Ухвала

іменем україни

25 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Закропивного О.В., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., НагорнякаВ.А.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний дім ім. Горького», третя особа - відділ Держземагентства у Сахновщинському районі Харківської області, про визначення строку дії договору оренди земельної ділянки, за касаційною скаргоютовариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний дім ім. Горького» на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 18 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 29 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний дім ім. Горького» (далі - ТОВ «Аграрний дім ім. Горького»), третя особа - відділ Держземагентства у Сахновщинському районі Харківської області, про визначення строку дії договору оренди земельної ділянки.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона є власником земельної ділянки, наданої їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,17 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Лебедівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області. Вищевказана земельна ділянка знаходиться в оренді ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» згідно з договором оренди земельної ділянки від 13 травня 2005 року № 314, зареєстрованим Сахновщинським РВ ХРВ Центр ДЗК у Харківській області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 січня 2008 року, укладеним строком на 10 років з відповідачем. Відповідно до п. 11.1 спірного договору оренди земельної ділянки договір оренди набрав чинності після його державної реєстрації. Незважаючи на те, що державна реєстрація договору здійснена 22 січня 2008 року, вказана земельна ділянка фактично була передана відповідачу 13 травня 2005 року. Вважаючи, що фактично моментом укладення договору є момент підписання спірного договору, а саме 13 травня 2005 рік, то його строк дії відповідно закінчився 13 травня 2015 року, тому після цієї дати вказаний договір оренди земельної ділянки припинив свою дію, тому просила суд її позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 18 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29 грудня 2015 року, позов задоволено частково.

Визначено строк дії договору оренди земельної ділянки від 13 травня 2005 року № 314, укладеного між ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» та ОСОБА_3 строком на 10 років, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,17 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану на території Лебедівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, з 13 травня 2005 року по 13 травня 2015 року, та вважати вищевказаний договір оренди земельної ділянки припиненим з 14 травня 2015 року.

Зобов'язано ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» повернути ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 5,17 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану на території Лебедівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю від 10 лютого 2003 року № 436.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій у частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте таким вимогам рішення судів попередніх інстанцій не відповідають.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що договір оренди був укладений 13 травня 2005 року, а не в момент його державної реєстрації, яка була здійснена 22 січня 2008 року, а тому вважав, що застосуванню до спірних правовідносин підлягає ст. ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній станом на 13 травня 2005 року.

Проте з такими висновками судів повністю погодитись не можна виходячи з наступного.

Судами під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 5,17 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Лебедівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю від 10 лютого 2003 року за № 436.

13 травня 2005 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» укладено договір оренди земельної ділянки.

Згідно із ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

За змістом ст. ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 та ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» дійшли згоди щодо істотних умов договору оренди земельної ділянки, скріпивши 13 травня 2005 року договір своїми підписами, що і є моментом укладення договору.

Пунктом 3.1 договору оренди земельної ділянки передбачено, що земельна ділянка надається в оренду строком на 10 років, починаючи з моменту державної реєстрації цього договору. Державна реєстрація спірного договору відбулась 22 січня 2008 року.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що сторони у п. 3.1 визначили строк дії спірного договору оренди, а тому дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд на зазначене увагу не звернув, у порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України не усунув допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального закону.

Враховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами належним чином не встановлені, судами порушено норми матеріального та процесуального права, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості. Зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування судових рішень із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний дім ім. Горького» задовольнити частково.

Рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 18 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 29 грудня 2015 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: О.В. Закропивний

В.М.Коротун

Л.М. Мазур

В.А.Нагорняк