У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької областіу складі:

головуючого судді Притуляка С.А.

при секретарі Коверченковій М.О.

за участю:

скаржника - ОСОБА_1

представника ДВС ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області при виконанні судового рішення по цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Новодонецька ремонтно-експлуатаційна контора» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території та вивезення твердих побутових відходів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 23 травня 2016 року звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірною бездіяльність начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4, який висловив незаконну правову позицію у відношенні відмови його підлеглими у відкритті виконавчого провадження, в частині відсутності ідентифікаційного коду боржника, та такого, що не вжив ніяких заходів до відновлення законності, не надав належної правової оцінки діяльності своїх підлеглих ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24.05.2016р. розгляд скарги призначено на 03.06.2016р., а потім відкладено на 21.06.2016р., у звязку із неявкою представника ДВС та задоволенням його клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції.

Як вбачається зі скарги та доданих до неї документів, лист №С-364-0892 від 20.04.2016р., в якому ОСОБА_1 повідомлено про відсутність підстав для вжиття будь-яких заходів за його зверненням, що скаржник вважає неправомірною бездіяльністю зазначеної особи, отримано ним 05 травня 2016р.

При цьому, зі скаргою на бездіяльність начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 ОСОБА_1 звернувся 23 травня 2016р.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 385 ЦПК України така скарга може бути подана у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

Отже, з огляду на наведені вище положення процесуального закону, скаргу ОСОБА_1 подано із пропуском встановленого десятиденного строку. Клопотання про поновлення пропущеного строку ОСОБА_1 до скарги додано не було.

За змістом ч. 1 ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. А частиною 2 цієї статті встановлено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у своєму листі №24-152/0/4-13 від 28.01.2013 року Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі зазначив, що право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Якщо зі скарги вбачається, коли заявник дізнався про порушення свого права, і при цьому скарга подана з пропущенням встановленого строку та відсутнє клопотання про поновлення цього строку, суддя, має право залишити скаргу без розгляду на стадії відкриття провадження у справі. Це повністю відповідає положенням статей 11, 72 ЦПК щодо диспозитивності цивільного судочинства. При цьому заявнику роз'яснюється його право на подання клопотання про поновлення пропущеного строку. Пропуск зазначених строків, які визначаються як процесуальні строки, не є підставою для відмови у прийнятті скарги, оскільки вони можуть бути поновлені судом за наявності поважних причин і на них поширюються правила статті 72 ЦПК. Тому скарга, подана після закінчення відповідного строку, залишається без розгляду, якщо суд за клопотанням заявника не знайде підстав для його поновлення. Суд у судовому розгляді може з'ясувати зазначене питання з відповідним рішенням: залишити скаргу без розгляду у зв'язку з пропущенням строку на оскарження та відсутність клопотання про його поновлення або розглянути скаргу по суті, якщо буде встановлено, що строк не пропущено.

У судовому засіданні 21.06.2016р. ОСОБА_1 було роз'яснено його право на звернення до суду із клопотанням про поновлення пропущенного строку, надано можливість надати обгрунтування причин пропуску цього строку, подати відповідні докази тощо.

Так, ОСОБА_1 просив поновити йому пропущений строк та зазначив, що про порушення його прав суб'єктом оскарження йому стало відомо з листа №С-364-0892 від 20.04.2016р., а не постанови державного виконавця, тому вважав, що десятиденний строк на оскарження на даний випадок не розповсюджується.

Наведені ОСОБА_1 причини пропуску десятиденного строку на звернення до суду із даною скаргою не є поважними, оскільки ст.385 ЦПК України чітко визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. При цьому дана норма не визначає ані способу, ані форми документу, з якого особа може дізнатися про вказані обставини, а тому суд не вбачає підстав для поновлення скаржникові пропущеного строку.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги пропущення ОСОБА_1 при зверненні до суду зі скаргою про визнання неправомірною бездіяльності начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4, пропущено встановлений ч. 1 ст. 385 ЦПК України десятиденний строк, а причини його пропуску не визнані судом поважними, суд, в порядку п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України, залишає дану скаргу без розгляду.

Керуючись ст..ст.72, 207, 385 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області при виконанні судового рішення по цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Новодонецька ремонтно-експлуатаційна контора» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території та вивезення твердих побутових відходів, - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя Притуляк С.А.

21.06.2016