У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Надвірнянської міської ради, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення сесії Надвірнянської міської ради про передачу земельної ділянки у власність та визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку,

встановив:

В серпні 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися із зазначеним позовом до суду, мотивуючи позов тим, що в площу земельної ділянки, яка передана у приватну власність відповідачу ОСОБА_5 входить частина земельної ділянки, якою користувалася сім'я позивачів і яка належала на праві приватної власності їхньому діду ОСОБА_6

Просили визнати незаконним та скасувати рішення Надвірнянської міської ради №3487-49/2010 від 22 жовтня 2010 року «Про визнання таким, що втратило чинність рішення міської ради №204-ІУ/2006 від 27 липня 2006 року та про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на АДРЕСА_1 ОСОБА_5.» та рішення Надвірнянської міської ради №1935-44/2014 від 23 жовтня 2014 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в м. Надвірна та передачу у власність», а також визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку, видане ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0979 га, що розташована по АДРЕСА_1 в м. Надвірна.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 26 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 травня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_7, ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, керуючись ст. ст. 116, 118, 122, 125, 126, ЗК України, правильно виходив із того що позивачі та їхні родичі не були правомірними власниками або користувачами спірної земельної ділянки, а тому їхньої згоди на вилучення і передачу відповідачу ОСОБА_5 земельної ділянки у приватну власність не потрібно.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Надвірнянської міської ради, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення сесії Надвірнянської міської ради про передачу земельної ділянки у власність та визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк