Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м.Києва

в складі: головуючого судді - В.П.Гончарука

при секретарі - Красновій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей , суд, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі - 2000 грн.( одна тис. грн..) та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. ( одна тис. грн.) щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Свої вимоги мотивувала тим, що 02 вересня 1999 року з відповідачем зареєстрований шлюб. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2012 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають двох дітей: малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачем. Менший син має тяжкі хвороби з дитинства, потребує серйозного медичного лікування, додаткового занять для нормального розвитку, потребує гарного харчування, відвідування дитячих гуртків. Старший син потребує додаткових занять для вибору в подальшому навчального закладу для отримання освіти необхідної для обраної ним професії. Позивач власними силами намагається матеріально забезпечувати, доглядати та виховувати своїх малолітніх дітей, а також виконувати всі обов'язки для їх утримання. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитей, проживає окремо, ухиляється від виконання свого обов'язку, щодо їх утримання. На момент звернення до суду з даним позовом не досягнуто згоди з відповідачем з приводу виконання свого обов'язку утримувати своїх дітей.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Додатково надала пояснення, які випливають із змісту позовної заяви.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог в повному обсязі, просив відмовити задоволенні позову повністю. Додатково пояснив, що даний спір було вирішено при розподілі майна подружжя, де ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.12.2013 року було затверджено мирову угоду на підставі якої позивач стала власником нерухомого майна. Також відповідач зазначив, що працює на двох роботах де його сумарний дохід не перевищує 4 000,00 грн. та сплачував на користь позивача аліменти у розмірі 2 000,00 грн. що місячно на утримання двох своїх дітей.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог в повному обсязі, просив відмовити задоволенні позову повністю. Додатково надав пояснення викладені в запереченнях на позовну заяву, які долучені до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін по справі, свідка, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 02 вересня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1040 (а.с.10)

.Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2012 року шлюб між сторонами розірвано.(а.с. 13)

Від шлюбу мають двох дітей: малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачем(а.с.11,12).

Відповідно до п. 4 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім»ї.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи положення ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідач працездатний, працює в Приватному підприємстві «Логосервіс», аліментних зобов'язань перед іншими особами не має.

Як пояснив в судовому засіданні відповідач, щомісячно перераховував на банківську картку позивача грошові кошти у розмірі по 2000,00 грн. на утримання своїх дітей малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, у період з грудня 2012 року по жовтень 2014 року, і на загальну суму 4400,00 грн. Також купляв дітям речі, що підтверджується квитанціями, які долучені до матеріалів справи.

За таких обставин суд знаходить можливим задовольнити позовні вимоги частково, а саме: стягнути з ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі - 1000 грн.( одна тис. грн..) та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. ( одна тис. грн.) щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 02 жовтня 2015 р., так як відповідач сплачував аліменти до подачі позову про стягнення аліментів у розмірі 2000,00 грн. на утримання двох дітей, однак на даний час не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку, діти потребують матеріальної допомоги.

Розмір аліментів позивачкою зазначено з урахуванням обставин, що передбачені ст.182 Сімейного кодексу України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

В порядку визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 487 грн. 20 коп.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 79, 88, 197, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі - 1000 грн.( одна тис. грн..) та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. ( одна тис. грн.) щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 02 жовтня 2015 р.

Стягнути з ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_1 на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 487, 20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на протязі 10 діб з дня проголошення рішення.

Суддя :