Номер провадження 2-р/522/8/16
УХВАЛА

13 квітня 2016 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі - Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі заяву ОСОБА_1про розяснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом Спільного українсько-чеського підприємства «Інекон-Сервіс» до ТОВ «Інвест Таун», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ЗАТ «ПІК» про визнання недійсними договорів, -

ВСТАНОВИВ:

Спільного українсько-чеського підприємства «Інекон-Сервіс» звернулось до суду з позовом, у якому просив суд визнати недійсним з моменту укладення договір від 25.07.2006 року № 3-о про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» офісного приміщення № 4 загальною площею 106,78 кв.м. по вул. Куйбишева, 28 м. Одеси, укладеного між ТОВ «ІНВЕСТ ТАУН» та ОСОБА_5.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 26 лютого 2015 року у задоволенні позову Спільного українсько-чеського підприємства «Інекон-Сервіс» до ТОВ «Інвест Таун», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ЗАТ «ПІК» про визнання недійсними договорів, було відмовлено.

ОСОБА_1звернувся до суду з заявою про розяснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2015 року.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, просив її задовольнити.

Представник третьої особи у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви.

Суд, розглянувши матеріали справи, заяву, вважає, що заява не обґрунтована, не доведена та задоволенню не підлягає.

Так, судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2015 року у задоволенні позову Спільного українсько-чеського підприємства «Інекон-Сервіс» до ТОВ «Інвест Таун», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ЗАТ «ПІК» про визнання недійсними договорів, було відмовлено.

Розяснення рішення суду це уточнення, більш чітке і зрозумілого викладення справжнього змісту. Розясненню підлягає резолютивна частина рішення суду, яка повинна містити чіткі формулювання щодо вирішення спірного правовідношення або інших заявлених позовних вимог.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №-14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільний справі» розяснив, що резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні, та такі, що випливають зі встановлення фактичних обставин, висновки по суті розгляду вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК України.

Також в постанові зазначень, що відповідно до статті 221 ЦПК України, розяснення рішення суду, а не ухвали можливо тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що складає його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більше повно та ясне ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення (п. 21 Постанови).

В своєї заяві про розяснення рішення заявник не вказує в чому саме не зрозуміло рішення суду, в якій частині його потрібно розяснити, у звязку з чим суд не знаходить підстав для задоволення заяви про розяснення рішення суду.

У відповідності з положеннями ст.60 ЦК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 221 ЦПК України встановлено, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Таким чином, суд вважає недоведеною заяву ОСОБА_1про розяснення рішення, а тому й відмовляє у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 210, 221 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1у задоволенні заяви про розяснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом Спільного українсько-чеського підприємства «Інекон-Сервіс» до ТОВ «Інвест Таун», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ЗАТ «ПІК» про визнання недійсними договорів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя

13.04.2016