше 5 років, які визначені сторонами як строк позовної давності, є необґрунтованим.

Враховуючи строк звернення до суду позивача з позовною заявою 26 червня 2015 року та беручи до уваги обмеження строком позовної давності, визначеним договором, заборгованість відповідача необхідно рахувати з 26 червня 2010 року.

Відповідно до помісячного програмного розрахунку на а.с. 71-138 на 26 червня 2010 року за ОСОБА_5 рахується 4941,11 доларів США, що складалося всього із заборгованості по тілу кредиту та нарахованих відсотків. Позивач просить стягнути з відповідача крім тіла кредиту 8667, 09 доларів США процентів за користування кредитом, нарахованих на 18 травня 2015 року. Тому враховуючи, що на 26 червня 2010 року відповідачу було нараховано 2234, 47 долари США, після спливу строку позовної давності, тому розмір відсотків за користування кредитом нарахованих позивачем на 18 травня 2015 року повинен становити не 8667, 09 доларів США, а 6432, 47 доларів США, що еквівалентно 133 152 гривень на момент розрахунку позивачем, які підлягають стягненню за користування кредитними коштами. Також на користь позивача підлягають стягненню 2706, 49 доларів США, що еквівалентно 56024 гривень заборгованості по кредиту. Відповідно до умов договору відповідач також у разі порушення виконання грошового зобовязання зобовязувалась сплатити 250 гривень штрафу як фіксована частина та 5% від суми позову при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 218, 307, 309, 316 ЦПК України колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 27 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 2706, 49 доларів США, що еквівалентно 56024 гривень заборгованість за кредитом, 6432, 47 доларів США, що еквівалентно 133 152 гривень заборгованість по процентах за користування кредитом, 250 гривень штраф (фіксована частина), 11 772 гривень штраф (процентна складова) нарахованих на 18 травня 2015 року, а всього стягнути 9719, 72 долари США та 12022 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 4732 гривень судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді Я.Д. Горблянський

ОСОБА_6