У Х В А Л А

2 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Лященко Н.П.,Охрімчук Л.І.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лендфонд», товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервіамонт», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Міцар», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Школяренко Оксана Олександрівна, про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги та визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року, у задоволені позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року та ухвалення нового судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статті 215 ЦК України та статті 61 ЦПК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого та 2 вересня 2015 року, 27 квітня 2016 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися і суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 4 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2014 року, встановлено відповідність договору відступлення права вимогам чинного законодавства. Тому з моменту передачі права вимоги права та обов'язки ОСОБА_4 за договором комісії припинились.

Ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого та 2 вересня 2015 року, 27 квітня 2016 року, що надані заявником як приклади, якими судові рішення судів попередніх інстанцій скасовані, а справи передані на новий розгляд, не містять правової позиції щодо спірних правовідносин та застосування норм матеріального права, а вказують на допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також нез'ясування судами належним чином фактичних обставин справи.

Порівняння змісту вказаних для прикладу судових рішень зі змістом судових рішень, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Крім того, ОСОБА_4 у заяві про перегляд судових рішень зазначає, що, на його думку, нормами матеріального права, які були неоднаково застосовані судом касаційної інстанції, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, є стаття 61 ЦПК України. Однак, норми права, закріплені у статті 61 ЦПК України, є процесуально-правовими.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лендфонд», товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервіамонт», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Міцар», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Школяренко Оксана Олександрівна, про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги та визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Н.П. Лященко Л.І. Охрімчук