Справа № 580/415/16-ц
Номер провадження 2/580/201/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2016 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Стеценка В. А.,

при секретарі Радковській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.03.2015 року між ними був укладений договір купівлі продажу нежитлової будівлі гаража по вул. Сумська 77 в м. Лебедині Сумської області. Нотаріальне посвідчення договору купівлі продажу мало бути здійсненим до 01.09.2015 року. Однак від даного обовязку відповідач ухиляється.

Тому позивач звернувся до суду та просив визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі гаража по вул. Сумська 77 в м. Лебедині Сумської області та визнати за ним право власності на нерухоме майно.

Позивач в судове засідання не зявився, в наданій суду заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання теж не зявився, в наданій суду заяві проти задоволення позову не заперечив, просив розглянути справу за його відсутності з тих підстав, що перебуває за межами області.

В зв»язку з тим, що розгляд справи здійснювалось судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

З паспортів та карток (а.с. 4-10), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачем є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, і/н НОМЕР_1, а відповідачем є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, і/н НОМЕР_2.

З розписок та листа (а.с. 11-13), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 15.03.2015 року між сторонами був укладений договір купівлі продажу нежитлової будівлі гаража по вул. Сумська 77 в м. Лебедині Сумської області. Відповідачем отримано кошти за цим договором в сумі 25 000 грн. та взято на себе зобов»язання до 01.09.2015 року посвідчити договір нотаріально.

З технічного паспорта (а.с. 21-23), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що за інвентаризаційними даними Лебединського БТІ цегляний гараж площею 41,1 кв. м. з оглядовою ямою, позначений на плані під літ. «Б». та цегляний погріб під частиною будівлі гаража, позначений на плані під літ. «п/г», розташовані по вул. Сумська-77 в м. Лебедині.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява обґрунтована, між сторонами мають місце цивільні правовідносини і позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що 15.03.2015 року між сторонами був укладений договір купівлі продажу нежитлової будівлі гаража по вул. Сумська 77 в м. Лебедині Сумської області. Проте, відповідач від нотаріального посвідчення договору ухиляється, хоча і отримав кошти за продане майно та передав його позивачу в натурі.

Вказані обставини були встановлені з матеріалів справи і не були оспорені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно вимог ст.ст. 316, 317 ЦК України громадяни України можуть бути субєктами права власності на підставах, не заборонених законом.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачем було доведено, щовідповідач не виконав своїх зобовязань за договором купівлі-продажу нежитлової будівлі гаража, а відповідачем не було доведено того, що він виконав свої обов»язки належним чином чи, що існують обставини, які виключають необхідність визнання права власності позивача на нежитлову будівлю гаража по вул. Сумська 77 в м. Лебедині Сумської області.

Крім того, суд враховує, що позивач підтримує свої вимоги, а відповідач не заперечив проти їх задоволення, що укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна та право власності продавця на це майно підтверджується письмовими доказами і тому вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 88, 130, 209, 213 - 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 220, 316-317, 328, 392 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно задовільнити.

Визнати дійсним укладений 15 березня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу нежитлової будівлі гаража по вул. Сумська 77 в м. Лебедині Сумської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і/н НОМЕР_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3 та мешканцем вул. Сумська 77/30 м. Лебедина Сумської області право власності на нежитлову будівлю цегляного гаража площею 41,1 кв. м. з оглядовою ямою, позначеного на плані під літ. «Б». та цегляного погрібу під частиною будівлі гаража, позначеного на плані під літ. «п/г», по вул. Сумська 77 в м. Лебедині Сумської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції в 10-ти денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Стеценко В. А.