АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/7963/2016 Головуючий у 1-й інстанції: Волкова С.Я.
справа №757/2055/14-ц Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Вербової І.М.

за участю секретаря Горбачової І.В.

представника відповідача ОСОБА_1

представника особи, що подає

апеляційну скаргу ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою Органу опіки та піклування Печерської районної у м.Києві державної адміністрації, поданою в інтересах малолітньої ОСОБА_3, на рішення Печерського районного суду м.Києва від 03 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя,-

УСТАНОВИЛА:

В січні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про поділ майна подружжя та визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/2 частину нежитлового приміщення АДРЕСА_3

Вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, проте через непорозуміння проживає окремо. В період шлюбу за спільні кошти ними придбано майно, яке є об»єктом позовних вимог та яке позивач бажає поділити.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 03 червня 2014 року позовні вимоги задоволено, вирішено визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/2 частину нежитлового приміщення АДРЕСА_3

Не погодившись з ухваленим рішенням, Органом опіки та піклування Печерської районної у м.Києві державної адміністрації в інтересах малолітньої ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі посилається на те, що в провадженні Печерського районного суду м.Києва розглядається позов Органу опіки та піклування в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (матері малолітньої ОСОБА_3) про визнання недійсним договору купівлі-продажу, на підставі якого у ОСОБА_5 виникло право власності на квартиру НОМЕР_1, яка є предметом цього спору, а також об»єднаний позов ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 29 січня 2014 року у справі про оспорювання правочину на квартиру був накладений арешт.

Провадження у справі про визнання правочину недійсним триває, проте ОСОБА_5 не повідомив суд, який розглядав вимоги про поділ майна, про неможливість розгляду справи.

В судовому засіданні представник Органу опіки та піклування Печерської районної у м.Києві державної адміністрації доводи апеляційної скарги підтримала, просила скаргу задовольнити.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з»явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст. 60, 70,71 СК України, та, установивши набуття майна за час шлюбу, дійшов висновку про його поділ.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону та доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Статтею 60 СК України визначені підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 70 СК України визначено розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна подружжя, що є об»єктом права спільної сумісної власності. Стаття 71 СК України встановлює способи та порядок поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Судом першої інстанції установлено, що з 24 вересня 2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі.

30 серпня 2012 року між ОСОБА_6 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, предметом якого є нежиле приміщення АДРЕСА_3

Також, 30 серпня 2012 року між ОСОБА_6 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

Договори посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. та зареєстровані в реєстрі за №№ 725, 724 відповідно. Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Як убачається з матеріалів апеляційної скарги, 29 січня 2014 року Печерським районним судом м.Києва відкрито провадження у справі за позовом Органу опіки та піклування Печерської районної в м.Києві державної адміністрації до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

Позовні вимоги про визнання недійсним правочину ґрунтуються на обставинах, що на момент укладення договору в квартирі була зареєстрована та проживала малолітня дитина, проте договір укладено без дозволу органу опіки та піклування.

Ухвалою суду від 29 січня 2014 року у справі про визнання недійсним правочину з метою забезпечення позову на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що в іншому суді на розгляді триває спір щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, зокрема, квартири, відхиляються колегією суддів, оскільки само по собі оспорювання такого правочину не є підставою для скасування судового рішення про поділ майна подружжя, ураховуючи положення ст.204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину.

Доводи апеляційної скарги в частині вирішення спору під час вжиття заходів забезпечення позову в іншій справі відхиляються колегією суддів, оскільки право власності подружжя в рівних частках встановлюється законом, при вжитті заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру право володіння та користування нею не обмежується, а поділ майна подружжя не є розпорядженням цим нерухомим майном.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну Органу опіки та піклування Печерської районної у м.Києві державної адміністрації, подану в інтересах малолітньої ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 03 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

І.М. Вербова