Дата документу 28.04.2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Міщенко Т.М.

при секретарі Макаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти, завдані в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 5572,31 грн., які складаються з вартості відновлюваного ремонту в сумі 5172,31 грн., проведення експертизи 400 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн. Свій позов мотивує тим, що йому на праві приватної власності належав автомобіль НОМЕР_1. 24.12.2012 вказаному автомобілю завдано ушкоджень внаслідок ДТП, з вини ОСОБА_2 Постановою Мелітопольського міськрайонного суду від 15.03.2013 ОСОБА_2 визнано винним у скоєному правопорушенні. ОСОБА_2 зник з місця ДТП, через що одразу не встановлено особу правопорушника, а тому звернутися до страхової компанії в порядку ст. 33 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не виявилось можливим. У разі невиконання водієм транспортного засобу обовязку, передбаченого вказаного Закону, він позбавляється права на відшкодування шкоди за його винні дії страховиком у порядку, передбаченому ст. 1194 ЦК України. Тому вважає, що шкода має відшкодовуватися в загальному порядку ОСОБА_2, який її спричинив.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 позов підтримала та пояснила, що позивачу на праві приватної власності належав автомобіль HONDA ACCORD. 24.12.2012 вказаному автомобілю, внаслідок ДТП, завдано ушкоджень. Постановою суду від 15.03.2013 ОСОБА_2 визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Однак, відповідач зник з місця ДТП, через що одразу не вдалося встановити правопорушника, а тому звернутися до страхової компанії в порядку визначеному ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не виявилось можливим. Вважає, що саме ОСОБА_2, а не страхова компанія або МТСБУ є належним відповідачем по справі, а шкода, що завдана позивачу підлягає відшкодуванню на загальних підставах. Позивач продав автомобіль, однак через пошкодження, нижче ринкової вартості.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що він себе винним в скоєнні ДТП не визнає, а тому і відшкодовувати збитки не має наміру.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснив, що постановою суду не визначено розмір матеріальної шкоди та не визначено які деталі були пошкоджені. Вважає, що позивач не поніс витрати, оскільки продав автомобіль.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

ОСОБА_1 належав на праві приватної власності автомобіль НОМЕР_1, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 522826/а.с.6/.

24.12.2012 вказаному автомобілю було завдано ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди під керуванням ОСОБА_2

У відношенні водія ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

15.03.2013 постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн/а.с.7/.

В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_1.

Наявність пошкоджень вказаного автомобіля, підтверджується довідкою, виданої відділом ДАІ Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області/а.с.55/.

За проведення автотоварознавчого дослідження позивачем сплачено грошову суму в розмірі 400 грн./а.с.8/.

Вартість відновлювального ремонту склала 5172,31 грн., що підтверджується висновком експерта № 38-д/а.с.9-11/.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 вказаної статті, однозначно вказується, що джерелом підвищеної небезпеки, зокрема, є діяльність, пов'язана із використанням транспортного засобу.

Таким чином, позивачем, у відповідності з вимогами цивільно-процесуального законодавства, надані суду докази щодо документального підтвердження вартості матеріального збитку автомобіля.

На підставі вищевикладеного суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти, завдані матеріальною шкодою, в сумі 5172,31 грн. та за проведення технічних досліджень в сумі 400 грн.

Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 636, 979, 985, 997, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 11, 15, 23, 57, 59, 60, 61, 88, 107, 179, 197, 208, 212-215, 223 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 грошові кошти, завдані матеріальною шкодою, в сумі 5172,31 грн., за проведення технічних досліджень в сумі 400 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн., а всього 6059,51 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної заяви протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а потім апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в десятиденний строк без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя: