Ухвала

іменем україни

26 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Закропивного О.В., НагорнякаВ.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Фінекс» про стягнення страхового відшкодування, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Фінекс» на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Фінекс» (далі - ТОВ «СК «Фінекс») про стягнення страхового відшкодування.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 04 квітня 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір добровільного комплексного страхування ризиків, пов'язаних із використанням транспортного засобу № 742-14.06124.24, предметом якого є страхування ризиків пов'язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Форд Фокус» державний номерний знак НОМЕР_1.

Вказував, що 30 листопада 2014 року в Республіці Польща трапилась дорожньо-транспортна подія з ознаками страхового випадку, внаслідок якої застрахований транспортний засіб зазнав значних механічних ушкоджень.

15 грудня 2014 року між сторонами було укладено акт зарахування зустрічних однорідних вимог, яким визначено, що відповідач зобов'язаний здійснити страхове відшкодування позивачу у розмірі 77 557 грн 04 коп.

Разом з тим, порушуючи строки встановлені умовами договору, відповідач станом на 10 березня 2015 року свого обов'язку з виплати страхового відшкодування в повному обсязі не здійснив, а тому відповідно до оновленого рахунку СТО від 10 березня 2015 року розмір страхового відшкодування, має становити 129 956 грн 30 коп.

Зазначав, що 25 грудня 2014 року відповідачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 2 752 грн, яке було зараховано до сплати чергового страхового платежу та 25 березня 2015 року йому було виплачено ще 50 157 грн 59 коп., тобто разом було здійснено страхову виплату у розмірі 52 909 грн 59 коп.

Враховуючи наведене, просив стягнути різницю між 129 956 грн 30 коп. та 52 909 грн 59 коп., а саме 77 046 грн 71 коп. невиплаченого страхового відшкодування.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 січня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «СК «Фінекс» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 75 090 грн 41 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «СК «Фінекс» просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач не виконав свій обов'язок щодо сплати страхового відшкодування позивачу в повному обсязі, в строки визначені п. 13.3 договору страхування, що було передбачено страховим актом від 25 грудня 2014 року, дійшов обґрунтованого висновку про відшкодування ТОВ «СК «Фінекс» у відповідності до рахунку від 10 березня 2015 року, що узгоджується з вимогами ст. 1192 ЦК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Фінекс» відхилити.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

О.В.Закропивний

В.А.Нагорняк