АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/7388/15-ц 22-ц/774/1641/К/16
Провадження № 22ц/774/1641/К/16 Головуючий в суді першої
Справа № 211/2788/15-ц інстанції ОСОБА_1
Категорія № 50 (ІV ) Доповідач Бондар Я.М.
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2016 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :
головуючого судді Бондар Я.М.,
суддів Митрофанової Л.В., Михайлів Л.В.,
із секретарем Чубіної А.В.,
за участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину,
В С Т А Н О В И Л А :
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 червня 2016 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі, про задоволення її позовних вимог посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, що мають значення для її вирішення. На її думку, судом не взято до уваги те, що направлення їх сина на лікування до приватних медичних установ, розташованих в м. Києві надано сімейним лікарем Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 Криворізької міської ради (амбулаторія №1/б) ОСОБА_8 Крім того, судом не враховано, що лікування у клініках Києва викликано відсутністю відповідних державних установ за місцем проживання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 29 вересня 2007 року по 15 травня 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем (а.с. 4,6).

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 лютого 2011 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.5).

Згідно з висновком № 20 від 05 березня 2015 року ОСОБА_6 має захворювання, що відноситься до розділу Х пункту 1 підпункту 1.2 «Переліку медичних показань, які дають право на одержання допомоги на дітей інвалідів з дитинства у віці до 18 років», затвердженого Міністерством охорони здоровя України міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 08 листопада 2001 року № 454/471/516 (а.с. 7 ).

Сімейним лікарем Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 Криворізької міської ради (амбулаторія №1/б) ОСОБА_8 видано направлення ОСОБА_6 на консультацію до Неврологічної клініки доктора ОСОБА_7 та Медичного центру «Меділекс» в м. Києві, в звязку з його хворобою (а.с. 15, 23).

Відповідно до Виписки Неврологічної клініки доктора ОСОБА_7 ОСОБА_6 в період з 01 липня 2015 року по 18 липня 2015 року та з 21 жовтня 2015 року по 31 жовтня 2015 року проходив курс комплексної реабілітації курс транскраніальної мікрополяризації по індивідуальній схемі (10 сеансів) та курс логопедичного масажу (10 сеансів) (а.с. 16, 18, 19,20, 21, 30, 31).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 30 жовтня 2015 року ОСОБА_6 проведено обстеження розумового розвитку за модифікаційною шкалою Стандфорд-Біне у Медичному центрі «Меділекс» в м. Києві (а.с. 28, 29).

Згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру , посадочних документів фіксальних чеків під час лікування ОСОБА_6 у Києві за обстеження та лікування витрачено 21320,01 грн. (а.с. 35-43).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем того, що їх син за станом свого здоровя потребував консультації та лікування саме в приватних медичних установах, а також того, що витрати, понесені нею на консультації та медичні послуги, викликані особливими обставинами.

Однак, колегія суддів не може погодитися із даним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6 ) як розподілити між сторонами судові витрати.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Стаття 185 СК України передбачає, що той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягне аліментів не була поставлена, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З матеріалів справи вбачається, що у ОСОБА_6 затриманий психічно-речового розвитку, епісиндром внаслідок раннього органічного ураження ЦНС, у звязку чим останнього направлено до Неврологічної клініки доктора ОСОБА_7 та Медичного центру «Меділекс» у м. Києві, де він проходив обстеження та курси лікування в період з 01 липня 2015 року по 18 липня 2015 року та з 21 жовтня 2015 року по 31 жовтня 2015 року(а.с. 16,17).

Проте, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини та не врахував те, що зміст ст. 185 СК України передбачає рівний обовязок обох батьків у прийнятті участі у додаткових витратах на дитину та доведеність позивачем додаткових витрат на утримання сина, спричинених станом його здоровя .

Як видно з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 проживає у місті ОСОБА_9, а лікування неповнолітнього ОСОБА_6 проходило у місті Києві, тому колегія суддів вважає, що витрати на проїзд до місця лікування у м.Києв та назад до м.Кривого Рогу, а також на лікування та медичне обстеження, були необхідними та нерозривно повязані з лікуванням дитини, а тому також підлягають стягненню з відповідача.

Колегія суддів, перевіривши розмір понесених позивачем додаткових витрат на лікування дитини у період з 01 липня 2015 року по 31 жовтня 2015 р. у розмірі 21320,10 грн., вважає їх доведеними та обґрунтованими у повному обсязі, такими, що підлягають задоволенню та стягненні з відповідача ? їх частини понесених та документально підтверджених у розмірі 10660,05 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу належать до судових витрат.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст. ст. 12, 42, 56 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Згідно ст. 1 Закону розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Із наявних у справі доказів убачається, що витрати позивача на правову допомогу підтверджені документально квитанцією №694406 від 10 грудня 2015 про сплату 1330,00 грн. за надання адвокатом ОСОБА_3 правової допомоги на підставі договору про надання юридичних послуг, актом виконаних робіт із зазначенням виду виконаної роботи і витраченого часу,та не перевищують встановлених законом граничних розмірів їх компенсації (а.с. 56,57,58).

Оскільки апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 задоволена, з ОСОБА_4 підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції - 487,20 грн., за розгляд апеляційної скарги - 535,92 грн. та витрати за надання правої допомоги -1330,00 грн. (а.с. 1, 86).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню на підставі п. 3 ч.1 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст. 303, 307, 309 ч.1 п.3,4, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Стягнути з з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину у розмірі 10660,05 грн., а також судові витрати у розмірі 2353,12 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Я.М. Бондар

Судді: Л.В. Митрофанова

ОСОБА_10