У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш авто» про визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 09 вересня 2015 року між нею та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» було укладено договір фінансового лізингу № 000837, предметом якого є автомобіль «Hyandai Santa Fe», вартістю 491 800 грн. На виконання умов договору 09 вересня 2015 року нею було сплачено на користь відповідача 49 180,00 грн адміністративного платежу, але призначення такого платежу не було їй роз'яснено представником позивача як і не було повідомлено, що адміністративний платіж не підлягає поверненню.

Позивач зазначала, що при укладенні договору сторонами не було погоджено графік сплати платежів, як Додаток № 3, вартість предмета лізингу погоджено лише на момент укладення договору, що на її думку є істотним порушенням принципу справедливості та добросовісності, що поставило її у невигідні фінансові умови. Вважає, що відповідач при укладенні договору ввів її в оману шляхом застосування нечесної підприємницької діяльності та несправедливими умовами договору, чим порушив її права та інтереси.

На підставі наведеного просила суд визнати недійсним договір фінансового лізингу № 000837 від 09 вересня 2015 року, укладений між ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» та ОСОБА_2, стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» на користь ОСОБА_2 сплачений адміністративний платіж у сумі 49 180,00 грн.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що матеріали справи не містять доказів порушення відповідачем принципу добросовісності під час укладення договору фінансового лізингу, що договір є несправедливим, укладеним із застосуванням відповідачем нечесної підприємницької діяльності, і містить несправедливі чи недобросовісні умови. При укладанні спірного договору не було допущено порушень вимог Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про фінансовий лізинг», а відтак відсутні підстави передбачені ст. ст. 215, 216 ЦК України та ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо визнання недійсним договору фінансового лізингу, наслідком чого є повернення позивачу сплачених коштів.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш авто» про визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення коштів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова