ухвала

іменем україни

13 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрборг» про захист прав споживача, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 16 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 20 травня 2014 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») було укладено кредитний договір № 500486079, відповідно до умов якого він отримав кредит у сумі 49 869 грн 38 коп. строком до 21 травня 2017 року зі сплатою 17,99 % річних.

Позивач зазначив, що у березні 2015 року ним було отримано листа від ПАТ «Альфа-Банк», у якому було зазначено про передачу його справи до колекторського агентства.

У травні 2015 року позивачем було отримано повідомлення від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрборг» (далі - ТОВ «Укрборг») із погрозами про притягнення до кримінальної відповідальності у разі несплати боргу.

Посилаючись на те, що ним не було надано дозволу ПАТ «Альфа-Банк» щодо передачі інформації про його персональні дані третім особам, а відповідачем порушено умови укладеного між ними кредитного договору та положення чинного законодавства щодо банківської таємниці та захисту персональних даних, позивач просив зобов'язати ПАТ «Альфа-Банк» не розголошувати інформацію стосовно вищезазначеного кредитного договору та стягнути з нього моральну шкоду в сумі 1 000 000 грн.

Крім того, позивач просив зобов'язати ТОВ «Укрборг» припинити незаконну діяльність щодо стягнення з нього заборгованості та повернути отриману від ПАТ «Альфа-Банк» конфіденційну інформацію.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 20 серпня 2015 року позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрборг» про захист прав споживача задоволено частково.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» не розголошувати інформацію стосовно кредитного договору від 20 травня 2014 року № 500486079, що був укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_4.

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрборг» припинити незаконну діяльність щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_4 по укладеному ним з ПАТ «Альфа-Банк» кредитного договору від 20 травня 2014 року № 500486079.

В задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з відповідачів ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Укрборг» з кожного, на користь держави судовий збір в сумі по 121 грн 80 коп.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 16 грудня 2015 року рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 20 серпня 2015 року в частині зобов'язання ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Укрборг» припинити дії, які порушують права ОСОБА_4 та розподілу судових витрат скасовано та ухвалено нове рішення.

Відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні його позовних вимог до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» про нерозголошення інформації стосовно кредитного договору від 20 травня 2014 року за № 500486079, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_4.

Відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні його позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрборг» про зобов'язання припинення діяльності щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором від 20 травня 2014 року за № 500486079, укладеним між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_4.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду Миколаївської області від 16 грудня 2015 року, рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи частково рішення суду першої інстанції та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що позивач надавав банку право розголошувати відомості щодо нього та укладеного кредитного договору його контрагентам на договірній основі для збору заборгованості.

З наданих позивачем документів, а саме повідомлень про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором, вбачається, що ПАТ «Альфа-Банк» надало ТОВ «Укрборг» дані про позивача, на які він надавав згоду у кредитному договорі. ТОВ «Укрборг» діяло в межах наданих йому повноважень, що підтверджується договором про надання послуг.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про те, що позивачем не було укладено договорів з жодними колекторськими організаціями та не було надано письмової згоди або повноважень щодо передачі інформації щодо себе будь-яким третім особам є безпідставними, оскільки підписавши кредитний договір, ОСОБА_4 надав банку свою письмову згоду на обробку його персональних даних в порядку та на умовах визначених цим договором.

Зокрема, умовами кредитного договору встановлено право банку використовувати, поширювати (розповсюджувати, реалізовувати, передавати) персональні дані ОСОБА_4 та/або інформацію, яка стала відома банку при укладанні договору та протягом строку його дії про умови договору, про стан заборгованості позичальника за договором тощо, третім особам - новим кредиторам позичальника, у випадку відступлення (передачі) банком своїх прав за договором третім особам - новим кредиторам позичальника та/або у випадку виникнення у банку наміру здійснити таке відступлення (передачу) до фактичного його здійснення з метою виконання банком, як первісним кредитором позичальника, положень ст. 517 Цивільного кодексу України, а також будь-яким іншим третім особам - контрагентам (партнерам) банку, в тому числі нерезидентам, які будуть залучені останнім на договірній основі до процесу кредитування, відступлення та/або збору заборгованості, проведення перестрахування від ризиків втрати роботи, смерті або стійкої втрати працездатності позичальника та інше.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 16 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко І.М. Завгородня О.М. Ситнік