Справа №568/90/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

В складі:

Головуючого судді: Бірука В.О.

При секретарі: Дмитришина О.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радивилів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та про встановлення факту родинних відносин,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту його постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 21.05.2005 рокуна час відкриття спадщини та встановлення факту родинних відносин між ним та ОСОБА_2.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав із обставин викладених в заяві. Показав, що він є сином померлої ОСОБА_2, після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме будинковолодіння в с.Немирівка, вул.Нижня, 38 Радивилівського району Рівненської області та земельна ділянка (пай) в розмірі 2, 87 га, згідно сертифікату серія РВ № 0181911 про право на земельну частку (пай) від 17 квітня 1997 року. На час смерті матері він постійно проживав з нею в будинковолодінні, але без реєстрації місця проживання. Місцем його реєстрації на момент смерті матері було с.Немирівка, вул.Лісова, 8 Радивилівського району Рівненської області, але він там не проживав. Крім того, в документах, що стосуються його, а саме у свідоцтві про народження, паспорті він значиться як «Жалюк», його матір в свідоцтві про його народження теж записана «Жалюк».

В інших документах, що стосується його матері, а саме: свідоцтві про її народження, свідоцтві про смерть, в сертифікаті на право на земельну частку (пай) прізвище матері вказано «Жилюк».

Нотаріус йому відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті матері у звязку із пропуском строку на прийняття спадщини та розбіжностях у написанні прізвища матері, а тому він змушений звернутись до суду.

Представник заінтересованої особи Радивилівської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що із заявником проживали по сусідству по вулиці Нижній в с.Немирівка Радивилівського району Рівненської області, разом ходили в школу. Заявник був один в сімї і він до дня смерті матері ОСОБА_2 в 2005 році проживав разом з нею. Здійснив поховання і по даний час доглядає будинок, в якому проживала матір.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_1 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті своєї матері ОСОБА_2, яка померла в 2005 році. Чому в написанні прізвища заявника і його померлої матері виникли розбіжності їй не відомо, але категорично стверджує, що заявник ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2.

Заслухавши пояснення заявника, свідків, повно, всебічно та обєктивно оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд знаходить, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серія І-ГЮ №007061, виданого Немирівською сільською радою Радивилівського району Рівненської області 22.05.2005 року ОСОБА_2 померла 21.05.2005 року (а.с.9).

Із копії свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 серія 1-ГЮ №221216 виданого 19.08.2014 року повторно слідує, що його матірю є ОСОБА_5, запис батька відсутній (а.с.8).

Судом досліджено, як письмовий доказ повідомлення державного нотаріуса №575/02-14 та №576/02-14 від 12.08.2014 року про відмову заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті ОСОБА_2 у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини та виниклими розбіжностями у написанні прізвища померлої «Жилюк» та «Жалюк».

Із довідки №397 від 21.03.2016 року Немирівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1975 року і до дня смерті 21.05.2005 рокупроживала в ІНФОРМАЦІЯ_3. В склад її сімї входив її син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який з 1975 року і на день смерті його матері ОСОБА_2 проживав в даному будинку без реєстрації.

Норми ст.1261ЦК України вказують, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Таким чином, дослідженні судом свідоцтво про смерть серії №1-ГЮ №007061 від 22.05.2005 року, свідоцтво про народження серії 1-ГЮ №221216 видане повторно 19.08.2014 року та повідомлення державного нотаріуса №575/02-14 та №576/02-14 від 12.08.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, підтверджують обставини щодо неможливості в позасудовому порядку реалізувати заявником ОСОБА_1 свого права на прийняття спадщини після смерті своєї матері.

Норми ч.1 ст.235 ЦПК України зобовязують суд сприяти особам, під час розгляду справ окремого провадження, у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією та законами України їхніх прав, свобод та інтересів.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердили, що заявник ОСОБА_1 є сином померлоїОСОБА_2, який з 1975 року і до смерті матері ОСОБА_2 в 2005 року постійно проживав з нею в с.Немирівка, по вулиці Нижня, 38 Радивилівського району Рівненської області.

Факт реєстрації місця проживання заявника на період 2005 року і по даний час с.Немирівка, вул.Лісова, 8 Радивилівського району Рівненської області, доводиться довідкою Немирівської сільської радою Радивилівського району Рівненської області №396 від 21.03.2016 року.

У пункті №2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано про те, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, то у разі відсутності спору, особа може звернутися в суд із заявою в порядку окремого провадження.

Із довідки державного нотаріуса №138/01-16 від 15.03.2016 року встановлено, що згідно реєстру, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 померлої 21.05.2005 року не відкривалась, що свідчить про відсутність спору про право щодо спадщини померлої ОСОБА_2 на момент розгляду заяви ОСОБА_1в суді.

У відповідності з частиною другою ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті №23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано про те, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином досліджені в судовому засіданні докази підтверджують факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 21.05.2005 року, на час відкриття спадщини, а також суд знаходить доведеним, що ОСОБА_5, записана в свідоцтві про народження заявника ОСОБА_1, а в свідоцтві про смерть, як ОСОБА_2 є одна і та сама особа.

Встановлення зазначених фактів має для заявника важливе значення так як дасть можливість оформити спадщину.

На підставі наведеного керуючись ст.ст.11, 179, 209, 212-215, 218, 235, 256-259 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 задовільнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 21.05.2005 року на час відкриття спадщини.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 є сином ОСОБА_2, померлої 21.05.2005 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк апеляційної скарги.

При неподанні в 10-денний строк апеляційної скарги рішення набирає законної сили по закінченню цього строку, а при поданні апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 5 квітня 2016 року

Суддя: Бірук В.О.