Справа № 755/7237/16-ц
У Х В А Л А

іменем України

"28" квітня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про перерахунок розміру пенсії, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва в порядку цивільного судочинства надійшла позовна заява ОСОБА_1, в якій позивач просить: зобов'язати відповідача врахувати позивачу при призначенні пенсії стаж роботи на різних посадах на підприємстві «Дарнирцький райгастрономторг» в період з 07.07.1978 року по 28.01.1986 року, про що зроблений відповідний запис в трудовій книжці позивача за №9-15, та зробити відповідний перерахунок розміру пенсії.

Відповідно до ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 21 Постанови №3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (суб'єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору (наприклад, надання згоди іншому співвласнику житлового будинку на виконання переобладнання та перепланування), то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК. Ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Як убачається зі змісту вимог позову, предметом позову є зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити дії, розгляд якого підлягає в порядку адміністративного судочинства, оскільки управлінські дії відповідача, як суб'єкта владних повноважень у розрізі спірних правовідносин не спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи - позивача у цій справі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкриті провадження, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, виходячи з предмету спору та суб'єктивного складу сторін, враховуючи правила підвідомчості справ, керуючись нормами діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що зарахування стажу та зобов'язання здійснення перерахунок розміру пенсії, що є предметом поданої ОСОБА_1 позовної заяви, визначається у порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини між позивачем та Управлінням пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва. Позов про зобов'язання відповідного органу щодо зарахування стажу та здійснення перерахунку пенсії може бути подано заявником до суду з урахуванням правил підвідомчості спору.

Тому вбачаються визначені п.1 ч.2 ст.122 Цивільного процесуального кодексу України підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до положень п.2 ч.1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотання особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про перерахунок розміру пенсії.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання її копії.

С у д д я: