Справа № 204/2479/16-ц
Провадження № 2/204/1312/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.

при секретарі Горб Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача - ОСОБА_2, на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 40% з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позову вказує на те, що 27 листопада 1977 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2012 року шлюб між ними було розірвано. На даний час вона перебуває у другому шлюбі, тому має прізвище «ОСОБА_1». Зі свого боку позивач прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини. Але на даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, тому не в змозі повністю забезпечувати потреби старшого сина, його повноцінне харчування, купівлю необхідного одягу та взуття, ліків у разі хвороби, та інші життєві потреби дитини. Відповідач з моменту розірвання шлюбу, не надавав матеріальної допомоги на утримання свого неповнолітнього сина. Враховуючі викладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина.

Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 27 листопада 1998 року між сторонами зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2, яке видано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська 27 листопада 1998 року, актовий запис № 821 (а.с.3). Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3, яке видано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська 01 лютого 2000 року, актовий запис - № 100 (а. с. 4). У вищезазначеному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2012 року по справі № 419/3941/12р, що набрало чинності 29 червня 2012 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.5).

24 жовтня 2014 року позивач ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4, яке видане Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 24 жовтня 2014 року, актовий запис № 1748 (а.с.9).

Неповнолітній син, ОСОБА_3, проживає разом з матір`ю, і на даний час знаходиться на утриманні та матеріальному забезпеченні позивача, про що свідчить довідка № 1565 від 17.03.2016 року, видана Квартальним комітетом №65 (а. с. 6).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, у позовній заяві позивач просить стягувати аліменти з відповідача на утримання дитини у розмірі 40% з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим і індивідуальним.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що відповідач знаходиться у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний надавати позивачу аліменти на утримання їх спільної дитини.

При визначені розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини та згідно ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати її.

Позивач просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 40% від усіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини, але відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а не у процентах, як просить позивач.

Доказів на підтвердження тих обставин, що Відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі пред'явленому до стягнення, позивачем суду не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, що на думку суду буде достатнім розміром аліментів на одну дитину.

Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн.

На підставі ст.ст. 80, 81, 180, 182, 191, 199, 200 СК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213 - 215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП - НОМЕР_1), аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? з усіх видів його заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 року, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 551,20 грн. (п`ятсот п`ятдесят одна гривня, 20 копійок) на користь держави.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез