Справа № 740/1617/16-ц
Провадження № 2/740/586/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Бережняк В.Д.,

з участю секретаря Полторацької В.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Ніжині цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ніжинської міської територіальної громади в особі Ніжинської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини, та визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт прийняття ним спадщини, що відкрилась після смерті 29 грудня 1999 року ОСОБА_4. Позивач посилається на те, що 29 грудня 1999 року померла його баба ОСОБА_4, після її смерті відкрилась спадщина на все майно, яке належало їй на праві приватної власності, до якого входить і ? частина житлового будинку №15 по вул.Довженка в м.Ніжині. Вказану частину будинку і все своє майно баба заповідала йому, згідно заповіту. На час відкриття спадщини в будинку спадкодавця проживав, але не був зареєстрований, тому не може отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. В подальшому позивачем була подана заява про збільшення позовних вимог, в якій він просить визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку №15 по вул.Довженка в м.Ніжині як за спадкоємцем за заповітом, що прийняв спадщину після померлої 29 грудня 1999 року ОСОБА_4

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що ОСОБА_4 його баба по батьковій лінії з якою він проживав з дитячих років. Після смерті баби він продовжував проживати в будинку, де проживає і зараз. Ураховуючи, що баба залишила на нього заповіт, то він фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, відповідно до діючого на той час законодавства і має право на спадкування.

Представник позивача в суді пояснив, що позивачу на день смерті баби виповнилось 18 років, тому він юридично не був обізнаний, що необхідно було подати заяву про прийняття спадщини. Але на день смерті ОСОБА_4К він проживав у будинку з нею, проживає і в даний час, тому відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963 року який діяв на той час, позивач вважається що прийняв спадщину. Позовні вимоги підлягають задоволенню.

Представник відповідача у судовому засіданні ОСОБА_3 заперечувала проти позовних вимог мотивуючи тим, що відповідач по місцю спадщини зареєстрований проживаючим не був, заяву вчасно про прийняття спадщини по заповіту не подав, тому є сумніви стосовно вступу його в управління спадковим майном.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовної заяви з наступних підстав.

В матеріалах справи є копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4, яка померла 30 грудня 1999 року (а.с.6) та копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 (батька позивача), який помер 15 березня 2006 року (а.с.7). Згідно свідоцтв про народження, померла 29 грудня 1999 року ОСОБА_4 є бабою позивача по справі (а.с.9-10).

Згідно з копією заповіту від 04 липня 1995 року ОСОБА_4 все своє майно та належну їй на праві особистої власності частину будинку з надвірними будівлями по вул.Довженка, 15 в м.Ніжині заповіла позивачу по справі (а.с.8).

Як вбачається з довідки, виданої головою вуличного комітету №13 від 31 січня 2016 року ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1981 року (а.с.12).

Крім того, в матеріалах справи міститься відповідь приватного нотаріуса ОСОБА_6 №55/01-16 від 16 березня 2016 року на усне звернення позивача щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_4, померлої 29 грудня 1999 року з відмовою у заведенні спадкової справи після смерті ОСОБА_4, оскільки спадкоємцями пропущений шестимісячний термін прийняття спадщини, протягом якого вони могли б подати заяву про прийняття спадщини (а.с.16).

З копії довідки КП «Ніжинське МБТІ» №00129 від 02 лютого 2016 року вбачається, що житловий будинок №15 по вул.Довженка в м.Ніжині зареєстрований на праві особистої власності станом на 31 грудня 2012 року за ОСОБА_4 ? частина на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Ніжинською держнотконторою 24 серпня 1972 року №3765 та за ОСОБА_7 ? частина на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Ніжинською держнотконторою 10 жовтня 1997 року №2-1997. (а.с.55)

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суду пояснили, що на час смерті ОСОБА_4 та в подальшому, у будинку по вул.Довженка 15-1 м.Ніжина проживав позивач. Він на сьогодні проживає в будинку разом з сім*єю.

За змістом ст..549 ч.1 п.1 ЦК УРСР(1963року) який діяв на час відкриття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управляння або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, кий засвідчує його право власності.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 15, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ніжинської міської територіальної громади в особі Ніжинської міської ради задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, що відкрилась після смерті 29 грудня 1999 року ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку №15 по вул.Довженка в м.Ніжині як за спадкоємцем за заповітом, що прийняв спадщину після померлої 29 грудня 1999 року ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області протягом десяти днів.

Суддя В.Д. Бережняк