Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Кляшторний В.С. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 336/1125/16
05 травня 2016 року Справа № 22ц/778/2279/16
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Бєлка В.Ю., Онищенко Е.А.

секретар - Бурак А.В.

при участі: прокурора - адвоката -

_________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

клопотанням ОСОБА_1 про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23.03.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення про стягнення грошової позики, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Свої вимоги мотивував тим, що 18.09.2015 року відповідач взяв у нього позику - гроші в сумі 235 000 грн. з терміном повернення 23.01.2016 року. Відповідний договір був укладений у письмовій формі. Оскільки гроші боржник не повернув, просив стягнути з відповідача позику у розмірі зазначену в договорі.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23.03.2016 року заявлені вимоги задоволені повністю.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач заяви клопотання про закриття провадження та визнання мирової угоди у справі, за умовами якої ставиться питання про визнання за ним власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 й у такий спосіб, вважає, що спірні відносини будуть врегульовані.

Відповідач погодився на запропонований варіант мирової угоди.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

У ст.175 ЦПК йдеться, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватись лише прав та обов'язків сторін та предмету позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Мирова угода - це досягнута між сторонами в ході судового розгляду й під контролем суду, заснована на взаємних поступках угода, яка по-новому визначає їх суб'єктивні права й обов'язки та є двостороннім волевиявленням сторін. Метою такої угоди є врегулювання спору між самими сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов'язків сторін і предмета спору. Не може визнаватися судом мирова угода, яка порушує права, свободи й охоронювані законом інтереси інших осіб.

Предмет позову - це частина позову, яка складає матеріально-правову вимогу позивача до відповідача.

Умови мирової угоди мають безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не належать до цього предмета.

Предметом спору у даній справі є грошові кошти, і, відповідно, мирова угода може стосуватися тільки грошових коштів у межах суми заявлених позовних вимог.

Заявляючи клопотання про затвердження мирової угоди в ній порушується питання про визнання права власності за позивачем на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, що не було предметом позову.

Як підсумок, предметом мирової угоди не може бути частка нерухомого майна.

Окрім того, суд зауважує, що згадане житлове приміщення знаходиться у спільній частковій власності.

Частиною ч.1 ст.356 ЦК України, передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч.1 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Отже, якщо інакше не встановлено законом, учасники спільної часткової власності здійснюють свої права на засадах загальної згоди, жоден з учасників не має право укладати правочини щодо спільного майна без згоди іншого.

Оскільки співвласник решти 1/4 частки квартири участі у справі не брав, будь-якої згоди на укладання відповідачу мирової угоди в частині передачі у власність та визнання права власності за позивачем, на майно, яке перебуває у їх спільній частковій власності не надавав, колегія суддів не визнає обґрунтованими доводи відповідача щодо порушення судом першої інстанції при вирішення питання стосовно відмови у затвердженні мирової угоді.

Окремо, суд нагадує, що згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

ЦК України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, передбачених ст.335,376 та 392 ЦК України.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Аналізуючи встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що умови мирової угоди суперечать вимогам закону і не можуть бути затверджені, а тому у задоволенні заявленого клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.307,175,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

У визнанні мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за заявою від 05.05.2015 року у цій справі відмовити.

Ухвала судової колегії не оскаржується.

Головуючий: Судді: