Справа № 361/790/16-ц
Провадження № 2/361/1084/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Телепі Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із даним позовом, в якому просить стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором фінансового лізингу від 07.07.2011 року у розмірі 76257,99 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно із заявою позичальника про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № КІВ3АХ від 07.07.2011 року ОСОБА_1 виразила своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом склали Договір фінансового лізингу.

Відповідно до умов договору ОСОБА_1 отримала від банку у платне користування автомобіль марки Fiat, модель: Albea 2011 року випуску, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: ZFA2211, реєстраційний номер: АА6236КР та зобовязалася сплачувати щомісячні платежі, повязанні з виконанням договору лізингу у строк та у розміри, встановлених у Додатку 2 Графіку лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ КБ «Приватбанк».

У забезпечення виконання зобовязань за договором фінансового лізингу 07.07.2011 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за умовами якого поручитель відповідає перед банком за виконання зобовязань за договором фінансового лізингу у тому ж розмірі, що і лізингоодержувач, включаючи сплату лізингу, комісії, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання лізингоодержувачем зобовязань за договором лізингоодержувач і поручитель відповідають перед лізингодавцем як солідарні боржники.

У порушення умов договору відповідач ОСОБА_1 не виконала належним чином зобовязання, станом на 25.01.2016 року рахується заборгованість за фактичний строк користування предметом лізингу в сумі 76257,99 грн., що складається з 50086,06 грн. - заборгованості по залишку вартості предмету лізингу; 8252,48 грн. - заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу; 1588,84 грн. - заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 16330,61 грн. - заборгованість по пені. З підстав солідарного стягнення заборгованості банк змушений звернутися до суду.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не зявився, подав заяву про розгляд даної справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд даної справи у їх відсутності. Відповідач ОСОБА_1 у поданій заяві зазначила про визнання позовних вимог та проведення стягнення заборгованості з урахуванням сплати у розмірі 2000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) цього виконання, та воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що згідно із заявою позичальника про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу ОСОБА_1 виразила своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу № КІВ3АХ від 07.07.2011 року. Строк лізингу визначений у 60 місяців.

Щомісячні платежі, порядок їх сплати: щомісячно згідно Графіку, включають в себе - платіж по відшкодуванню частини вартості Предмету лізингу у розмірі згідно Додатку 2; винагорода за користування Предметом лізингу в розмірі згідно Додатку 2, якщо інше не зазначено в Умовах та правилах надання банківських послуг; винагорода за проведення щомісячного моніторингу Предмету лізингу в розмірі згідно Додатку 2, якщо інше не зазначено в Умовах та правилах надання банківських послуг. Період сплати з 20 по 24 число кожного місяця.

У забезпечення виконання зобовязань за договором фінансового лізингу 07.07.2011 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за умовами вказаного договору лізингоодержувач (ОСОБА_1 і поручитель (ОСОБА_2В.) відповідають перед лізингодавцем (ПАБ КБ «ПриватБанк» як солідарні боржники.

Згідно із розрахунком станом на 25 січня 2016 року рахується заборгованість за фактичний строк користування предметом лізингу в сумі, що складається з : 50086,06 грн. заборгованості по залишку вартості предмету лізингу; 8252,48 грн. заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу; 1588,84 грн. заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 16330,61 грн. заборгованість по пені.

Згідно зі ст. 806 ЦК України, ст.1 ч.2 ЗУ «Про фінансовий лізинг» за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов»язується передати другій стороні (лізингоодержувачу) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до вимог ст. 6 ЗУ «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, а ст.16 ЗУ «Про фінансовий лізинг» встановлено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Статтею 11 ч.2 п.3 ЗУ «Про фінансовий лізинг» встановлено обов»язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до п.2.8.4.8.2.1 Умов і правил надання банківських послуг у разі настання Події Дефолту лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання Події Дефолту та повернення Предмету лізингу. У повідомленні про Дефолт, окрім зазначеної інформації, Лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування Предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов»язань за цим договором.

Пунктом 2.8.4.8.2.4 Договору передбачено, що якщо протягом 10 кал. днів з моменту отримання Повідомлення про Дефолт, лізингоодержувач не усунув подію Дефолту, лізингоодержувач зобовязаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за цим договором.

Наслідки неналежного виконання договору фінансового лізингу зі сторони лізингоодержувача визначені у ст.10 ЗУ «Про фінансовий лізинг», яка передбачає право лізингодавця на відшкодування збитків.

До заяви про визнання позову відповідач ОСОБА_1 додала квитанцію про сплату 01.03.2016 року суми у розмірі 2000 грн. у рахунок погашення боргу. Станом на день розгляду справи по суті позивач позовні вимоги з урахуванням проведеної сплати не уточнив, тому суд вважає за доцільне зменшити суму заборгованості на 2000 грн., яку вирахувати із заборгованості по залишку вартості предмету лізингу /50086,06-2000=48086,06/.

У той же час вирішуючи питання про стягнення пені, суд приходить до наступного висновку.

При вирішенні питання про стягненні штрафних санкцій судом враховується, що їх розмір значно перевищує розмір заборгованості за кредитом.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання)

Частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. (правова позиція висловлена у справі № 6-100 цс 14).

Відповідно до ч. 2 ст. 616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, якщо кредитор не вжив заходів щодо їх зменшення.

При цьому, питання зменшення розміру неустойки вирішується в конкретній ситуації на підставі певних доказів і розрахунків.

Як вбачається з матеріалів справи, що відповідач ОСОБА_1 з квітня 2014 року у звязку із неналежним виконанням умов договору фінансового лізингу почала нараховуватися заборгованість по пені. У той же час із позовом про стягнення боргу позивач звернувся до суду лише у лютому 2016 року. Таке затягування звернення до суду з позовом, надало позивачу право заявляти вимогу про стягнення пені у розмірі 16330,61 грн.

Конституційний Суд України, у пункті 3 Рішення № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013, аналізуючи правовідносини зі сплати пені, що виникають між фізичними особами - споживачами та банками і іншими фінансовими установами у правовідносинах споживчого кредитування, дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов'язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов'язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов'язань позичальниками - фізичними особами.

Оскільки у матеріалах справи не міститься доказів того, що кредитор вживав заходів щодо зменшення розміру неустойки, зволікав зі зверненням до суду з позовом, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 20 %, заявленої суми, а саме 3266,12 грн. Вказаний розмір пені суд вважає таким, що відповідає загальними засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦПК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Враховуючи наведені обставини, позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. Так, солідарному стягненню із відповідачів підлягає заборгованість у розмірі 61193,50 грн., що складається із заборгованості по залишку вартості предмету лізингу; заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу; заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу та заборгованості по пені /48086,06+1588,84+8252,48+3266,12/.

У відповідності до ст.ст. 79, 88 ч. 1 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору у розмірі 1378,00 грн., тобто по 689 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», заборгованість за договором фінансового лізингу від 07.07.2011 року у розмірі 61193 (шістдесят одна тисяча сто девяносто три) грн. 50 коп., що складається із заборгованості по залишку вартості предмету лізингу у розмірі 48086 (сорок вісім тисяч вісімдесят шість) грн.. 06 коп.; заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу у розмірі 8252 (вісім тисяч двісті пятдесят дві) грн.. 48 коп.; заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу у розмірі 1588 (одна тисяча пятсот вісімдесят вісім) грн. 84 коп. заборгованості по пені у розмірі 3266 (три тисячі двісті шістдесят шість) грн. 12 коп.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», судовий збір у розмірі по 689 (шістсот вісімдесят девять) грн. з кожного.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н. П. Маценко