Справа № 755/2656/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"18" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Бабченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного обліку.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідно до довідки за формою № 3 про склад сім'ї, виданої Житлово-будівельним кооперативом «Електромонтажник» від 30 січня 2016 року № 4, у даній квартирі зареєстровано сім осіб. Фактично проживає п'ятеро людей, не проживають - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 Відповідач ОСОБА_2 був прописаний 15 лютого 2005 року в її квартирі з метою влаштування на роботу, оскільки без реєстрації місця проживання на роботу не приймали. Фактично, починаючи від дня реєстрації та по даний час, відповідач ОСОБА_2 в зазначеній квартирі не проживав та не з'являвся, участі у сплаті комунальних послуг не приймав.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, відповідача, та за згодою позивача постановити заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 травня 1970 року ОСОБА_1 Виконавчим комітетом Київської міської ради депутатів трудящих було видано ордер № В136163 на житлове приміщення, за яким їй було надано на сім'ю з трьох осіб (ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5) право зайняти квартиру АДРЕСА_1.

Згідно довідки № 31 від 17 листопада 1994 року, виданої Житлово-будівельного кооперативу «Електро-монтажник», ОСОБА_1 було повністю внесено пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до реєстраційного посвідчення від 01 грудня 1994 року, виданого Бюро технічної інвентаризації м. Києва Київської міської ради народних депутатів, кооперативна квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_6

Згідно довідки форми 3-а № 4 від 30 січня 2016 року, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_2 Квартира на праві приватної власності налеєить ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За вимог ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до акту про не проживання № 661 від 14 жовтня 2015 року, складеного сусідами по будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та затвердженого головою правління Житлово-будівельного кооперативу «Електромонтажник», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 дійсно не проживають з моменту реєстрації з 2005 року. Вказані відомості також підтверджуються актом про не проживання № 5 від 30 січня 2016 року.

Згідно довідки № 3 від 30 січня 2016 року, виданої Житлово-будівельним кооперативом «Електромонтажник», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 з 2005 року, але не проживають з моменту реєстрації і до теперішнього часу.

Відповідно до листа-повідомлення ЖБК «Електромонтажник» № 22 від 05 квітня 2016 року, ОСОБА_2 з моменту реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ніколи не звертався із заявами до керівництва кооперативу «Електромонтажник» стосовно чинення йому перешкод в користуванні квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та не зняття його з реєстраційного обліку за адресою вказаної квартири.

Згідно листа-відповіді Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 07 квітня 2016 року, ОСОБА_2 із заявами стосовно чинення йому перешкод в користуванні квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві не надходили.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень її прав власника житлового приміщення, в даному випадку шляхом визнання втративши право користування квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_2

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позовних вимог про зняття відповідача з реєстраційного обліку квартири АДРЕСА_1, то вказані вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Підстави для зняття з реєстрації місця проживання визначені в ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Виконання функцій з ведення реєстраційного обліку місця проживання та перебування фізичних осіб в Україні та надання інформації про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні, здійснюється органами Державної міграційної служби України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, враховуючи викладене, позивач повинен звертатися з вимогами про зняття відповідача з реєстраційного обліку до органів Державної міграційної служби України на підставі рішення про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 319, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 58, 60, 197, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: