УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, яка дії в своїх інтересах та інтересах малолітніх: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, треті особи: Харківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,-

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив визнати ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_9, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 такими, що втратили право користування житлом будинком АДРЕСА_1.

На обгрунтування позову позивач посилався на те, що він є власником вищевказаного житлового будинку, в якому проживає він разом з матір'ю

ОСОБА_10 Вказував, що відповідачі більше 10 років мешкають у власному житловому будинку, однак, зареєстровані в спірному будинку, чим порушують його права власника.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 березня 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 такими, що втратили право користування житлом - будинком АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого поголився апеляційний суд, застосувавши до спірних правовідносин ст. 391 ЦК України та ст. ст. 64, 156 ЖК України, дійшов до правильного висновку про те, що відповідачами не надано доказів їх права користування спірним житлом.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, яка дії в своїх інтересах та інтересах малолітніх: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, треті особи: Харківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л.Ізмайлова