АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 593/140/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Данилів О.М.
Провадження № 22-ц/789/487/16 Доповідач - Шевчук Г.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Демкович Ю. Й., Ткач З. Є.,

за участі секретаря - Шмигельська І.З.

представника апелянта - ОСОБА_1

представника позивачки - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової І.О. на рішення Бережанського районного суду від 27 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" про повернення банківського вкладу,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Надра" про повернення банківського вкладу. В обґрунтування позову зазначала, що між нею та ПАТ КБ "Надра" з 25 жовтня 2013 року по 30 грудня 2014 року було укладено чотири договори строкового банківського вкладу депозиту. 25 жовтня 2013 року на строк шість місяців був укладений договір за № НОМЕР_2 на суму 13 046,94 доларів США із сплатою 10,5 % річних за користування грошима; 28 липня 2014 року на строк три місяці був укладений договір № НОМЕР_1 на суму 14 149 доларів США із сплатою 12,5 % річних за користування грошима; 4 листопада 2014 року на строк один місяць був укладений договір № НОМЕР_6 на суму 4 826 доларів США із сплатою 8 % річних за користування грошима та 30 грудня 2014 року на строк один місяць був укладений договір № НОМЕР_3 на суму 10 000 доларів США із сплатою 8 % річних за користування грошима. Оскільки вищевказані договори стороною відповідача належним чином не виконувалися, позивачка 31 січня 2015 року звернулася до суду із позовом про стягнення із відповідача ПАТ "Комерційний банк "Надра" на її користь суму залишку вкладу в розмірі 14 826 доларів США, що на день подачі позовної заяви становило 266 719,74 гривні.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачка змінила свої позовні вимоги, просила суд стягнути із відповідача ПАТ "Комерційний банк "Надра" на її користь: проценти за користування грошима в сумі 715, 64 доларів США ; 230, 99 доларів США - пені за порушення боргового зобов"язання та 3 % річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, що становить 230, 99 доларів США, всього просила стягнути із відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 370 163, 73 грн. за мінусом виплачених їй 200 000грн., тобто просила стягнути з відповідача на її користь 170 163, 73грн..

Рішенням Бережанського районного суду від 27 серпня 2015 року змінені позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто із Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 4 517 (чотири тисячі п'ятсот сімнадять) доларів США 29 центів, що на день здійснення розрахунку станом на 20 липня 2015 року, відповідно до офіційного курсу НБУ становить 99 425 ( дев'яносто дев'ять тисяч чотириста двадцять п'ять ) гривень 55 коп. з яких :

- 3 714, 74 (три тисячі сімсот чотирнадцять) доларів США 74 центи - сума неповернутого вкладу, що становить 81 (вісімдесят одну тисячу сімсот шістдесят одну) гривню 43 коп.;

- 501 (п'ятсот один) долар США 33 центи - відсотки за користування грошима, що становить 11 034 ( одинадцять тисяч тридцять чотири ) гривні 27 коп.;

-150 (сто п'ятдесят) доларів США 61 цент - 3% річних за прострочення грошового зобов"язання, що становить 3 314 ( три тисячі триста чотирнадцять ) гривень 93коп.;

- 150 ( сто п'ятдесят) доларів США 61 цент - пені, що становить 3 314 ( три тисячі триста чотирнадцять ) гривень 93коп..

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» Стрюкова І.О. просить рішення суду про задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити в справі нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду 1-ї інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що при ухваленні вказаного рішення судом не встановлено усі обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що відповідно до Договору банківського вкладу повернення вкладу та сплата нарахованих процентів здійснюється Банком шляхом перерахування коштів на Рахунок (під Рахунком в межах даного Договору розуміється поточний рахунок вкладника). Після перерахування Банком вкладу та нарахованих процентів на Рахунок, зобов'язання Банку за цим Договором вважаються виконаним належним чином. Крім того, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 р. №83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», в банку запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці. Вимоги позивача будуть включені у чергу відповідно до ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якою передбачено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснень платежів за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку.

У судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник позивачки заперечив апеляційну скаргу, рішення суду вважає законним.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов та стягуючи з відповідача суму вкладу з нарахованими відсотками виходив з того, що відмова банку від виконання своїх зобов'язань за договором банківського вкладу, та неповернення суми вкладу на вимогу вкладника у передбачений договором строк, є неналежним виконанням зобов'язання, порушенням ст. 530, 1060 ЦК України. Крім того, згідно висновків суду введення тимчасової адміністрації не може бути перешкодою для задоволення вимог вкладника, оскільки заявлена позивачем вимога про повернення вкладу відповідала умовам договору і строк виконання обов'язку банку повернути вклад наступив до введення тимчасової адміністрації.

З такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна, оскільки вони зроблені без належного з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, без належної оцінки наявних у матеріалах справи доказів, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вказаним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає. Судом першої інстанції встановлено, що 25 жовтня 2013 року між ОСОБА_4 та ПАТ "Комерційний банк "Надра", було укладено договір строкового банківського вкладу депозиту за № НОМЕР_2 "Новий ПУ Базовий +", згідно якого позивачка (далі Вкладник) зобов'язувалася в строк не пізніше 5 календарних днів з дня підписання цього Договору передати, а Банк зобов'язувався прийняти грошову суму у розмірі 13 046,94 доларів США та виплатити Вкладникові суму вкладу та проценти на умовах та в порядку, визначеним цим Договором.

На виконання п.1.1. зазначеного Договору Банк прийняв 25 жовтня 2013 року, а Вкладник передав в управління Банку грошові кошти у сумі 13 046,94 доларів США на строк до 25 квітня 2014 року включно зі сплатою процентів в останній день строку дії вкладу, як це передбачено п.4.4 Договору.

Відповідно до п. 2.4 вищевказаного договору, процентна ставка по вкладу встановлена в розмірі 10,5 процентів річних.

28 липня 2014 року між сторонами було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № НОМЕР_1 "Новий ПУ Базовий +".

Згідно з п.1.1 цього Договору Вкладник зобов'язувався в строк не пізніше 5 календарних днів з дня підписання Договору передати, а Банк зобов'язувався прийняти грошову суму у розмірі 14 149 доларів США та зобов'язувався виплатити позивачці суму вкладу та проценти на умовах та в порядку, визначеному цим Договором.

На виконання п.1.1.цього Договору Банк прийняв 28 липня 2014 року, а вкладник передав в управління Банку грошові кошти у сумі 14 149 доларів США на строк до 28 жовтня 2014 року включно зі сплатою процентів в останній день строку дії вкладу, як це передбачено п.4.4 цього Договору.

Відповідно до п.2.4 зазначеного Договору процентна ставка по вкладу була встановлена в розмірі 12,5 процентів річних.

28.10.2014 року позивач отримала з поточного рахунку 200 дол США готівкою, а 30.10.2014 року частину коштів в сумі 9500 дол. США перераховані позивачем на депозитний рахунок НОМЕР_5 строком на один місяць та повернуто 01.12.2014 року на поточний рахунок позивачки НОМЕР_4 з нарахованими процентами 53,10 дол. США. 4 листопада 2014 року позивачка уклала із відповідачем договір строкового банківського вкладу (депозиту) № НОМЕР_6 "Новий ПУ Базовий +".

Згідно з п.1.1 вищевказаного Договору Вкладник зобов'язувався в строк не пізніше 5 календарних днів з дня підписання цього Договору передати, а Банк зобов'язувався прийняти грошову суму у розмірі 4 826 доларів США та зобов'язувався виплатити Вкладникові суму вкладу та проценти на умовах та в порядку, визначеному цим Договором.

На виконання п.1.1. цього Договору Вкладник передав в управління Банку грошові кошти у сумі 4 826 доларів США, а Банк їх прийняв 04 листопада 2014 року на строк до 04 грудня 2014 року включно зі сплатою процентів в останній день строку дії вкладу, як це передбачено п.4.4 зазначеного Договору.

Відповідно до п. 2.4 вищевказаного договору процентна ставка по вкладу встановлена в розмірі 8 процентів річних.

30 грудня 2014 року між сторонами знову було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № НОМЕР_3 "Новий ПУ Базовий +".

Згідно з п.1.1 вищевказаного Договору Вкладник зобов'язувався в строк не пізніше 5 календарних днів з дня підписання цього Договору передати, а Банк зобов'язувався прийняти грошову суму у розмірі 10 000 доларів США та зобов'язувався виплатити Вкладникові суму вкладу і проценти на умовах та в порядку, визначеному цим Договором.

Згідно з п.2.3 Договору вкладу датою повернення вкладу сторони визначили 30.01.2015р. Відповідно, в день закінчення строку вкладу 30.01.2015р. сума вкладу 10000,00 доларів та нараховані за період з 30.12.2014р. по 30.01.2015р. проценти 52,47 доларів США згідно умовами Договору вкладу-4 (п.п.2.5., 2.6, 3.4.5, 4.4) перерахована Банком на поточний картковий) рахунок позивача НОМЕР_4, відкритий в ПАТ "КБ "Надра", що підтверджується поточним звітом про операції по поточному рахунку.

5 лютого 2015 року Правлінням НБУ прийнята постанова № 83 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних та рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочата з 6 лютого 2015 року процедура виведення ПАТ «КБ «Надра» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації, яка запроваджена у ПАТ «КБ «Надра» з 6 лютого 2015 року строком на три місяці - до 5 травня 2015 року включно. В подальшому продовжена до 05 червня 2015 року.

Як встановлено в судовому засіданні, гарантована сума вкладу в розмірі 200 000 гривень (11111,26 доларів США) позивачці 23 квітня 2015 року виплачена.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Крім того, згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 10 червня 2015 року, викладеною у постанові № 6-36цс15, яка, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України, закінчення строку дії договору банківського вкладу і невиконання зобов'язань не припиняє зобов'язальні правовідносини, а трансформує їх в охоронні, що містять обов'язок відшкодувати заподіяні збитки, які встановлені договором чи законом.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що зазвичай сплачується банком за вкладом на вимогу.

Вирішуючи спір суд першої інстанції не звернув уваги на доводи відповідача про зарахування банком грошових коштів на поточний рахунок позивача, який відкритий в цьому банку, а отже є належне виконання ним умов договору.

В суді апеляційної інстанції представник вапелянта пояснив, що згідно з вищезазначеними Договорами вкладу, повернення вкладу та процентів, нарахованих Банком за користування вкладом, здійснюється Банком шляхом перерахування відповідних сум на поточний (картковий) рахунок НОМЕР_4, відкритий в ПАТ «КБ «НАДРА». Після перерахування Банком суми вкладів та нарахованих процентів на рахунок НОМЕР_4, зобов'язання Банку за Договорами вкладу вважаються виконаним належним чином. Умовами Договорів вкладу-3,-4 (п.4.2) передбачено, що проценти на вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у Банк, до дня, що передує його поверненню Вкладнику або списанню з вкладного рахунку Вкладника. При цьому, враховуючи те, що вклади було повернуто позивачеві після закінчення строку, передбаченого Договорами вкладу, зокрема, відповідно до Договору вкладу-3 04 грудня 2014р., відповідно проценти були нараховані до 03 грудня 2014р., а згідно з Договором вкладу-4 30 січня 2015р., відповідно проценти були нараховані до 29 січня 2015р., тобто до дня, який передує поверненню вкладу.

З матеріалів справи вбачається, що 04 грудня 2014 року кошти в розмірі 4826,00 доларів США на вкладному рахунку позивача не перебували, та, відповідно, 30 січня 2015 кошти в розмірі 10000,00 доларів США також не знаходились на вкладному рахунку.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Позивачем не представлено доказів, що до підстав задоволення вимог.

Встановлено, що станом на день подання позивачем позову, 31.01.2015 року, залишок коштів на його поточному (картковому) рахунку НОМЕР_4 складав 14407,98 доларів США (копія поточного звіту по рахунку ).

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.6 ст.2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п.п.1, 2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч.2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2001цс15, яка, відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

23.04.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» по 05.06.2015 року.

05.06.2015 року виконавчою дирекцією особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №113 про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

Відповідно до ст.57 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклади фізичних осіб у Державному ощадному банку України гарантуються державою, а на вклади фізичних осіб у комерційних банках поширюється дія Закону України «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», який, зокрема, визначає порядок відшкодування вкладів вкладникам банків-учасників (тимчасових учасників) Фонду.

Статтею 1074 ЦК України визначено, що розпорядження грошовими коштами клієнта на його рахунку може бути обмежено іншими випадками, встановленими законом.

При цьому, позивач отримав суму коштів в межах гарантованої суми в розмірі 200000,00 грн, що не заперечувалось представником позивача.

Якщо вклад перевищує гарантовану суму у вкладника залишається право, у разі ліквідації банку, на задоволення таких кредиторських вимог у порядку та черговості, визначених ст.ст. 45, 49, 52 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

При цьому, згідно до вимог ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кредитори протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідації банку та призначення уповноваженої особи Фонду мають право заявити останній про свої вимоги до банку.

Позивач скористався своїм правом на заявлення кредиторських вимог, зокрема, 17.06.2015 року вона звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» із заявою про визнання кредитором.

Відповідно до витягу з реєстру вимог кредиторів ПАТ «КБ» Надра» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення про затвердження Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра», а позивач визнаний кредитором ПАТ «КБ «Надра», кредиторські вимоги включені до четвертої черги на суму 69250,77 грн.

За таких обставин, зважаючи на розпочату процедуру ліквідації банківської установи, уповноважений представник Фонду має діяти в межах положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Черговість задоволення вимог кредиторів за рахунок коштів одержанихв результаті ліквідації та реалізації майна банку, що їх спрямовує уповноважена особа Фондувизначена положеннями ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Суд першої інстанції ці положення Закону не врахував, не звернув уваги на те, що з 6 лютого 2015 року Фонд запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру виведення ПАТ «КБ «Надра» з ринку. На момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банк вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, ніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції безпідставно задоволив позовні вимоги, а тому ухвалене рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне стягнути з позивачки на користь відповідача судовий збір в розмірі 1871,80 грн.

Керуючись ч.1 п.4 ст.307, ст.ст.309; 313; 314; 317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової І.О. задовольнити.

Рішення Бережанського районного суду від 27 серпня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" про повернення банківського вкладу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" судові витрати по справі в розмірі 1871,80 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.М. Шевчук