Номер провадження: 22-ц/785/3696/16
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н. А.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Дрішлюка А.І., Калараш А.А.,

за участю секретаря - Полякової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні виділені матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними та витребування майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2015 року про забезпечення позову,

встановила:

У травні 2015 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

У доданій до позову заяві про забезпечення позову ОСОБА_4 просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21.05.2014 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Бойко О.В., реєстровий № 1176 (далі - Квартира). Заборонити відповідачу та будь-яким залученим нею особам здійснювати будь-які будівельно-ремонтні роботи в квартирі.

07.06.2015 р. Приморський районний суд м. Одеси постановив ухвалу, якою задовольнив заяву позивача про забезпечення позову. Наклав арешт на квартиру АДРЕСА_1. Заборонив ОСОБА_5 та будь-яким залученим нею особам здійснювати будь-які будівельно-ремонтні роботи в квартирі.

ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Вимог що зробити після скасування ухвали апеляційна скарга не містить.

ОСОБА_8, представник апелянта, в судовому засіданні підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

ОСОБА_4 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав. Його представник - ОСОБА_9 у судовому засіданні вважала необхідним скаргу відхилити, ухвалу залишити без змін. Посилалися на те, що вжиті заходи забезпечення позову є співмірними з предметом позову, оскільки спір стосується квартири, на яку накладено арешт. ОСОБА_5, як власник спірної квартири, в будь-який час може відчужити її третім особам.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому (а. с. 43 - 43 зворотня сторона).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, цих висновків він дійшов без порушень норм діючого законодавства. Доводи апелянта не спростовують вказаних висновків суду.

Відповідно до позовної заяви (а. с. 3 - 5) позивач, з підстав порушення його права приватної власності на спірну квартиру, заявив, зокрема, вимогу про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири від 21.05.2014 р.. Витребування спірної квартири від відповідачки.

Статтями 151, 152 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому, вжиті судом заходи забезпечення позову не повинні порушувати права інших осіб, вони повинні бути співмірними з позовними вимогами.

Відповідно до п. 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.06 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановлені зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосування відповідних заходів.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки ОСОБА_5 є особою, яка бере участь у справі - відповідачем, предметом спору є спірна квартира, її витребування з незаконного володіння відповідачки. Якщо не буде накладено арешт на квартиру, існує ймовірність її відчуження, перетворення, перевід в нежитловий фонд, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Доводи апелянта щодо відсутності доказів, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи неможливості виконання рішення суду в майбутньому, не приймаються до уваги, виходячи з вищевказаних встановлених по справі обставин.

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо забезпечення позову відповідають положенням вищевказаних норм діючого процесуального законодавства та роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України. Доводи апеляційної скарги не відповідають обставинам справи та положенням діючого законодавства.

Ураховуючи, що суд першої інстанції постановив ухвалу без порушень діючого законодавства, підстави для її скасування, зміни в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 та для прийняття доводів апеляційної скарги останньої відсутні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2015 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. І. Дрішлюк

А. А. Калараш