СЛОВ?ЯНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 243/4218/16-ц 2/243/2248/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року м. Слов?янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Неженцевої О.В.

при секретарі Дзюба М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м. Слов?янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням сімейних відносин і неможливістю збереження сім?ї.

Позивач ОСОБА_1 була належним чином сповіщена про час та місце судового розгляду, але не використала свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, на електронну пошту суду надіслала письмову заяву, де зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги, просить розглядати справу за її відсутністю /а.с.19/.

У позовній заяві зазначено, що з 20 липня 1991 року позивач ОСОБА_1 перебуває з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Внаслідок несумісності характерів між подружжям постійно виникали суперечки та сварки на побутовому ґрунті, що призвело до втрати почуття любові один до одного. За цих підстав вони у грудні 2014 року припинили шлюбні відносини, мешкають окремо за різними адресами, не ведуть спільне господарство і фактично не спілкуються між собою. За час окремого проживання вона дійшла висновку, що примирення між ними та подальше спільне проживання неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них. На підставі наведених обставини, позивач ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Брусова».

Відповідач ОСОБА_2, був належним чином сповіщений про час та місце судового розгляду, але не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, на електронну пошту суду надіслав письмову заяву про визнання заявлених позовних вимог у повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність /а.с.24/.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України ) установив наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 20 липня 1991 року у Міському палаці одруження м.Горлівка, актовий запис № 1352 /а.с.13/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.10/.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Як убачається із матеріалів справи і встановлено судом, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у грудні 2014 року припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім?єю і не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, між ними встановились неприязні взаємовідносини. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно до положень статті З СК України сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обовязки.

Згідно з приписом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя ОСОБА_1В, та ОСОБА_2 та збереження їх сім?ї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі дружини, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 11,60,212,213,214,215,224 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 110-112 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «Григорова»), ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 20 липня 1991 року у Міському палаці одруження м.Горлівка, актовий запис № 1352, розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача «Брусова» залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Донецької області через Слов?янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Неженцева