Справа № 683/745/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2016 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Завадської О.П.

при секретарі Васічевій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

В березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 01 травня 2014 року в м. Старокостянтинові. Спадкова маса складається з 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Бурлуцького, 22 в м. Старокостянтинові та 1/2 частки земельної ділянки, цільове призначення - для будівництва і обслуговування вище вказаних житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0825, за кадастровим номером :03:004:0005, по вул. Бурлуцького, 22 в м. Старокостянтинові, що належала померлій матері, про те правовстановлюючий документ був виданий на іншого суміжного співвласника без визначення їх часток ОСОБА_5, яка померла 18 травня 2015 року в м. Старокостянтинові на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯК № 667462, виданого 18 квітня 2012 року ОСОБА_3 міською радою, на підставі рішення сесії ОСОБА_3 міської ради від 25 травня 2011 року за № 15 п. 2. В установленому законом порядку вона прийняла спадщину, проте невзмозі оформити свої спадкові права, оскільки державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку виданий на двох співвласників домоволодіння: на померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5О, на яку був оформлений правовстановлюючий документ на землю, спадкоємцем якої є відповідач. Державний нотаріус відмовила їй в оформленні спадкових прав, про що винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з підстав не визначення часток померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на землю, що в свою чергу унеможливило оформити спадщину і на 1/2 частку домоволодіння на цій земельній ділянці. За таких обставин вимушена була звернутися до суду для визнання права власності в порядку спадкування на заявлене майно.

Позивачка подала до суду заяву, якою підтримала обставини, викладені в позовній заяві, в обґрунтування заявлених позовних вимог та просила задовольнити позов.

Відповідач подав до суду заяву аналогічного змісту.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 11 травня 2016 року було залучено до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_3 міську раду, представник якої направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без її участі, при вирішені справи поклалась на розсуду суду.

Враховуючи те, що сторони в судове засідання не зявилися, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.

Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив та батьки.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла 01 травня 2014 року в м. Старокостянтинові, про що складено відповідний запис № 124 згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 229199, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницької області 03 травня 2014 року.

Зі змісту довідки (Ф-7) «Про сумісну реєстрацію до дня смерті», виданої ОСОБА_3 комбінатом комунальних підприємств за № 0578 від 20 січня 2016 року ОСОБА_4 на день смерті була одна зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1.

Факт родинних відносин між позивачкою ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_4, як між дочкою та матірю, підтверджуються даними свідоцтва про народження першої відповідно серії 1-БВ № 275714, виданого ОСОБА_3 Райбюро ЗАГС Хмельницької області 12 листопада 1973 року, її свідоцтва про одруження серії 1-БВ № 057721, складеного відділом реєстрації актів громадянського стану Старокостянтинівського районного управління юстиції 16 січня 2001 року.

Позивачка в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, юридично прийняла спадщину, шляхом подання відповідної заяви до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. На підставі її заяви була заведена спадкова справа № 661/2014 року до майна померлої (інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43773017, видана ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою 05 травня 2015 року. Зі змісту копій матеріалів даної спадкової справи, направлених суду ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою 05 травня 2016 року за № 1690/01-16, вбачається, що позивачка являються єдиним спадкоємцем до майна померлої. Інших спадкоємців, а також передбачених законом та ст. 1241 ЦК України, малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4, зокрема, увійшли 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Бурлуцького, 22 в м. Старокостянтинові та 1/2 частка земельної ділянки, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0825, за кадастровим номером :03:004:0005, по вул. Бурлуцького, 22 в м. Старокостянтинові на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії № 667462, виданого 18 квітня 2012 року ОСОБА_3 міською радою, на підставі рішення сесії ОСОБА_3 міської ради від 25 травня 2011 року за № 15 п. 2. на ім»я ОСОБА_5, яка померла 18 травня 2015 року в м. Старокостянтинові. В додатку до даного правовстановлюючого документа вказані співвласники загальної земельної ділянки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 без визначення часток у спільній власності.

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_3 державної нотаріальної контори від 25 листопада 2015 року за № 4700/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на заявлену частину нерухомого майна після смерті ОСОБА_4,оскільки державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку виданий на двох співвласників домоволодіння: на померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5О, на яку був оформлений правовстановлюючий документ на землю, спадкоємцем якої є відповідач ОСОБА_2 Державний нотаріус відмовила їй в оформленні спадкових прав, про що винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з підстав не визначення часток померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на землю, що в свою чергу унеможливило оформити спадщину і на 1/2 частку домоволодіння на цій земельній ділянці.

Відповідно до розясень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Проаналізувавши зібрані докази, кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець ОСОБА_4 за свого життя набула право власності на заявлену частину домоволодіння та земельну ділянку відповідно до закону і зареєструвала своє право власності у встановленому законом порядку.

Приймаючи до уваги те, що позивачка є її спадкоємцем за законом та прийняла спадщину, однак не може оформити право власності на вказане спадкове майно у звязку з не визначеністю часток померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на землю, тому права позивачки ОСОБА_1 підлягають захисту, а наявність помилки не може бути підставою відмови у захисті права позивачки.

З огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню в повністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 53, 59, 60, ч. 2 ст. 197, 209, 212, 214-215 ЦПК України, на підставі ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 16, ст. 316, ст. 321, ст. 328, ст. 1216, ст. 1217, ст. 1218, ч. 1 ст. 1225, ст. 1241, ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 , ч. 1 ст. 1270, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 01 травня 2014 року в м. Старокостянтинові Хмельницької області, право власності на 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Бурлуцького, 22 м. Старокостянтинова Хмельницької області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 01 травня 2014 року в м. Старокостянтинові Хмельницької області, право власності на 1/2 частку земельної ділянки по вул. Бурлуцького, 22 м. Старокостянтинова Хмельницької області, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0825, за кадастровим номером :03:004:0005, по вул. Бурлуцького, 22 в м. Старокостянтинові, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії № 667462, виданого 18 квітня 2012 року ОСОБА_3 міською радою, на підставі рішення сесії ОСОБА_3 міської ради від 25 травня 2011 року за № 15 п. 2. та додатку до нього про список співвласників земельних ділянок. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00318.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницького області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня ухвалення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ___________