АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 643/2636/16-ц Головуючий суддя І інстанції Крівцов Д. А.
Провадження № 22-ц/790/4422/16 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: «договірні правовідносини»
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Гуцал Л.В., Котелевець А.В.,

за участю секретаря: Новокщонової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Московського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

встановила:

У березні 2016 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 11 червня 2007 року між акціонерно комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 839/3/27/38/7-240, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 350 000 доларів США та зобовязався повернути вказану суму частинами відповідно до графіку погашення заборгованості, але не пізніше 10 червня 2017 року, а також сплачувати проценти за користування кредитом із розрахунку 12 % річних. Того ж дня, у забезпечення виконання ОСОБА_1 зобовязань за вказаним кредитним договором, між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 взяті на себе за кредитним договором зобовязання належним чином виконує, ПАТ «Укрсоцбанк» просило стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість станом на 10 липня 2015 року в розмірі 285 236, 67 доларів США.

Одночасно з поданням позову, ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду із заявою, в якій просило забезпечити заявлений ним позов - накласти арешт на належне відповідачам на праві власності нерухоме майно: житловий будинок база відпочинку «Марія», що розташована за адресою: село Залізний Порт у Голопристанському районі АДРЕСА_1 в будинку 25/71 «Б» по вул. Героїв Праці в м. Харкові, нежитлові приміщення підвалу - місце паркування № 17 в літ. «А-18» будинку 77 по вул. Леніна в м. Харкові, 25/300 домоволодіння, що складається із двох житлових будинків літ. «Б-1» та літ. «А-1» будинку 39 по вул. Академіка Павлова в м. Харкові, нежитлові приміщення підвалу місця для паркування № 157 та № 159 літ. «А-11» в будинку № 26 по вул. Данилевського в м. Харкові, квартиру АДРЕСА_2, посилаючись на те, що невжиття таких заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2016 року заяву задоволено частково. Заборонено відчуження нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1, а саме: житлового будинку база відпочинку «Марія», що розташована за адресою: село Залізний Порт у Голопристанському районі Херсонської області, двокімнатної квартири № 35 в будинку 25/71 «Б» по вул. Героїв Праці в м. Харкові та нежитлових приміщень підвалу - місце паркування № 17 в літ. «А-18» будинку 77 по вул. Леніна в м. Харкові. Заборонено відчуження нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_3, а саме: 25/300 домоволодіння, що складається із двох житлових будинків літ. «Б-1» та літ. «А-1» будинку 39 по вул. Академіка Павлова в м. Харкові, нежитлових приміщень підвалу місця для паркування № 157 та № 159 літ. «А-11» в будинку № 26 по вул. Данилевського в м. Харкові та квартиру АДРЕСА_2. В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити ПАТ «Укрсоцбанк» у задоволенні заяви про забезпечення позову. В обґрунтування скарги зазначив, що його зобовязання, що виникли на підставі договору кредиту від 11 червня 2007 року, забезпечені іпотекою, вартість предмету якої набагато перевищує розмір заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ПАТ «Укрсоцбанк», обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження належного відповідачам нерухомого майна може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення заявленого ПАТ «Укрсоцбанк» позову.

Проте погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів справи, предметом заявленого ПАТ «Укрсоцбанк» позову є стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за укладеним 11 червня 2007 року кредитним договором у розмірі 285 236, 67 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, передбачені цим Кодексом.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1 ст. 152 ЦПК, утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Згідно з розясненнями, які містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 червня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із матеріалів справи вбачається, що додатковою угодою № 2 від 24 жовтня 2008 року пункт 1.3.1 укладеного 11 червня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 договору кредиту викладено в наступній редакції «в день укладення цієї додаткової угоди з позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Сервіс+», надалі за текстом «майновий поручитель», договір іпотеки, за умовами якого майновий поручитель передає кредитору в наступну іпотеку нежитлову будівлю літ. «Е 1-2», загальною площею 4 629,1 кв.м.. що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шевченка 327, що належить майновому поручителю на підставі рішення господарського суду Харківської області від 27 серпня 2007 року, заставною вартістю 22 909 415 грн., що є еквівалентом 4 448 430 доларів США.

Постановляючи ухвалу про заборону відчуження нерухомого майна, що належить відповідачам, суддя на зазначені обставини уваги не звернув, не врахував, що зобовязання ОСОБА_1, що виникли на підставі кредитного договору від 11 червня 2007 року, забезпечені іпотекою, вартість якої сторонами іпотечного договору визначено у розмірі 4 448 430 доларів США, що більш ніж у п'ятнадцять разів перевищує розмір заборгованості за кредитним договором, зазначену у позові ПАТ «Укрсоцбанк»

За таких суддя дійшов передчасного висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження належного відповідачам нерухомого майно може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення про задоволення позову ПАТ «Укрсоцбанк»

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді суду першої інстанції скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні зави про забезпечення позову, що не перешкоджає позивачеві повторно звернутися з такою заявою за наявності передбачених законом підстав протягом усього часу розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Московського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2016 року скасувати.

У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді