Справа № 595/1242/16-ц
Провадження 2/595/395/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2016

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Федорончука В.Б.,

при секретарі Тарчинській Л.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1,

його представника ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучачі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилася на день розгляду справи в суді, мотивуючи тим, що він не має постійного заробітку, діти проживають з ним, він один виховує дітей, а відповідачка ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дітей.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що до 02 червня 2015 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. В шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. 15 травня 2015 року видано судовий наказ про стягнення з нього в користь відповідачки аліментів на утримання дітей. З травня 2015 року по липень 2016 року у нього виникла заборгованість за аліментами на загальну суму 6756,80 гривень. Своїми синами він постійно опікувався. Заборгованість за аліментами утворилася через відсутність у нього стабільної роботи та постійного заробітку. З грудня 2015 року сини постійно проживають з ним, оскільки їх мати ОСОБА_3 вдруге вийшла заміж, від виховання дітей та виконання своїх материнських обов'язків самоусунулась, а в травні поточного року взагалі кудись зникла і перестала спілкуватись з дітьми. Він з дітьми проживає в будинку своєї матері ОСОБА_5, по вул.Лугова,27 в смт.Золотий Потік Бучацького району, де їм створені належні умови. Оскільки мати дітей безпричинно самоусунулась від виконання своїх материнських обов'язків, то вона не має жодного права отримувати аліменти, розпоряджатись ними на свою особисту користь.

Відповідачка позовні вимоги заперечила, суду пояснила, що 26 травня 2016 року вона виїхала за кордон на заробітки, щоб матеріально забезпечити себе та дітей, оскільки батько не забезпечував дітей, не сплачував аліменти. Спочатку вона хотіла залишити дітей для догляду на час заробітків своїй матері, яка проживає у сусідньому селі, однак позивач став просити її, щоб дітей залишити проживати з ним, на що вона погодилася. Таким чином, діти проживають у позивача не з грудня 2015 року, як він стверджує, а з 25 травня 2016 року. 21 липня 2016 року вона приїхала з Польщі і застала свій будинок в непридатному для проживання стані. До такого стану його довів позивач. Вона зараз не має куди привести дітей, оскільки в будинку, де вона проживала з дітьми, потрібно робити ремонт. Позивач та його мати не дозволяють їй спілкуватися з дітьми, не допускають її у своє господарство, де тимчасово проживають діти. Приїхавши з роботи, вона відразу пішла з подарунками до дітей, однак позивач не впустив її у будинок та виставив на вулицю сумки з дитячими речами.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини:

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до червня 2015 року;

В шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є позивач;

15 травня 2015 року Бучацьким районним судом Тернопільської області видано судовий наказ, згідно якого з ОСОБА_1 стягнуто в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 травня 2015 року до досягнення дітьми повноліття;

На момент видачі судового наказу і на теперішній час позивач не мав і не має стабільної роботи та постійного заробітку;

Судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей знаходиться на виконанні у Бучацькому міжрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільської області;

За домовленістю між батьками діти з 25 травня 2016 року проживають з позивачем у будинку його матері;

Станом на 10 червня 2016 року заборгованість ОСОБА_1 за аліментами становить 5838,20 гривень;

Між сторонами існує спір щодо місця проживання дітей.

Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

В судовому засіданні позивач не довів ту обставину, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, на яку він посилається як на одну з підстав своєї вимоги.

Ті обставини, що позивач не має постійного заробітку і, що діти тимчасово проживають з ним, суд не вважає такими, що мали істотне значення для виникнення у позивача заборгованості за аліментами, а тому не знаходить за можливе звільнити позивача від сплати заборгованості.

Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212,214,215,218 ЦПК України, ст.197 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6