Справа № 495/2745/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

розглянувши клопотання про забезпечення позову

по цивільній справі № 495/2745/16-ц

за позовом ОСОБА_1

до:

- ОСОБА_2,

-ОСОБА_3,

за участю третьої особи Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області

про зобовязання усунути перешкоди у користуванні власністю та знесення будівлі,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білгород-Дністровського суду знаходиться цивільна справа №495/2745/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про зобовязання усунути перешкоди у користуванні власністю та знесення будівлі.

12.04.2016 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1, надійшла заява про забезпечення позову, з якої вбачається, що позивач просить суд з метою забезпечення позову заборонити будівництво на земельній ділянці, розташованій за адресою м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, 51/3, кадастровий номер :02:028:0171 до винесення судового рішення по суті справи.

Дане клопотання мотивовано тим, що на даний час за адресою м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, 51/3 відбувається будівництво, яке перешкоджає заявнику в здійсненні права власності та порушує п. 3.25* ДБН 360-92**.Згідно до даних кадастрової карти України ('http://map.land.gov.ua/kadastrova-karta') земельна ділянка за адресою м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, 51/3, кадастровий номер :02:028:0171 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2Будівництво за адресою вул. Приморська, 51/3 порушує права ОСОБА_1 та створює перешкоди в користуванні ним своєю власністю, розташованою за адресою м. Білгород-Дністровський, смт Затока, вул. Приморська, 51/1, робить неможливим поточний ремонт належної власності, що призводить до погіршення майна ОСОБА_1, що спричинить додаткові витрати в майбутньому на відновлення придатного до використання стану нерухомості. Будівництво проходить з порушенням норм чинного законодавства, як відомо ОСОБА_1 будівництво здійснювалося на підставі декларації Департаменту архітектурно-будівельного контролю № ОД 3, яка наказом Департаменту архітектурно-будівельного контролю 105 від 25.12.2015 року була скасована. Відповідачами було зареєстровано нову декларацію в декларації зазначені заздалегідь недостовірні данні, адже будівництво відбувається із порушенням норм ДБН, позбавленням ОСОБА_1 можливості обслуговувати належну йому нерухомість, та в майбутньому приведе до того, що побудована будівля буде побудована з порушенням ДБН, що є неприпустимим.За твердженням заявника, будівництво ведеться без дозволу, в декларації про початок виконання будівельних робіт відповідачами наведено недостовірні дані, що є порушенням ст. 34, 36 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності. Замовник будівництва не забезпечив здійснення авторського та технічного нагляду під час виконання будівельних робіт, що є порушенням ч. 1 та ч.2. ст. 11 ЗУ Про архітектурну діяльність.Як стверджує заявник, додатковим аргументом щодо необхідності забезпечення позову є той факт, що будівництво, яке відбувається за адресою м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, 51/3, є капітальним, і усунути порушення ДБН буде неможливо жодним із заходів, окрім зносу будуємої споруди, що сприничинить додаткові витрати як для позивача так і для відповідачів.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заявлене позивачем клопотання про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із частиною першою статті 151 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч.2 ст.151 ЦПК України).

Частиною третьою ст.151 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини другої статті 151 Цивільного процесуального кодексу України, пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ОСОБА_1 визначено належним чином та підтверджено відповідними доказами обґрунтування необхідності забезпечення позову, які свідчать, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Наявність зазначених вище відомостей, обґрунтувань та доказів надає змогу суду дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у звязку з чим заява ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 495/2745/16-ц підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись статтями 151, 153, 209, 210 Цивільного

процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №495/2745/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про зобовязання усунути перешкоди у користуванні власністю та знесення будівлі задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будівництва на земельній ділянці, розташованій за адресою м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, 51/3, кадастровий номер :02:028:0171 до винесення судового рішення по суті справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя В.В. Мишко