АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 688/353/15-ц
Провадження № 22-ц/792/950/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Переверзєвої Н.І.

суддів: Грох Л.М., Гринчука Р.С.

секретар Дубова М.В.

з участю: ОСОБА_1, представників сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю „Кей-Колект" на рішення Шепетівського міськ районного суду від 06 травня 2015 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Кей-Колект" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - Шепетівська міська державна нотаріальна контора про стягнення заборгованості

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

В січні 2015 року позивач звернувся до суду і після уточнення позовних вимог просив стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором, укладеним 16 жовтня 2006 року між АКІБ „УкрСиббанк" та ОСОБА_3, що виникла станом на 03 квітня 2015 року в розмірі 15694,86 доларів США, а також понесені судові витрати в сумі 3654грн.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 06 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В своїй апеляційній скарзі ТОВ „Кей-Колект" означене рішення вважає незаконним через порушення судом 1 інстанції норм матеріального та процесуального права, нез"ясування усіх фактичних обставин справи та ненадання належної оцінки доказам, які мають значення для справи. На думку апелянта, при вирішенні даного спору судом не враховано роз"яснення, що містяться в п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року „ Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", відповідно до яких правила ст. 1281 ЦК України щодо строку пред"явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців не застосовуються до зобов"язань, забезпечених іпотекою. Звертає увагу на те, що спадкоємцю була надіслана вимога про дострокове повернення кредитних коштів одноразовим платежем і він мав це зробити у термін до 04 березня 2012 року, отже саме із цієї дати має обчислюватись

_______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Стаднічук Н.Л. Провадження № 22ц/792/950/16

Доповідач - Переверзєва Н.І. Категорія 19, 27

трирічний строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права. При цьому вважає, що правова позиція ВСУ, висловлена у справі № 6-20цс 14 про застосування позовної давності до кожного щомісячного простроченого платежу, у даному випадку не повинна застосовуватись судом.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині відмови у задоволенні позову до ОСОБА_1 - скасуванню із ухваленням нового рішення з наступних підстав. В даному апеляційному провадженні предметом перегляду є відмова у задоволенні позовних вимог ТОВ „ Кей-Колект" до ОСОБА_1, тому в решті рішення суду 1 інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 цього ж Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані , які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Означеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає, а тому підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову до ОСОБА_1, місцевий суд виходив із того, що позивачем пропущено визначений ст.1281 ЦК України шестимісячний строк пред"явлення вимог до спадкоємця померлої ОСОБА_3, однак такі висновки не відповідають фактичним обставинам справи і зроблені із порушенням норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.

Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Ст. 526 Цивільного кодексу України визначає, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч. 1 ст. 1077, ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов"язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов"язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

До складу спадщини входять усі права та обов"язки померлої особи, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За положеннями ст. 1281 цього ж Кодексу спадкоємці зобов"язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатись про відкриття спадщини, пред"явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред"явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред"явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов"язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов"язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов"язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

З матеріалів справи слідує, що 16 жовтня 2006 року між АКІБ „УкрСиббанк", правонаступником якого став ПАТ „УкрСиббанк" та ОСОБА_3 укладено договір споживчого кредиту, відповідно до умов якого банк надав позичальникові кредит в сумі 34500 доларів США, зі сплатою 10,8% річних на суму залишку заборгованості із терміном погашення до 15 жовтня 2013 року. З метою забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов"язань за даним кредитним договором в цей же день між сторонами укладено договір іпотеки, за яким остання передала банку в іпотеку належну їй на праві приватної власності трикімнатну квартиру за АДРЕСА_1. 25 серпня 2011 року ОСОБА_3 померла, про що її дочка ОСОБА_1 31 серпня того ж року повідомила банк. 15 вересня 2011 року ПАТ „УкрСиббанк" звернулось до Шепетівської міської державної нотаріальної контори із вимогою до спадкоємців про погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 17253,46 долари США, а 02 листопада 2011 року - надіслало відповідачам вимогу погасити заборгованість в сумі 16335,46 доларів США одноразовим платежем у 10 денний строк з моменту прийняття спадщини, встановивши таким чином новий строк для виконання зобов"язань позичальника. 23 лютого 2012 року ОСОБА_1 прийняла спадщину від покійної матері, натомість чоловік покійної ОСОБА_2 та інша дочка ОСОБА_5 від прийняття спадщини відмовились. Спадкоємець після настання строку вимоги, а саме 04 березня 2012 року ( 10 днів після 23 лютого 2012 року) не прийняла жодних мір до погашення заборгованості за кредитним договором. Саме із означеної дати почався перебіг строку позовної давності для захисту порушеного права, яким скористався новий кредитор ТОВ „Кей-Колект", якому за договором факторингу від 12 грудня 2011 року ПАТ „УкрСиббанк" відступив право вимоги за кредитним договором від 16 жовтня 2006 року, укладеним із ОСОБА_3

Відповідно до положень ст. 514 ЦК України, згідно якої до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов"язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, ТОВ Кей-Колект" в межах трьох річного строку ( 04 березня 2012 року - 28 січня 2015 року) заявило позов про стягнення заборгованості за кредитним договором, що утворилась за основним боргом ( тілом кредиту) на дату смерті позичальника і в межах вартості майна, отриманого у спадщину. Крім того, 08 грудня 2014 року ТОВ „Кей-Колект" через Шепетівську міську державну нотаріальну контору направило вимогу (претензію) спадкоємцям ОСОБА_3, якою довели до їх відома про відступлення права грошової вимоги на їх користь. Державний нотаріус виконав свій обов"язок і повідомив ОСОБА_1 про зазначену вимогу ТОВ „Кей-Колект".

Виходячи із вищенаведених обставин і вимог закону, суд приходить до висновку, що заявлений новим кредитором позов про стягнення із спадкоємця ОСОБА_1 в межах прийнятого нею після смерті ОСОБА_3 спадкового майна заборгованості за кредитним договором № 0 від 16 жовтня 2006 року обґрунтований і підлягає задоволенню.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем заборгованість за тілом кредиту, отриманого померлою ОСОБА_3 становить 15694,86 долари США, що еквівалентно за курсом Національного банку України на день вирішення спору 394568,78 грн. (25,14грн. за 1 долар США). При цьому, сторони в засіданні апеляційного суду погодились, що вартість предмету іпотеки становить 242500 грн., отже саме означена сума підлягає стягненню із спадкоємця позичальника на користь фактора, а також відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України на користь останнього підлягають відшкодуванню понесені судові витрати в сумі 2247,21 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог ( 61,5% від 3654 грн.)

При цьому, суд відхиляє заявлене відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності, оскільки, на його думку, цей строк має обчислюватись із 31 серпня 2011 року (дня доведення ОСОБА_1 до відома кредитора про смерть позичальника). Однак, така позиція не ґрунтується на вимогах закону, бо на цю дату у банку були відсутні відомості щодо конкретної особи або невизначеного кола осіб, що успадкують майно померлої і будуть нести відповідальність за її борги. Апеляційний суд вважає, що порушене право позивача могло бути захищене шляхом пред"явлення вимоги до спадкоємців ОСОБА_3, які належним чином прийняли спадщину і саме такою особою є ОСОБА_1, яка отримала свідоцтво про право на спадщину 23 лютого 2012 року і не виконала вимогу кредитора.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Кей-колект" задовольнити частково.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду від 06 травня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову ТОВ „Кей-Колект" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю „Кей-Колект" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ „Кей-Колект" 242500 грн. заборгованості за кредитним договором, а також 2247,21 грн. судового збору.

В решті означене рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.І. Переверзєва