Справа № 755/6444/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2016 р.Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гончарука В.П.

з секретарем Красновою І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Кредитної спілки «ФІН-ЕКО» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення відсотків за користування кредитом, -

в с т а н о в и в:

КС «ФІН-ЕКО» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення відсотків за користування кредитом.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 08.11.2007 року між КС «ФІН-ЕКО» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 9756 відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення та строковості грошові кошти в сумі 15000 грн. зі сплатою 41 відсотку річних, строком до 08.11.2009 року. 08.11.2007 року між КС «ФІН-ЕКО» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 9756. Відповідач ОСОБА_1 порушила свої зобов'язання , зазначені в договорі, а саме кредит повністю не повернула , відсотки зак користування даним кредитом не сплатила. Таким чином утворилась заборгованість по сплаті відсотків за користування кредиту по договору № 9756 від 08.11.2007 року в сумі 27 931,14 грн. за період з 01.09.2010 року по 16.03.2015 року.

У зв'язку з чим, позивач КС «ФІН-ЕКО» просить суд з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за користуванням кредитом у розмірі 21 479,10 грн., поклавши на них судові витрати.

Представник позивача надав в судове засідання заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, розглянувши справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву в якій проти позовних вимог заперечує в повному обсязі та просить відмовити в задоволені даного позову на підставі заперечень, які долучені до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

Як вбачається з матеріалів справи, 08.11.2007 року між КС «ФІН-ЕКО» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 9756 відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення та строковості грошові кошти в сумі 15000 грн. зі сплатою 41 відсотку річних, строком до 08.11.2009 року.

08.11.2007 року між КС «ФІН-ЕКО» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 9756.

Кошти були надані ОСОБА_3 в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

08.11.2007 року між КС «ФІН-ЕКО» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 9756

Виходячи з положень ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Судом встановлено, рішенням Дніпровського районного суду м. Києві від 14.12.2010 року на користь Кредитної спілки «ФІН-ЕКО» стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 9756 від 08.11.2007 року в розмірі 20 106,61 грн., яка складає відсотки та тіло кредиту.

В свою чергу дане рішення відповідачем ОСОБА_1 не виконано, а останній платіж відповідачем здійснювався 10.09.2012 року в розмірі 300,00 грн. за сплату відсотків.

Таким чином суд вважає, що позовна заява є такою, що підлягає задоволенню виходячи з правової позиції Верховного суду України у справі за № 6-1206цс15.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Кредитної спілки «ФІН-ЕКО» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення відсотків за користування кредитом підлягають задоволенню, а саме: стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2) на користь Кредитної спілки «ФІН-ЕКО»() заборгованість за користування кредитом по кредитному договору № 9756 від 08.11.2007 року, у розмірі 21 479,10 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 280,00 грн., всього стягнувши 21 759(двадцять одна тисяча сімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 10 коп.

Відповідно до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі поданих ними доказів.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 553, 599, 611, 1046, 1048-1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 60, 88, 212-215, 218, 223, 233, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2) на користь Кредитної спілки «ФІН-ЕКО»() заборгованість за користування кредитом по кредитному договору № 9756 від 08.11.2007 року, у розмірі 21 479,10 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 280,00 грн., всього стягнувши 21 759(двадцять одна тисяча сімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 10 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: