Справа № 209/243/16-ц
Провадження № 2/209/489/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря Петропольської М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить визначити йому ОСОБА_1 додатковий строк протягом трьох місяців, достатній для прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07 липня 2015 року померла його мати, ОСОБА_3, яка постійно поживала в квартирі АДРЕСА_1, частка якої належала їй на праві приватної власності. Згідно інформації, наданої БТІ м.Дніпродзержинська, право власності на квартиру АДРЕСА_2 було зареєстроване за ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4. Спадкоємцями частки квартири померлої ОСОБА_3 є її діти - син ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2. 12.07.2006 року ОСОБА_3 оформила заповіт, згідно якого належну частку вищевказаної квартири вона заповідала сину - ОСОБА_1. Після її смерті відкрилася спадщина на вказану квартиру за адресою: АДРЕСА_3. Він не скористався своїм правом на подання заяви про прийняття спадщини, у зв'язку з відсутністю на території України. Він працює в Російській Федерації вахтовим методом. Окрім того, із-за необізнаності з порядком прийняття спадщини, він вважав, що спадщину оформлюють після спливу шести місяців, тому і не розраховував поспішно вирішувати питання щодо спадщини. В січні 2016 року він звернувся із заявою про прийняття спадщини та відповідними документами, на що державний нотаріус Третьої Дніпродзержинської Державної нотаріальної контори ОСОБА_5 23.01.2016р. винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови явилось те, що ОСОБА_1 пропущений строк для прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач та його представники ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які брали участь у судовому засіданні 29.03.2016 р., позов підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. В наступне судове засідання позивач та його представники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не зявилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала у повному обсязі. В наступне судове засідання відповідач не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи Третьої Дніпродзержинської Державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, але надали суду клопотання, в якому просять суд розглянути справу за відсутністю їх представника, заперечень не надали.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).

З матеріалів справи вбачається, що 13 листопада 1996 року помер ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.35).

Крім того, судом встановлено, що 06 липня 2015 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4)

З матеріалів справи вбачається, що з 11.03.1977 року в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 була зареєстрована ОСОБА_3 та мешкала до моменту своєї смерті, що підтверджується довідкою ТОВ «Абонент ХХІ» від 21.01.2016 р., а також довідкою про склад сімї ТОВ «Інфо-Ком» від 21.01.2016 р. (а.с.8).

12.06.2006 року ОСОБА_3Д склала заповіт на ім'я позивача на частину належного їй майна у вигляді частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_5. Заповіт було посвідчено державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 12.07.2006 року, в реєстрі за № 2-2626 (а.с.6, 7).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_5.

З доводів позовної заяви вбачається, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, звернувшись до нотаріальної контори тільки в січні 2016 року в звязку з тим, що був відсутній на території України та не знав про обовязковість дотримання шестимісячного терміну звернення до нотаріуса.

З матеріалів справи вбачається, що у звязку із зверненням ОСОБА_1 до нотаріальної контори після 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця, ОСОБА_3, документи, які б підтверджували прийняття спадщини відсутні, 23.01.2016 року державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті ОСОБА_3, померлої 06.07.2015 року, про що видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.11).

Правовідносини, які виникли між сторонами, урегульовані нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Суд встановив, що спадкоємцями першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України є позивач ОСОБА_1, який є сином спадкодавця та відповідач ОСОБА_2, яка є донькою спадкодавця ОСОБА_3

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що позивач працює в Російській Федерації, що підтверджується патентом серії 47 № 15206889, виданим Федеральною міграційної службою Росії на імя ОСОБА_1, та відмітками в закордонному паспорті громадянина України ОСОБА_1 (а.с.12,13).

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, суд може надати йому додатковий строк, достатній для подання їм заяви для прийняття спадщини.

Згідно розяснень, які містяться в абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В розумінні зазначених норм закону поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, тривала хвороба спадкоємців, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, складні умови праці, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Тому суд вважає, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а його позовні вимоги про визначення йому додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідача сплачений позивачем судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодування не підлягають.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк протягом трьох місяців, достатній для прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Cуддя Т.О. Решетник