У Х В А Л А

22 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Охрімчук Л.І.,
Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 16 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 6 серпня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 16 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 6 серпня 2015 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування судових рішень та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі з передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального права України (далі - ЦПК України) підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме пункту 1 статті 40, частини 2, 3, 5 статті 43 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), частини 1 статті 259 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

На підтвердження зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 січня 2013 року, 12 березня, 3 грудня 2014 року, 29 квітня 2015 року, ухвалу Верховного Суду України від 27 січня 2010 року та постанову Верховного Суду України від 21 березня 2012 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що ОСОБА_4 було звільнено за пунктом 1 статті 40 КЗпП України у зв'язку з скороченням штату працівників, при цьому судом встановлено, що відповідачем додержано норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника: у відповідача мало місце скорочення штату працівників, позивача попереджено за два місяці про наступне вивільнення, йому були запропоновані всі наявні 83 вакантні посади в ПАТ «Укртрансгаз» та філії «Управління «Укргазтехзв'язок», на звільнення ОСОБА_4 була надана згода профспілкової організації.

У справах, судові рішення в яких надані заявником для порівняння, а саме в ухвалі Верховного Суду України від 10 квітня 2012 року суд дійшов висновку, що суди попередніх інстанцій залишили поза увагою доводи позивачки про те, що розгляд профспілковим комітетом питання про дачу згоди на її звільнення не проводився й вона на таке засідання не запрошувалася. Свого висновку про те, чи дотримано відповідачем вимог щодо отримання згоди профспілковим комітетом на звільнення за умови проведення засідання всупереч зазначеним нормам без запрошення та участі позивача суд не зробив;

- в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 30 січня 2013 року судом установлено, що обласною організацією профспілки працівників соціальної сфери України не було надано обґрунтованого висновку з приводу надання згоди на розірвання трудового договору. Крім того, позивач погодився на запропоновану відповідачем посаду заступника директора, завідувача соціально-медичної реабілітації (лікар геріатр), однак незважаючи на це, все ж таки був звільнений;

- в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 12 березня 2014 року суд касаційної інстанції погодився з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про поновлення позивача на роботі, оскільки судами встановлено, що позивач був звільнений відповідачем без дотримання процедури звільнення, передбаченої пунктом 1 статті 40 КЗпП України, та з урахуванням роз'яснень постанови № 9 від 6 листопада 1992 року Пленуму Верховною Суду України «Про практику розгляду трудових спорів», а також положень локальних нормативних актів відповідача;

- в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 29 квітня 2015 року суд касаційної інстанції скасував рішення судів першої та апеляційної інстанції та направив справу на новий розгляд, оскільки відсутні докази про запрошення та присутність позивача на засіданні профспілкового комітету ДП «КДЗ «Буревісник». Крім того судом не перевірено, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці та не перевірено додержання вимог статей 42, 43 КЗпП України, висновок про те, що звільнення позивача відповідає вимогам законодавства про працю, не є безспірним.

В справі, постанова в якій надана як приклад невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права від 21 березня 2012 року, судом зроблено висновок щодо неоднакового застосування статей 43, 252 КЗпП України та статті 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Отже, у справі про перегляд якої подано заяву та у справах, судові рішення в яких надані заявником для порівняння, встановлено різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права та про невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 грудня 2014 року не може бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення судів та передав справу на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді: Н.П. Лященко
Л.І. Охрімчук
Я.М. Романюк