РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2016 р. м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В., суддів: Буцяка З.І., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Мельник С.Ю.,

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду від 05 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства "Графос", треті особи без самостійних вимог Рівненська міська рада, ОСОБА_4 про зобовязання розробника технічної документації із землеустрою усунути допущені помилки в документації,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Рівненського міського суду від 05 квітня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до КП "Графос", треті особи без самостійних вимог Рівненська міська рада, ОСОБА_4 про зобовязання розробника технічної документації із землеустрою усунути допущені помилки в документації відмовлено.

У поданій на рішення апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає його таким, що суперечить вимогам чинного законодавства та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що судом 1-ї інстанції не взято до уваги і не надано належної правової оцінки, тому факту, що документація на землю позивачкою виготовлялась не вперше, а на підставі раніше виготовлених і погоджених документів у межах існуючої огорожі, встановленої у 1950-х роках.

Зазначає про те, що у власність сусідів ОСОБА_4 може бути передана частина належної їй земельної ділянки за межами огорожі, а вона вимушена буде знести усю існуючу огорожу по периметру земельної ділянки через неточності допущені у документації КП "Графос". ОСОБА_5 Держземагенства від 15.12.2014р. за №П2-4315 було повідомлено, що межі земельної ділянки по вул. Носаля, 10 в м. Рівне в технічній документації КП "Графос" не відповідають межам, встановленим в технічній документації РМБТІ. Листом КП "Графос" від 18.12.2014р. №921 надано план-схему порівняння меж земельної ділянки, з яких вбачається, що визначені КП "Графос" межі земельної ділянки знаходяться за межами існуючої огорожі. Судом 1-ї інстанції також встановлено невідповідність меж земельної ділянки в натурі, в документації КП "РМБТІ" та КП "Графос", при цьому зміна меж земельної ділянки, визначених у техдокументації КП "Графос" та приведення їх у відповідність до меж існуючої огорожі не призведе до будь-яких змін меж земельних ділянок на місцевості.

Вказує, що обставини зміщення відповідачем межі земельної ділянки, тобто допущення помилки під час виготовлення координат земельної ділянки, складанні її кадастрового плану та підготовки обмінного файлу, були встановлені судом, однак суд безпідставно зробив висновок, що всі ці зміни погоджені підписами позивачки. Апелянт зазначає, що не являється фахівцем у виготовленні технічної документації і змогла перевірити лише відповідність площі земельної ділянки, а не зміну її меж, які без винесення меж в натурі для позивачки встановити неможливо.

Покликаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ "Універсал Банк".

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_1, доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

Представник відповідача КП "Графос" та представник третьої особи - Рівненської міської ради були повідомлені про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явилися без поважних причин, тому колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності.

Представник третьої особи ОСОБА_4 ОСОБА_2 просила суд апеляційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд 1-ї інстанції виходив з того, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено неправомірність дій КП «Графос», а виготовлена КП "Графос" технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж належної позивачці земельної ділянки на АДРЕСА_1 відповідає вимогам Інструкції "Про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками", затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010р. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2010р. та статті 55 Закону України "Про землеустрій", а зміни по лінійних розмірах по периметру мали місце в звязку із врахуванням меж земельної ділянки ОСОБА_6 та ОСОБА_7Л, що було узгоджено з позивачем, як замовником, та підтверджується її підписами на технічній документації та нотаріально посвідченою заявою від 14.10.2013р. №1618.

Такий висновок місцевого суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

На час отримання у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_3, вже діяла Конституція України 1996 року, відповідно до ст.41 якої, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Аналогічна норма закріплена в ст.321 нині діючого Цивільного кодексу України 2003 року.

Згідно ст.78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до ст.ст. 22,23 Земельного Кодексу України 1990 року № 561-XII, який діяв на час приватизації земельної ділянки ОСОБА_3, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право . Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідний Державний акт про право приватної власності на землю серії РВ 00837 на підставі Рішення Рівненської міської ради від 24 червня 1998 року ОСОБА_3 був отриманий 13 листопада 1998 року і межі цієї земельної ділянки були описані та погоджені в протоколі обстеження та відображені в самому акті (а.с.17-18, 28).

Тобто право власності позивачки розповсюджується саме на цю земельну ділянку та саме в визначених Державним актом межах.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви ОСОБА_3 від 29.07.2013р. та укладеного договору №142 КП "Графос" було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_3 в м. Рівному на вул. Носаля, 10 (а.с.20-54).

З інформації Держземагенства України від 15.12.2014р. №02-4315 вбачається, що межі земельної ділянки площею 0,0589 га, по вул. Носаля, 10, які були встановлені Рівненським МБТІ в 1998 році, при виготовленні технічної документації по складанню державного акта на право приватної власності на землю для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_3, не відповідають межам даної земельної ділянки встановлених технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) КП "Графос" в 2013 році. При виконанні КП "Графос" робіт по встановлені (відновленню) меж в натурі (на місцевості) вищезазначеної земельної ділянки, ОСОБА_3, не заперечувала проти узгодженої зміни промірів по периметру земельної ділянки (а.с.6,29).

Однак, як зясувалось пізніше, внаслідок виконання КП "Графос" промірів відбулось зміщення меж земельної ділянки за лінію існуючої огорожі (визначених меж), яка протягом шістдесяти років розділяла сусідні земельні ділянки та фактично являлась межовим знаком.

Тобто, КП "Графос" фактично змінивши межі земельної ділянки, на що своєї згоди власник ОСОБА_3 не давала, порушив її право власності на неї в існуючих межах та фактично поклав додатковий обовязок та витрати, щодо переносу огорожі і її перереєстрації.

Отже, такі дії КП "Графос" і є неправомірними, що й спростовує зворотній висновок місцевого суду про їх недоведеність.

Якщо технічна документація виготовлена відповідачем на високому технічному рівні з дотриманням вимог інструкцій, але при цьому за своєю суттю порушує фундаментальне право власності ОСОБА_3 на земельну ділянки, то на її підставі не можуть бути встановлені межі земельної ділянки в натурі (на місцевості), визначені її координати та складено кадастровий план, а тому надана відповідачем позивачці послуга з виготовлення технічної документації є неякісною та містить суттєвий недолік.

Відповідно до ст. 4, 6 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав;

Згідно ч.1 та ч.9 ст.8 названого Закону, ОСОБА_3, як споживач має право на безоплатне усунення недоліків товару в розумний строк; при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк.

Відповідно до ст. 22 названого Закону, захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Оскільки вимоги ОСОБА_3 виконавцем не виконані добровільно, то вона обґрунтовано звернулась до суду за захистом порушеного права та згідно ст.3,4,10,11 ЦПК України на власний розсуд вибрала передбачений законом спосіб його захисту.

Оскільки, вимога позивачки про усунення допущених відповідачем помилок в технічній документації не суперечить закону та підтверджується належними доказами в справі, то вона підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1, 5 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки, ОСОБА_3 звільнена від сплати судового збору, однак при поданні апеляційної скарги мала б сплатити 606,32 грн., то цю суму слід стягнути з відповідача.

За таких обставин, місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно зясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 324,325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду від 05 квітня 2016 року - задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду від 05 квітня 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_3 до Комунального підприємства "Графос", треті особи без самостійних вимог Рівненська міська рада, ОСОБА_4 про зобовязання розробника технічної документації із землеустрою усунути допущені помилки в документації - задовольнити.

Зобовязати Комунальне підприємство "Графос" за власний рахунок усунути допущені ним помилки у Технічній документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 02.01 гр. ОСОБА_3 в м. Рівне по вул.. Носаля 10, а саме під час визначення ним координат земельної ділянки площею 589 кв.м., складанні її кадастрового плану та підготовки з приводу цього обмінного файлу.

Зобовязати Комунальне підприємство "Графос" за власний рахунок усунути допущені ним помилки у Технічній документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 02.01 гр. ОСОБА_3 в м. Рівне по вул.. Носаля 10, правильно визначити координати земельної ділянки площею 589 кв.м. (в межах існуючої огорожі). Скласти її кадастровий план та підготовити з приводу цього обмінний файл.

Стягнути з Комунального підприємства "Графос" в прибуток держави 606,32 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий:

Судді :