Ухвала

іменем україни

19 травня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного сулу Сумської області від

21 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення затрат на купівлю будинку та здійснення будівництва, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення затрат на купівлю будинку та здійснення будівництва.

На обґрунтування позову позивач посилався на те, що вони з відповідачкою перебували у шлюбі з 1984 по 2010 роки. Разом з дружиною вони проживали у квартирі в м. Ромни, проте, бажали мешкати у своєму приватному будинку, а тому вирішили знайти землю під забудову і побудувати будинок. З цією метою у нього відбулася домовленість з ОСОБА_4 про придбання в останнього в с. Бобрик Роменського району Сумської області старого домоволодіння. При цьому подружжям було прийнято рішення оформити цю купівлю на батька дружини - ОСОБА_5, який був ветераном війни, інвалідом війни 2 групи, що давало змогу скористатись пільгами та зменшити витрати при оформленні договору купівлі-продажу будинку та відповідних дозволів. 26 листопада 1998 року ОСОБА_5 підписав в якості покупця договір купівлі-продажу даного домоволодіння, але при погодженні істотних умов та здійсненні готівкового розрахунку за його придбання, всі стосунки з ОСОБА_4 здійснював він, заплативши йому обумовлену суму у розмірі

3 тис. дол. США. Одразу після купівлі вказаного будинку він був розібраний, а з листопада 1998 року він почав завозити будівельні матеріали та з лютого

1999 року, без будь-якої участі ОСОБА_5 і за його відсутності, було розпочато роботи з будівництва нового будинку з усіма господарськими та іншими надвірними будівлями та спорудами, які фактично були завершені в 2001 році. Увесь обсяг організаційних робіт з будівництва нового домоволодіння було здійснено ним особисто, про що підтверджують відповідні документи, за період спільного подружнього проживання з відповідачкою, за рахунок спільних коштів подружжя. Батьки відповідача матеріальної участі у будівництві не приймали, оскільки мали звичайну пенсію, якої вистачало фактично лише на продукти харчування та ліки. 11 вересня 2006 року новозбудований жилий будинок з будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 було здано в експлуатацію та видано свідоцтво про право власності на ім'я ОСОБА_5, який 24 жовтня 2006 року, згідно з договором дарування, подарував вказане домоволодіння ОСОБА_3, яка, під час їх перебування у шлюбі, набула право власності на нього. Позивач вважав, що він має право на відшкодування відповідачем половини затрат на купівлю старого будинку та будівництво нового, який було збудовано за участю грошових коштів подружжя. Посилаючись на Закон України «Про власність» та Кодекс про шлюб та сім'ю позивач просив стягнути з ОСОБА_3 здійснені ним затрати на купівлю будинку в розмірі

35 475 грн та на будівництво житлового будинку з відповідними надвірними будівлями і спорудами в розмірі 453 360 грн 50 коп.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від

25 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 35 475 грн здійснених ним затрат на купівлю будинку відповідно до договору купівлі-продажу домоволодіння по АДРЕСА_1, укладеного 26 листопада 1998 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідченого 26 листопада 1998 року державним нотаріусом Роменської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 453 360 грн

50 коп. здійснених ним затрат на будівництво житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, зокрема затрат на здійснення будівельних, оздоблювальних та інших робіт, а також робіт з проведення комунікацій (газопостачання, водопостачання, опалення, електроенергія тощо) та затрат на придбання будівельних матеріалів тощо, використаних при будівництві, виконанні оздоблювальних та інших робіт, а також робіт з проведення комунікацій (газопостачання, водопостачання, опалення, електроенергія тощо).

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 21 березня 2016 року рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 грудня

2015 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд правильно виходив з того, що рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 грудня 2013 р., яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до відповідача про визнання права на Ѕ частину будинку, встановлені обставини, які на підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини.

Вказаним рішенням суду касаційної інстанції встановлено відсутність між позивачем та померлим ОСОБА_5 угоди про створення спільної власності, тому вважати, що сторони побудували спірний будинок внаслідок спірної праці, а відтак стали його співвласниками, немає підстав. Вимога ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на частину будинку з тих підстав, що спірний будинок фактично був побудований за сумісні кошти подружжя, незважаючи на те, що його власником був ОСОБА_5, не ґрунтується на законі.

Оскільки вказаним судом рішенням зроблено висновок про відсутність підстав для визнання, що фактична побудова спірного житлового будинку відбулась за кошти подружжя, ця встановлена обставина має преюдиціальне значення для вирішення даного позову, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Такі висновки суду відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення апеляційного суду. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення затрат на купівлю будинку та здійснення будівництва.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова