ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1218/15-ц
провадження № 2/691/58/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище Черкаської області, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

представник позивача звернувся до суду з вимогою до ОСОБА_2, та керуючись ст.ст. 251, 252, 253, 254, 256, 509, 525, 526, 549, 610, 611, 612, 614, 623, 625, 626, 627, 629, 1077, 1084 Цивільного кодексу України, з урахуванням того, що відповідач систематично ухилявся від виконання договірних зобовязань, з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів, просив стягнути борг в сумі 1972,00грн., штраф в сумі 1200,00грн., збитки від інфляції в сумі 1203,27грн., 3% річних в сумі 132,12грн., а всього 5725,00грн., та 1218,00грн. сплаченого судового збору, з тих підстав, що 13.06.2013 року між ОСОБА_2 та ТОВ «ТІДІСІ Україна» було укладено договір купівлі-продажу №332/2013Ф на продаж автомобільних товарів (основний договір), який належним чином відповідачем не виконано.

Відповідно до п.1.1. Основного договору та Акту приймання-передачі до нього від 13.06.2013р. товариство продало, а відповідач отримав та зобовязався оплатити автомобільні шини на умовах визначених розділом 3 «Порядок розрахунків» договору. Загальна сума до сплати 15296,00грн., в тому числі ПДВ 20%, з яких: 3824,00грн. сплатити до моменту отримання товару; 11742,00грн. на умовах відтермінування платежу.

Товар був отриманий у повному обсязі відповідачем, що підтверджується підписом останнього під Актом приймання-передачі. Будь-яких претензій та/або зауважень з боку відповідача відсутні.

Між товариством та позивачем укладено генеральний договір відступлення права вимоги №СФ2011326 від 25.01.2013р., за яким товариство у випадку продажу товарів може відступати право вимоги боргу до боржника.

Оскільки оплата за товар здійснювалася на умовах відстрочки, товариство з метою забезпечення отримання оплати за відвантажений товар запропонувало, а відповідач особисто погодив та уклав відповідні правочини з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг», за яким позивач сплатив товариству борг за відповідача та тримав право вимоги до останнього щодо оплати боргу та у випадку порушення відповідачем умов погашення та штрафних санкцій за основним договором.

З урахуванням умов Генерального договору між товариством та відповідачем було укладено додаткову угоду №008657 від 13.06.2013р. до основного договору, за якою відповідач особисто погодив новий порядок розрахунків, а у випадку порушення сплати штрафу, та залучення у якості отримувача усіх платежів по оплаті залишку боргу позивача.

Відповідно до Генерального договору, позивач сплатив товариству грошові кошти в обмін на право вимоги до відповідача в сумі 11472,00грн..

Відповідач згідно основного договору сплатив товариству 3842,00грн., решту суми боргу, а саме 11472,00грн. товариство переуступило, а відповідач особисто погодив таку переуступку.

В додатковій угоді до основного договору деталізовано умови відносин між позивачем та відповідачем, в тому числі щодо порядку погашення боргу, а також умови відповідальності у випадку порушення погоджених домовленостей.

Згідно додаткової угоди до основного договору позивач надав відповідачу можливість сплатити суму боргу 11472,00грн. трьома окремими платежами по 3824,00грн. кожен, за період з 13.06.2013 по 18.09.2013 включно, оплата повинна здійснюватися до 18 числа кожного місяця.

Відповідач, порушуючи визначений графік оплат здійснив лише декілька платежів, які не відповідають визначеній сумі щомісячного платежу, а саме: 30.09.2013р. 3824,00грн., 30.09.2013р. 100,00грн., 24.10.2013р. 1000,00грн., 30.12.2013р. 1000,00грн., 25.04.2014р. 900,00грн., 29.05.2014р. 800,00грн., 21.07.2014р. 976,00грн., 15.08.2014р. 2000,00грн.. Залишок основного боргу, який на дату подання позовної заяви, не сплачено відповідачем становить 1972,00грн..

Позивач намагався в досудовому порядку домовитися з відповідачем про погашення боргу, телефонував до відповідача за телефонами наданими останнім особисто, для оперативного врегулювання договірних відносин, та сплатити суму боргу і лише частини штрафних санкцій. Відповідачем вимоги були проігноровані.

Кінцевий строк для подання позову до відповідача, з урахуванням положень діючого законодавства, настає о 24год. 00хв. 18.09.2016 року, тобто позовна заява про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми та штрафних санкцій, подана в порядку та в межах строків передбачених для предявлення позовних вимог.

В додатковій угоді сторонами зафіксовано, що відповідач зобовязаний здійснювати оплати до 18 числа кожного місяця, а у випадку пропуску платежу - починаючи з другого, сплачувати відповідачу штрафну санкцію з розрахунку 100,00грн. за кожен пропущений платіж. Загалом відповідачем прострочено 27 платежів (27 періодів коли він мав здійснити оплату до 18 числа кожного місяця, до моменту повного погашення боргу. Оскільки за один пропуск платежу відсутня відповідальність за базу донарахування плати за пропуск платежу беруться 12 періодів х 100,00грн. = 1200,00грн. штраф, що додатково підлягає стягненню з відповідача.

Розрахунок збитків по інфляції здійснюється з 13.06.2013р. по 28.10.2015р., включно, за наступною формулою: (індекс інфляції) добуток щомісячних індексів за відповідний період (збитки від інфляції) = (сума боргу) х (індекс інфляції) / 100% - (сума боргу), та становить 1203,27грн..

Розрахунок відсотків за безпідставне користування чужими грошовими коштами здійснюється, за період з 13.06.2013р. по 28.10.2015р., включно, процентна ставка за користування коштами 3% річних, за наступною формулою: (проценти) = (сума боргу) х (процентна ставка) /100%/ 365 днів х (кількість днів), та становить 132,12грн..

16.06.2016 року до судового засідання представник позивача, відповідач не зявилися є належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду. Представник позивача надав заяву про слухання справи за його відсутності та відсутності позивача, не заперечує щодо винесення заочного рішення, заявлену вимогу в розмірі 5725,39грн. підтримує в повному обсязі. Відповідач без повідомлення причин такої, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду не надходило, інтереси представляє ОСОБА_3.

Суд, з урахуванням позиції представника відповідача, та того, що відповідач попередньо у судовому засіданні надавав пояснення, висловивши думку щодо заперечення позовних вимог, а також того, що, залишається не виконаною, ухвала від 13.01.2016р. за якою явка позивача до зали судового засідання визнавалася обовязковою, не надано оригінали договору купівлі-продажу №332/2013Ф від 13.06.2013р., додаткової угоди №008657 від 13.06.2013р., розрахунок предявленої заборгованості, з підтвердженням здійснених платежів відповідачем, вважає, що можливо розглянути справу по суті заявленого, та приходить до наступного.

Відповідач, представник відповідача просили відмовити у задоволені позовних вимог, позов не визнають, та надали письмове заперечення. Відповідач пояснив, що дійсно мав домовленість з ТОВ «ТІДІСІ Україна», за договором купівлі-продажу в розстрочку товару, про придбання шин вантажних, які були отримані 25.06.2013р., та у вересні 2013 року отримав від ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» повідомлення про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором №008657 від 13.06.2013р., в сумі 7848,00грн. та здійснив цю оплату, і до часу отримання матеріалів даної позовної заяви йому не було відомо про ті чи інші претензії чи то з боку ТОВ «ТІДІСІ Україна», чи ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», чи ТОВ «Сучасний факторинг».

Представник відповідача вказує, що відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі. В матеріалах справи міститься не завірена копія договору №332/2013Ф автомобільних товарів без дати, додаткова угода №008657 до договору купівлі-продажу, зміст яких зафіксований у документах, наданих позивачем, за своєю природою є кредитним договором. У відповідача відсутні оригінали вказаних документів, які б з боку продавця товару ТОВ «ТІДІСІ Україна» були підписані. Примірник договору купівлі-продажу, який має відповідач, не містить дати вчинення правочину, умов щодо розстрочення платежу, ціни товару, порядку, строків та розмірів платежів. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обовязок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві покладається на кредитодавця. Правочин щодо купівлі-продажу автомобільних товарів у кредит та додаткова угода до договору купівлі-продажу, яка містить умови продажу товару в кредит, не мають своїм наслідком виникнення цивільних прав та обовязків ОСОБА_2 через недодержання простої письмової форми вчинення правочину згідно з вимогами ст.1055 ЦК України. Вимога позивача щодо сплати штрафу, яка ґрунтується на правочині, вчиненому із недодержанням письмової форми, є безпідставною. Відповідно до частини 3 статті 706 ЦК України до договору роздрібної купівлі-продажу товару в кредит, у тому числі з розстроченням платежу, не застосовуються положення абзацу першої частини пятої статті 694 цього Кодексу, щодо нарахування процентів. Отже, вимоги позивача щодо стягнення інфляції та процентів за користування чужими грошовими коштами суперечить частині 3 статті706 ЦК України та є незаконними. Істотними умовами договору купівлі-продажу є ціна та предмет договору купівлі-продажу. Всього ОСОБА_2, після отримання вимоги про погашення заборгованості, з вересня 2013 року було сплачено 10600,00грн., що на 2752,00грн. більше ніж визначено у повідомлені 7848,00грн..

Відповідно до статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до загальних положень цивільного процесуального законодавства, суд повинен зясувати обставини, які повязані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини (ст.214 ЦПК України).

За нормами ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.694 ЦК України, договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Продаж у розстрочку є одним із видів комерційного кредиту (п.1 ст.1057 ЦК України), суть якого полягає в тому, що за договором купівлі-продажу споживачеві надаються особливі умови оплати товару частинами. Відносини сторін за таким договором регулюються главою 54 ЦК України, п.2 ст.694 якої встановлено, що товар продається за цінами, які діють на момент продажу, і зміна у майбутньому ціни не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо споживач оплачує товар у розстрочку, в договорі обовязково слід зазначити ціну, порядок, терміни та розміри платежу (п.1 ст.695 ЦК України).

На підставі ст.1057 ЦК України розстрочка грошового платежу може застосовуватися до будь-яких договорів, що передбачають виконання зобовязань шляхом передачі у власність коштів.

Договір може передбачати обовязок споживача сплачувати відсотки з вартості купівлі починаючи з дня передачі товару продавцем (абз.2 п.5 ст.694 ЦК України). Відсотки є платою за комерційний кредит.

При роздрібному продажу товарів у розстрочку відсотки за прострочення платежу за кредитом, передбачені абз.1 ч.5 ст.694 ЦК України, не нараховуються (п.3 ст.706 ЦК України). Проте, якщо споживач не здійснює у встановлений договором термін черговий платіж, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару (п 2 ст.695 ЦК України).

З моменту передачі товару, проданого у розстрочку, і до його повної сплати продавцю належить право застави на цей товар (п.6 ст.649 ЦК України), а споживач має право повністю опалити товар у будь-який час у межах встановленої договором розстрочки платежу (п.4 ст.706 ЦК України).

З огляду на те, що доводи відповідача, представника відповідача щодо нікчемності правочинів, на підставі яких позивач ставить вимогу про стягнення боргу, заслуговують на увагу та відповідно потребують перевірки, судом за ухвалою від 13.01.2016 року явку позивача визнано обовязковою, та витребувано документи, в оригіналі, для огляду в судовому засіданні.

Вбачається, що ні позивач, ні представник позивача жодного разу до судового засідання не зявилися, періодично надавали заяви про слухання справи за їх відсутності, підтриманні позовних вимог, та 31.03.2016 року представник позивача клопотав про перенесення розгляду справи, з метою виконання ухвали суду.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

За матеріали справи вбачається, що позивач до суду надав ксерокопію договору купівлі-продажу №332/2013Ф на продаж автомобільних товарів від 13.06.2013р., ксерокопію додаткової угоди №008657 від 13.06.2013р., ксерокопію акту приймання-передачі на продаж шин та дисків від 13.06.2013р., на підставі яких і було здійснено нарахування заборгованості.

Відповідач до суду надав, у копіях, договір купівлі-продажу №332/2013Ф на продаж автомобільних товарів; додаткову угоду №008657, в яких відсутня дата укладення, підпис та печатка постачальника, а також видаткову накладну №ЕЧС06220213 від 25.06.2013р. на шину вантажну в кількості чотири штуки, за ціною з ПДВ 15296,00грн.. Крім того п.1.1., п.3.1.1., п.3.1.2., п.12.1. вищенаведеного договору купівлі-продажу є незаповнені.

За нормами ч.1 ч.2 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі, в т.ч. письмовими доказами.

Відповідно до ч.2 ст.64 ЦПК України, письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Отже, оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, та в інших випадках на вимогу суду.

Із розрахунку наведеного позивачем щодо сплати коштів, вбачається, що з 30.09.2013р. по 15.08.2014р. відповідачем сплачено коштів на загальну суму 10600,00грн., що і визнається відповідачем ОСОБА_2, та мало місце, по часу, після отримання повідомлення від ТОВ «Європейської агенції з повернення боргів» щодо сплати 7848,00грн..

Позивач вказує, що залишок основного боргу на дату подання позову становить 1972,00грн., і вираховується за мінусом від суми боргу 11472,00грн. сум: 3824,00грн. (30.09.2013р.) 100,00грн. (30.09.2013р.) 1000,00грн. (24.10.2013р.) 1000,00грн. (30.12.2013р.) 900,00грн. (25.04.2014р.) 800,00грн. (29.05.2014р.) 976,00грн. (21.07.2014р.) 2000,00грн. (15.08.2014р.). Однак, це не відповідає наведеному розрахунку, так як сума основного боргу становить 872,00грн.. Та, нараховує штраф в сумі 1200,00грн., зазначаючи, що відповідачем було порушено сплату по 27-ми платежах, та за мінусом одного платежу пропущено 12 періодів, хоча сума до сплати, як зазначено у договорі купівлі-продажу, додатковій угоді в розмірі 11472,00грн. мала проводитися з 07/2013р. по 09/2013р., тобто 3 платежі.

Задля встановлення суми боргу, та інших видів нарахувань, які позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу №332/2013Ф на продаж автомобільних товарів (основний договір) з ТОВ «ТІДІСІ Україна» та додаткової угоди №008657 від 13.06.2013р. до договору купівлі-продажу, як і природи правочинів, явка позивача (представника позивача) визнавалася обовязковою, направлялося прохання надати документи. Адже, лише встановивши дійсну природу правочину та розмір боргу, суд має достатні правові підстави розглядати по суті позовні вимоги позивача про стягнення боргу.

Відповідно до рекомендованих поштових повідомлень, які наявні у матеріалах справи, позивачем ТОВ «Сучасний Факторинг», представником позивача ТОВ «Сучасний Факторинг» - ОСОБА_4, ухвала суду про обовязкову явку, вимога про надання документів, отримані та залишені без задоволення.

З огляду на вищевикладене, суд, приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення, оскільки позивач всупереч ст.60 ЦПК України не підтвердив належними та допустимими доказами факт укладення договору купівлі-продажу №332/2013Ф від 13.06.2013р. на продаж автомобільних товарів (основний договір) з ОСОБА_2, та додаткової угоди №008657 від 13.06.2013р., не довів визначеної суми боргу, а відтак і права вимоги до відповідача за захистом якого спрямоване звернення до суду.

Керуючись ст.655, ч.1 ст.694, ст.1057 ЦК України, ст. ст. 3, 5, 10, 30, 57, 60, 64, 212, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області, через Городищенський районний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено та проголошено 21.06.2016 року.

Суддя ОСОБА_5