Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/196/16 Головуючий у 1 інстанції: Галянчук М.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

ОСОБА_2

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що сторони перебувають у шлюбі з 12.10.2007 року, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 540, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія 1-ЖС№ 043869, виданого 12.10.2007 року.

Від сумісного життя мають дітей: ОСОБА_5,-ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія 1-ЖС № 150250, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя від 11.06.2004р., актовий запис № 475, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія 1-ЖС № 260872, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції від 31.07.2014р., актовий запис № 857.

Шлюбні відносини між сторонами припинились з причин несхожості характерів, втрати почуття любові, дружби і поваги. Сторони мешкають окремо.

Спір про поділ майна буде вирішений в добровільному порядку.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд розірвати шлюб.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2015 року позов задоволено.

Розірвано шлюб, зареєстрований 12.10.2007 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 540 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишено прізвище «Москаленко».

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

При апеляційному розгляді, відповідач особа, яка подає апеляційну скаргу, зазначила, що вона має намір вжити заходів для примирення, бажає зберегти сімю, усвідомлює свою неправильну поведінку щодо обрання методів виховання дитини, спілкування з позивачем та вважає, що наявність двох неповнолітніх дітей має бути підставою для примирення з метою спільного їх виховання.

Ухвалою від 20 січня 2016 апеляційним судом було надано сторонам строк для примирення, після чого розгляд справи продовжений.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За ст. 191 ЦПК у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Такі положення були враховані при розгляді справи, наданий трьохмісячний строк для примирення протягом якого сторони не дійшли згоди щодо збереження сімї.

При розгляді справ про розірвання шлюбу суд за правилами ст. 112 СК України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" (далі - Постанова), суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Незважаючи на вжиття судом заходів, передбачених ст. 111 СК, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, зазначаючи, що сімя фактично розпалася рік тому і не може бути збережена.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таким чином, ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу, суд першої інстанції, повно встановив обставини справи та фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, врахував наявність у сторін неповнолітніх дітей, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про неможливість збереження шлюбу та наявність правових підстав для його розірвання.

Враховуючи, що шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді жінки та чоловіка, а позивач наполягає на його розірванні, судова колегія не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову.

При цьому судова колегія враховує, що сторони хоча і мають неповнолітніх дітей, однак тривалий час проживають окремо, вжиті судом заходи щодо примирення не призвели до поновлення подружніх стосунків.

За таких обставин судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної карги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст.

308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -відхилити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: