Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/719/16-ц 2/382/381 /16
РІШЕННЯ

іменем України

02 червня 2016 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

Головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипота Я.В.

Розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Яготині, справу за позовом ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 до Яготинської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно.

Встановив:

В позові до суду позивачка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3, що посвідчується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 19.08.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції у Київській області.

Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до ст.. 1261 ЦК України, єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3, є вона-донька спадкодавця - ОСОБА_1. Інші спадкоємці першої черги та особи, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, що відкрилася внаслідок смерті спадкодавця, відсутні.

У визначений ст.. 1270 ЦК України шестимісячний термін, вона подала до Яготинської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що посвідчується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 28675663 від 12.11.2011 р.

В подальшому, з метою оформлення права власності на спадкове майно та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке є підставою для реєстрації права власності у встановленому чинним законодавством порядку, вона звернулася до Яготинської державної нотаріальної контори стосовно отримання свідоцтва про спадщину за законом.

Після правового аналізу наданих нею документів на спадкове майно, нотаріусом було встановлено неможливість виготовлення свідоцтва про спадщину за законом, оскільки у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Після пошуку в особистих паперах спадкодавця оригіналу свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами позивач їх не виявила та прийшов до висновку про його остаточну втрату.

Відповідно до п.п. 4.15, 4.18, 4.20 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мін'юсту України № 296/5 від 22.02.2012 та зареєстрованого у Мін'юсті України 22.02.2012 за № 282/20595, ? видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, як об?єкти нерухомого майна, проводиться нотаріусом на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку та свідоцтва про право власності на житловий будинок, відповідно, що повинні бути оформлені відповідно до ст. 19 ЗУ № 1952-IV від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Під час перевірки правовстановлюючих документів на спадкове майно, на підставі яких виготовляється свідоцтво про право на спадщину та здійснення їх правового аналізу було виявлено відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на житловий будинок, виготовленого на ім.»я спадкодавця, в зв»язку з чим їй було рекомендовано звернутися до суду.

На сьогоднішній день порядок отримання свідоцтв правовстановлюючих документів взамін втрачених або зіпсованих врегульовано ст. 37 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ № 1141 від 26.10.2011 р., відповідно до якої у разі втрати, пошкодження чи зіпсування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав, за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, оформляє свідоцтво, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування.

Проте, державна реєстрація права власності спадкодавця на житловий будинок АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами не проводилася, а особа, яка має право на таке звернення (власник майна) помер, в зв»язку з чим втратив свою правоздатність. Тому, виходячи з наведених обставин, вона позбавлена можливості скористатися процедурою повторного отримання свідоцтва на нерухоме майно, що передбачена ст. 37 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підставі наказу Міністерства юстиції № 1844/5 від 14.12.2012 р. «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна», зареєстрованого в Мін»юсті 18.12.2012 р. за № 2102/22414, органи, що видавали свідоцтва на право власності на нерухоме майно втратили повноваження щодо видачі дублікатів правовстановлюючих документів, що мають силу оригіналу.

Таким чином, вона як спадкоємець, не може отримати повторне свідоцтво або дублікат правовстановлюючого документу, що має силу оригіналу, з метою надання його нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, так, як відсутній правовий механізм для його отримання.

З наведеного вище вбачається, що відсутній законодавчо врегульований механізм набуття права власності на спадкове майно за умови відсутності оригіналу правовстановлюючого документу, що, в свою чергу обмежує її права як спадкоємця, щодо набуття права власності на спадкове майно у визначеному чинним законодавством порядку, шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Просила:

Визнати за нею-ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний № в реєстрі фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами.

В судове засідання сторони не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. В заявах до суду позивачка підтримала свої позовні вимоги, відповідач позов визнав, та просили розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб, а тому даний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.. ст.. 130, 174 ЦПК України, ст.. ст.. 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний № в реєстрі фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1, право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який належав на праві власності її батьку ОСОБА_3 померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.