Провадження № 2-о/225/155/2016
Справа № 225/2222/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

11 квітня 2016 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Геря О.Г.,

за участю: секретаря Савченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції, про встановлення факту народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2016 року заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження дитини.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 вказує, що 06.10.2015 року о 17.20 в Сімферопольському клінічному родильному будинку №2 народила доньку ОСОБА_2, про що в пологовому будинку їй видали медичне свідоцтво про народження серія 35 № 015330 від 07.10.2015 року та в подальшому вона отримала свідоцтво про народження серії І-АЯ № 629761 від 23.10.2015 року.

На час запліднення, у період вагітності, на дату народження ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі не перебувала.

Оскільки медичне свідоцтво та свідоцтво про народження було зареєстровано на тимчасово непідконтрольній території України, заявник просила суд встановити факт народження дитини для подальшої реєстрації народження.

Заявник в судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просив винести на розсуд суду. Також суду пояснили, що медичні документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на тимчасово непідконтрольній території України вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про народження, тобто будь який акт, виданий такими органами, є недійсним і не створює правових наслідків. Єдиною підставою для державної реєстрації народження у даному випадку є рішення суду про встановлення факту народження.

Дослідивши надані матеріали по справі, ознайомившись з думкою заінтересованої особи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 06.10.2015 року о 17.20 в Сімферопольському клінічному родильному будинку №2 народила доньку ОСОБА_2, про що в пологовому будинку їй видали медичне свідоцтво про народження серія 35 № 015330 від 07.10.2015 року та в подальшому вона отримала свідоцтво про народження серії І-АЯ № 629761 від 23.10.2015 року.

На час запліднення, у період вагітності, на дату народження ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі не перебувала.

Вказані документи медична довідка та свідоцтво про народження відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Згідно ч.3,4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року, будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не визначеному законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Оскільки заявник по справі не перебувала у шлюбі з батьком народженої нею дитини, то запис батька дитини у Книзі реєстрації народжень необхідно провести за прізвищем матері, а імя та по батькові батька дитини записати за її вказівкою.

Відповідно до ч.1 ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Відповідно до ч.1 ст. 146 СК України, ім'я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір'ю дитини.

Імя дитині вона надала «Кіра».

Відповідно до ч.1ст.147 СК України по батькові дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, за умови, що батьківство щодо дитини не визнано, визначається за іменем особи, яку мати дитини назвала її батьком. Заявниця вказала, що по батькові дитина буде «Андріївна».

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та її донька, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження її доньки, виданого державним органом України.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 214, 215, 223, 234, 256 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Заявлені вимоги задовольнити повністю.

Встановити факт, що 06.10.2015 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, уродженка міста Артемове міста Торецька Донецької області, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Сімферополь Автономної Республіки Крим народила дитину жіночої статі ОСОБА_2.

Записати матір'ю дитини ОСОБА_2, громадянку України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_3 області, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя: