АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді - Буленко О.О.

Суддів:, Дорош А.І. , Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ТОВ " Нова пошта" - Лісіченка О.В.

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 лютого 2016 року

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Нова пошта" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю " Нова пошта" про визнання недійсним правочину ,-

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ «Нова Пошта» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором безпроцентної позики. В обґрунтування позову зазначили, що 17 січня 2013 року між сторонами у справі було укладено договір позики. Відповідно до умов договору ТОВ «Нова Пошта» було передано відповідачу безпроценту поворотну позику в розмірі 108 000 грн. 06 коп. Підтвердженням отримання від ТОВ «Нова Пошта» грошових коштів є укладений між сторонами договір позики та видатковий касовий ордер від 17 січня 2013 року. Згідно п.5 договору позики, позичальник зобов'язується повертати позикодавцю, щомісячно до 30 числа, позику рівними частинами та повністю розрахуватись з позикодавцем до 17 січня 2014 року. Позичальник від дати отримання позики не здійснив жодного платежу в рахунок погашення заборгованості, тому вони були змушені звернутися до суду з позовом, в якому прохають стягнути з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Нова Пошта» суму основного боргу за договором позики у розмірі 108 000 грн. 06 коп.; стягнути суму штрафних санкцій 192 526 грн. 04 коп.; стягнути судовий збір у розмірі 3005 грн. 26 коп

15 жовтня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з зустрічним позовом до ТОВ «Нова Пошта» про визнання недійсним договір позики. В обґрунтування позову зазначив, що 10 жовтня 2012 року він був прийнятий на посаду приймальника замовлень у Комсомольську філію ТОВ «Нова Пошта», 03 січня 2013 року переведений на посаду керівника підрозділу Комсомольської філії ТОВ «Нова Пошта», 15 січня 2014 року звільнений за угодою сторін. У січні 2013 року у підрозділі Комсомольської філії ТОВ «Нова Пошта», керівником якого він був призначений 03 січня 2013 року, нібито було виявлено нестачу. 17 січня 2013 року він був на роботі у відділенні №1 Комсомольської філії ТОВ «Нова Пошта» за адресою Полтавська область, м.Комсомольськ, вулиця Радянська, 1, цілий день з 09.00 до 19.00 годин. Документально така нестача, наскільки йому відомо не була встановлена. Мова йшла про «Чорний» бухгалтерський облік. Вину за нібито виявлену нестачу було безпідставно покладено на нього. Того ж дня Полтавські працівники ТОВ «Нова Пошта» погрожуючи в кабінеті начальника відділення №1 Комсомольської філії ТОВ «Нова Пошта» йому у зв'язку з виявленою нестачею фізичною розправою, позбавленням його майна, примусили його підписати договір позики та видатковий касовий ордер. Але грошових коштів в дійсності він не позичав та не одержував. З цих підстав прохав визнати недійсним договір позики.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 лютого 2016 року у задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю " Нова пошта" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю " Нова пошта" про визнання недійсним правочину - задоволено.

Визнано недійсним договір позики від 17 січня 2013 року між Товариством з відповідальністю " Нова пошта» та ОСОБА_5.

Судові витрати у розмірі 3005 грн. 27 коп. віднесено на користь держави.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю " Нова пошта" на користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

З вказаним рішенням не погодилося ТОВ « Нова пошта» в зв'язку з чим його представником вказане рішення було оскаржено в апеляційному провадженні. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що позивачем за зустрічним позовом не доведено, що спірний договір позики ним було укладено під впливом насильства, а також не було враховано, що останній до правоохоронних органів останній не звертався. Крім того, судом першої інстанції залишено поза увагою видатковий касовий ордер від 17 березня 2013 року, дійсність підпису ОСОБА_5 у якому не оскаржувалося.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 309 ч.1 п. 3 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Так, відмовляючи в задоволенні первісних позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики та задовольняючи зустрічні позовні вимоги про визнання недійсним договору позики, суд першої інстанції виходив з того,що ОСОБА_5 підписав договір під впливом насильства у вигляді психічного тиску, а саме погрози звільнення з роботи та кошти в позику не отримував.

Однак, погодитись з таким висновком місцевого суду не можна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд не правильно застосував норми матеріального та процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 січня 2013 року між сторонами у справі ТОВ «Нова пошта», в особі директора Климова В.В. та ОСОБА_5 укладено договір позики. В судовому засіданні сторонами не оспорювалося, що розмір позики цифрами та літерами, підпис виконаний ОСОБА_5, а сам договір позики знаходиться у іншої сторони договору позики ТОВ «Нова Пошта» (а.с.4).

Частиною.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до умов договору позики ТОВ « Нова пошта» передала відповідачеві безпроцентну поворотну позику в розмірі 108000 грн. 06 коп. Підтвердженням отримання відповідачем вказаних коштів є видатковий касовий ордер від 17.01.2013 року, в якому відповідач власним підписом засвідчено отримання спірних коштів. / а.с. 5/

Згідно до п.5 договору, позичальник зобов'язується повертати позикодавцю, щомісячно до 30 числа, позику рівними частинами (або іншими частинами письмово погодженими із позикодавцем) та повністю розрахуватись з позикодавцем до 17 січня 2014 року.

Як вбачається з п.10 вищезазначеного договору позики зазначено, що позичальник зобов'язаний, за 2 робочі дні, до дати припинення трудових відносин з Позикодавцем, повернути позикодавцю непогашений ( невиплачений) залишок позики в повному обсязі.

Відповідно до ксерокопії трудової книжки , ОСОБА_5 було звільнено за угодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП України, наказ №8 68-К від 17 квітня 2014 року / а.с34-35/

Згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь в справі, виникає спір.

В свою чергу, доказів щодо укладання договору позики під психологічним тиском , відповідачем не надано. Крім того, як пояснив сам ОСОБА_5 до правоохоронних органів щодо протиправних дій керівництва ТОВ « Нова пошта» він не звертався.

Встановивши вищевказані обставини, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ « Нова пошта» в частині стягнення з ОСОБА_5 суму основного боргу за договором позики у розмірі 108000 грн.06 коп.

В свою чергу, колегія вважає, що позовні вимоги ТОВ «Нова пошта» в частині стягнення штрафних санкцій за невиконання умов договору позики підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до п.9 договору позики, за кожний день прострочення вимог передбачених п.5 та пп.5.1 або 10 даного договору повернення позичальником позикодавцю позики, позичальнику, щоденно нараховується: індекс інфляції, пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, неустойка в розмірі 15% від загальної суми заборгованості та 30% річних

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі 6-160 цс 14, несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Відповідно до вимог статті 266, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Крім того, колегія суддів не може погодитись з розрахунком інфляційних витрат, наданих ТОВ « Нова пошта» які підлягають до стягнення з ОСОБА_5

Так, згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) [див. постанову Вищого господарського суду України від 05.04.2011 N 23/466 та лист Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.97 N 62-97р].

Право на індексацію настає, коли індекс споживчих цін розрахований наростаючим підсумком, перевищить поріг індексації - 101 %.

З урахуванням цього розмір індекс інфляції становить 13552,92 грн. з розрахунку / інфляційні витрати за березень 2014 року в сумі 1103,76 грн +квітень 2014 року в сумі 1115.64 грн,+травень 2014 року в сумі 1121,04 грн.+вересень 2014 року в сумі 1111,32 грн, + жовтень 2014 року в сумі 1105,92 грн+ листопад 2014 в сумі 1100.52 грн.+ грудень 2014 рік в сумі 1112,4 грн+ січень 2015 року в сумі 1113,48 грн. +лютий 2015 року в сумі 1137,24 грн+ березень 2015 року в сумі 1196,64 грн.+квітень 2015 року в сумі 1231,20 грн. + травень 2015 р в сумі 1103,76 грн/.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за договором позики- 108000,06 грн, пеню - 45889, 67 грн., інфляційні витрати 13552, 92 грн. а всього 167442,65 грн, в частині стягнення неустойки в сумі 16200,01 грн - відмовити.

Також, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджується позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З цих підстав колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції, ухваливши нове рішення про часткове задоволення первісних позовних вимог та про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ТОВ " Нова пошта" - Лісіченка О.В.- задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 лютого 2016 року - скасувати та постановити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю " Нова пошта" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Нова пошта" заборгованість за договором позики- 108000,06 грн, пеню - 45889, 67 грн., інфляційні витрати в сумі 13552, 92 грн. а всього 167442,65 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Нова пошта" сплачений судовий збір в сумі 1652, 89 грн.

В задоволенні інших позовних вимог ТОВ « Нова пошта» - відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю " Нова пошта" про визнання недійсним правочину - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ

Головуючий суддя: О.О.Буленко

Судді: А.І. Дорош В.М.Триголов