Справа № 604/406/16-ц
Провадження № 2/604/199/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Могачевської В.Й.

за участю секретаря судового засідання Гамана В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Підволочиськ справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу із ОСОБА_2, у якій зазначив, що з 23 березня 2005 року по даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 125708 виданим повторно 06 квітня 2016 року, актовий запис № 15.

Від даного шлюбу у них 03 серпня 2005 року народилася донька ОСОБА_3.

Позивач зазначає, що спільне подружнє життя в них з відповідачкою не склалося по тій причині, що у них протилежні погляди на сімейне життя, вони не розуміли один одного і хоч всіма силами намагалися зберегти сімю, однак їх спроби виявилися марними, вони переконалися, що є зовсім різними людьми, і тому в їхніх спільних інтересах він вирішив розірвати шлюб, так як не бажає проживати з людиною, яка не має бажання змінюватися і налагоджувати їхні стосунки.

Вже тривалий час вони не проживають разом, як подружня пара. На його переконання подальше спільне проживання стало неможливим. На даний час і в подальшому, він не бачить перспективи на спільне проживання.

В судове засіданні позивач не зявився подав заяву, в якій просив справу вирішувати у його відсутності, позов підтримав, просить шлюб розірвати.

Відповідач, яка про день і час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення в судове засідання не зявилася, причини неявки не повідомила, жодної заяви не подала, а тому суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких міркувань.

Зі свідоцтва про шлюб серії І-ИД № 125708, яке повторно видане 06 квітня 2016 року Підволочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Тернопільській області, вбачається, що 23 березня 2005 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, актовий запис № 15. Після реєстрації шлюбу чоловіку присвоєно прізвище «Худий», дружині присвоєно прізвище «Лотоцька».

Від даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 8 (копія свідоцтва про народження, серії І ИД № 231407, повторно видане Підволочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області 06 квітня 2016 року).

Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Судом встановлено, що відносини між сторонами не склалися, сімейні відносини між ними відсутні.

Позивач настоює на розірванні шлюбу.

Відповідачка, будучи повідомленою про день і час розгляду справи , в судове засідання не зявилася, жодної заяви не подала, що свідчить про те, що дана сімя її не цікавить.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Отже, встановивши обєктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобовязань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сімї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності, як того вимагає ст. 55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має важливе значення, бажання зберегти сімю відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 10, 107, 208, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, зареєстрований Підволочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 8.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Підволочиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя