Справа № 202/2506/16-ц
01 червня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Шклярука Д.С.
при секретарі - Коломоєць Р.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів, -
Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів з відповідача позивачка просить здійснювати з дня звернення із позовною заявою до суду.
В обґрунтування позову позивачка зазначає, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2013 року. Від шлюбу мають дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду.
Позивач в судове засідання не з'явилася, завчасно поданою письмовою заявою сповістила про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила предявлений позов задовольнити в повному обсязі. Не заперечувала проти заочного розгляду й вирішення справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому Законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надсилав, свого представника до суду не направив.
Оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач повідомлявся про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2013 року, який було зареєстровано Бабушкінським ВДРАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 23.08.2013 року, актовий запис № 437.
Під час шлюбу в сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка постійно проживає із позивачкою.
Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.
Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає.
Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.
Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.
Враховуючи встановлені обставини, з огляду на ст. 180 СК України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення предявленого позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на дитину у судовому порядку в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення позивачки до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини та зобовязаний її матеріально утримувати.
Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісяця у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 180, 182, 184 СК України, ст. ст. 3, 7, 14, 57, 58, 88, 197, 208, 212, 214, 215, 224-226, 367 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання їхньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до її повноліття, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 квітня 2016 року.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення платежу аліментів за один місяць.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Д.С. Шклярук