У х в а л а

іменем україни

27 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Маляренка А.В.,

Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Подільської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого житлового приміщення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 01 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Подільська районна в м. Києві державної адміністрація звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого житлового приміщення, посилаючись на те, що відповідач безпідставно займає квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням, вказуючи на те, що тривалий час проживає в спірній квартирі, сплачує за комунальні послуги, вселена була зі згоди сім'ї чоловіка, а тому набула право на користування цією квартирою.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року, позовні вимоги адміністрації задоволено.

Виселено ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення.

Вирішено питання про судові витрати у справі.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі її представника ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу судді апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог адміністрації відмовити та задовольнити зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі ст. 58 ЖК УРСР єдиною підставою для заняття жилого приміщення може бути ордер.

Частиною 1 ст. 109 ЖК УРСР встановлено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або у судовому порядку .

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК УРСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення , виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Рішенням Подільського районного суду від 08 липня 2013 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 29 серпня 2013 року, позовні вимоги ДП «Науково-дослідний , виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» про виселення відповідачки зі спірної квартири задоволені.

На ім'я ОСОБА_2 ордер не видавався . Договір найму також не укладався . Особовий рахунок на сплату житлово-комунальних послуг на її ім'я не відкривався .

Згідно з п. 2 Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27 вересня 2013 року № 1693 будинок по АДРЕСА_1 в м. Києві передано до комунальної власнісності територіальної громади міста Києва та до сфери управління Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, тому у позивача виникло право звернення до суду з позовом, що стосується даного будинку та спірної квартири.

Відповідач продовжує проживати і по даний час в квартирі , що не заперечується сторонами.

Як вбачається з довідки форми № 3 КП «Нивки Подільського району міста Києва » в спірній квартирі ніхто не зареєстрований.

На ім'я ОСОБА_2 ордер не видавався, договір найму не укладався, особовий рахунок зі сплати за житлово-комунальні послуги на її ім'я не відкривався.

ОСОБА_2 не надано доказів на підтвердження правомірності вселення та проживання у спірній квартирі.

За таких обставин висновки суду першої інстанції, з якими погодився апеляційний суд, є обґрунтованими.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 відхилити, рішення Подільського районного суду м. Києва від 01 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: А.В. Маляренко

І.К.Парінова