Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2016 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Струтинська Н.Ю.

з участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутого майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутого майна.

Позов мотивує тим, що 07.12.2012 р. ОСОБА_1 передано відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти, що еквівалентні 1500 євро, про що ОСОБА_3 написав розписку. Відповідно до курсу НБУ станом на 24.12.2014 р. вказана сума становить 28785 грн. З метою досудового врегулювання спору, адвокатом на адресу відповідача 27.10.2014 р. була надіслана вимога про повернення коштів, але відповідач отримати у відділенні поштового звязку лист відмовився. Зазначає, що між відповідачем та позивачкою, фактично, не було укладено договору, яким би визначалось строки та умови виконання сторонами своїх зобовязань. Із зазначеної розписки не має можливості визначення змісту правочинну та не визначає вид договірних зобовязань. Звернутися до суду з вимогою про відшкодування збитків за угодою є неможливо, оскільки сторонами не було укладено угоди за правилами визначеними ст. 208 ЦК України та винятками передбаченими ст. 206 ЦК України. За таких обставин вважає, що спір слід розглянути за правилами визначеними ст. 1212 ЦК України, відповідно до якої особа, яка набула майно за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобовязана повернути потерпілому це майно.

На підставі збільшених під час розгляду справи позовних вимог, відповідно до ст. 31 ЦПК України, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь суму основного боргу у розмірі 43550 грн., що є еквівалентом 1500 євро станом на 02.03.2016 р. згідно курсу євро (1 євро = 29.7 грн.), а також стягнути з відповідача витрати повязані з наданням правової допомоги у розмірі 3000 грн.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 07 грудня 2012 року відповідач ОСОБА_3 отримав від позивачки ОСОБА_1 гроші в сумі 1500 євро, що стверджується письмовою розпискою відповідача, оригінал якої наданий суду для огляду в судовому засіданні позивачкою (а.с. 4).

24 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_3 з письмовою вимогою про повернення вказаних коштів (а.с. 5, 6).

З даної розписки, яка підтверджує факт отримання ОСОБА_3 суми 1500 євро, вбачається, що вона не містить жодних істотних умов договору, зокрема, по обовязку повернення отримання грошової суми та строку (терміну) її повернення.

На обґрунтування позовних вимог представником позивачки зазначено правову норму, яку слід застосувати до правовідносин, що склалися між сторонами ст. 1212 ЦК України.

З матеріалів справи не можна зробити висновку про те, чого саме і в який спосіб сторони бажали досягти, яка домовленість мала місце по суті та які її істотні умови.

Незалежно від змісту позовної заяви суд, відповідно до діючого цивільного процесуального законодавства, дає правову кваліфікацію спору та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин (ст.ст. 119, 214 ЦПК України).

Матеріалами справи встановлено, що відповідач отримав від позивачки 1500 євро. При цьому в судовому засіданні належних та допустимих доказів достатньої правової підстави отримання цих коштів не наведено та суду не надано.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала. Положення цієї норми застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Оскільки правова підстава набуття відповідачем коштів, які належать позивачці, відсутня, суд вважає, що між сторонами існує зобовязання з приводу безпідставно набутого майна.

Відповідно до ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України, докази повинні бути належними і допустимими. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин суд вважає, що позов є підставним і в судовому засіданні доведений.

Враховуючи, що позивачкою згідно збільшених позовних вимоги заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача 43550 грн., а еквівалентом 1500 євро згідно курсу валюти станом на 02.03.2016 р. є 44550 грн. (1 євро = 29.7 грн.), то, виходячи з положень ст. 11 ч. 1 ЦПК України щодо розгляду справи в межах заявлених вимог, з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути на користь позивачки 43550 грн., як набутих без достатньої правової підстави.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 понесені нею та документально підтвердженні судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 296.7 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст. 1212 ЦК України суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 43550 (сорок три тисячі пятсот пятдесят) гривень, як набутих без достатньої правової підстави, 296 (двісті девяносто шість) гривень 70 копійок судового збору та 3000 (три тисячі) гривень витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.