РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/394/16-ц

провадження у справі № 2/0285/534/16

26 квітня 2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді…………….….Літвин О.О.

за участю ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку та на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку.

В обґрунтування позову зазначила, що син повністю знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від надання будь-якої матеріальної допомоги, хоча має таку можливість і може утримувати як свою дитину, так і неї.

Сторони в судове засідання не прибули.

Надіслали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав, погодився сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові. Крім того, останній зазначив, що працює в Новоград-Волинському відділі поліції на посаді водія.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, вони зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України).

Способи виконання обовязку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст. 181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2013 року та є батьками малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Домовленості про утримання спільної дитини сторони не досягли.

У відповідності до ст. 84 СК України позивачка має право на утримання від відповідача, батька ОСОБА_4, до досягнення ним віку трьох років незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, оскільки вона виховує спільну з відповідачем дитину, а тому, незважаючи на її дохід, чоловік має їй компенсувати втрату можливостей повноцінно себе реалізовувати у кар'єрному зростанні, громадському та світському житті.

Відповідач є здоровою молодою особою 23 років; має постійне місце роботи та сталий заробіток: працює в Новоград-Волинському відділі поліції; не достатньо приймає участі у вихованні свого сина; будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїй дитині та дружині, на момент розгляду справи не існує, відтак він спроможний сплачувати аліменти на їх утримання. Жодних документів на підтвердження розміру свого заробітку в органах поліції відповідач суду не надав.

Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну особу та для дітей відповідного віку (1 228 грн. для дітей віком до 6 років, 1 399 грн. на одну особу); наявність певних обмежень позивачки для самореалізації в період виховання малолітньої дитини та її потребу у фінансовій допомозі з боку відповідача, який є людиною працездатного віку та зобовязаний брати участь у забезпеченні благополуччя дружини протягом перших років після народження дитини, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові. Це відповідатиме як інтересам малолітнього сина та його матері, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.

Як відповідач, так і позивачка, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, статтями 84, 141, 180-184, 191 СК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09 лютого 2016 року до повноліття дитини 10 квітня 2032 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьохрічного віку до 10 квітня 2017 року, починаючи стягнення з 09 лютого 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання, а в іншій частині в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя О.О. Літвин