Справа № 351/1406/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1685/2016
Головуючий у 1 інстанції Боднарук М.В. М. В.
Суддя-доповідач Соколовський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Соколовського В.М.,

суддів: Пнівчук О.В., Горейко М.Д.,

секретаря Турів О.М.,

з участю: представників відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Снятинського районного суду від 17 червня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила стягувати із відповідача аліменти на утримання їх дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, мотивуючи тим, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Снятинського районного суду від 15.12.2005 року. Від цього шлюбу у них є донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріально сім'ю не підтримує, дитину не відвідує, не приймає участі у її вихованні. У березні 2016 року позивач дізналася, що відповідач має право на постійне проживання та право на працю у Республіці Польща, а також офіційно працює на фірмі «Рекультивація та відновлення історичних районів ЄКО ПАРК», яка знаходиться по вул.Могилянська, 54 у м.Бидгощ. Посилаючись на це, позивач збільшила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання їх дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Снятинського районного суду від 17 червня 2016 року позов задоволено частково.

Присуджено стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

Стягнення розпочато з 27.08.2015 р. та допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_5 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

На вказане рішення позивач подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення підлягає скасуванню. Зазначає, що суд прийшов до висновку, що вона нічим не довела факт наявності у відповідача роботи в Республіці Польща та не встановлено розміру заробітної плати відповідача і тому стягнув такий розмір аліментів, який стягується у непрацюючих жителів Снятинського району, виходячи з середнього заробітку по району. На думку апелянта, достовірно встановлено, що відповідач більше 7 років проживає в Польщі, має дозвіл на проживання та працю, працює на фірмі, одержує стабільну заробітну плату, мінімальний розмір якої становить 500 доларів США. Перебуваючи в Польщі вона звернулась на фірму з проханням отримати офіційну довідку про заробітну плату, однак відповіді не одержала, але усно їй повідомили, що відповідач дійсно працює. Представник відповідача визнала, що відповідач дійсно працює, але постійної роботи не має. Апелянт зазначає, що її клопотання про витребування доказу про роботу відповідача на фірмі та заробітну плату судом не задоволено. Вважає, що суд безпідставно зменшив суму позову з 3000 грн., що становить 120 доларів США, до 800 грн., що становить 30 доларів США. Зазначає також, що судом не враховано тієї обставини, що донька поступила в агротехнічний технікум в м.Радом Республака Польща.

З наведених підстав просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представники відповідача вимоги скарги не визнали, вважають її безпідставною, а рішення - законним та обґрунтованим, яке підлягає залишенню без змін.

Апелянт у судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши доповідача, заперечення представників відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам відповідає.

Згідно ч.3 ст.10, ч.1, 3, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Снятинського районного суду від 15.12.2005 р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано, після розірвання шлюбу дочку ОСОБА_6 залишено проживати із матір'ю. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на «ОСОБА_4».

Відповідно до Акту №3648 від 21.08.2015 р. матеріально-побутових умов ОСОБА_4 у неї на утриманні є дочка ОСОБА_6, яка навчається в Снятинській гімназії у 5 (9) класі, що також підтверджується Характеристикою із місця навчання, Довідкою Снятинської міської ради №3707 від 26.08.2015 р.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів врахувавши стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд вірно вважав, що позивач не довела факту наявності у відповідача роботи у Республіці Польща та не встановлено розміру заробітної плати відповідача, тому прийшов до обгрунтованого висновку, що із ОСОБА_5 слід стягувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Снятинського районного суду від 17 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М. Соколовський

Судді: О.В. Пнівчук

М.Д. Горейко