У Х В А Л А

06 червня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглядаючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 13 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Черкаської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Корчемна Марія Володимирівна, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и л а :

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки заявник має сплатити судовий збір відповідно до розмірів ставок судового збору, встановлених ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3574-VI, в редакції Закону України від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (далі - Закон), який набрав чинності 01 вересня 2015 року, та згідно якого ставка судового збору за подачу касаційної скарги на рішення суду складає 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судовий збір за подачу касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ повинно бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк одержувача: ГУ ДКУ у м. Києві, МФО 820019, р/р 0007, КЕКД 22030003, символ звітності банку: 253.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Виходячи з того, що із поданої касаційної скарги та копії оскаржуваного рішення апеляційного суду не вбачається ціни позову (визнання права власності на 7/10 частин квартири), неможливо встановити правильність сплати судового збору в розмірі 1 495 грн 92 коп., а тому заявник касаційної скарги має підтвердити відповідність сплаченого судового збору належними доказами (позовна заява із визначеною ціною позову на день його подання, ринкова вартість спірної квартири в певній місцевості, її грошова оцінка, експертний висновок тощо), та у разі сплати судового збору не у повному розмірі, доплатити відповідну суму і надати оригінал квитанції про оплату.

Крім того, заявник відповідно до вимог ч. 5 ст. 326 ЦПК України має долучити до касаційної скарги копію рішення суду першої інстанції, скасованого оскаржуваним рішенням апеляційного суду, оскільки залишити його в силі, не перевіривши на предмет законності, неможливо (п. 10 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку»); копія рішення повинна відповідати вимогам Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 (далі - Інструкція).

Відповідно до п.п. 13.7. Інструкції копії судових рішень мають бути належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду. Якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована нитками на п'ять проколів, а на зворотному боці останнього аркуша - скріплена підписом судді, працівника апарату суду, засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів.

Також у касаційній скарзі третьою особою без самостійних вимог зазначено ОСОБА_5, у той час як у оскаржуваному рішенні апеляційного суду третьою особою вказано ОСОБА_3, у зв'язку з чим заявник касаційної скарги відповідно до вимог п. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 326 ЦПК України повинен уточнити у ній по-батькові третьої особи, надавши уточнену редакцію касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Приписами ч. 2 ст. 328 ЦПК України передбачено, що у разі надходження касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених статтею 326 цього Кодексу, або у разі несплати судового збору, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникові строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 121, 326, 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без руху та надати для усунення вказаних недоліків строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог суду, касаційна скарга буде визнана неподаною й повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

Суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур