№ 207/1134/16-ц
№ 2/207/877/16
02 червня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Бистрової Л.О.
при секретарі Мозоль О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві власності належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.
В зазначеному вище житловому будинку, окрім неї, зареєстровані її син ОСОБА_3, мати ОСОБА_4, також зареєстрований її племінник - відповідач по справі ОСОБА_2
Відповідачка в 2013 році зібрав свої особисті речі і виїхав з квартири. З цього часу відповідач в квартирі не мешкає, його речей в квартирі не має. ОСОБА_2 не намагався вселитися до квартири. Відповідач комунальні послуги не сплачує. Вважає, оскільки відповідач не проживає у квартирі понад 2 роки, він втратив право користування житлом.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився. Заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.5 ст. 74, ч. 3, 8 ст. 76 ЦПК України, судовим викликом за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання.
На підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення).
Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 червня 2016 року постановлено проводити заочний розгляд справи.
На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, що підтверджується повідомленням Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації».
Отже спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 Житлового кодексу Української РСР та ст. 405 ЦК України.
Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.1 ст. 156 Житлового кодексу Української РСР з урахуванням положень ч.1 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.
Частиною 2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як вбачається з довідки про склад сім'ї, виданої ТОВ «ІНФО-КОМ» від 21.03.2016 року в спірному житловому приміщенні як член сім'ї позивача зареєстрований племінник позивачки - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16).
Відповідно до акту, складеного головою техніками дільниці № 1 Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Оріон» та сусідами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 від 10.03.2016 року (а.с. 17), ОСОБА_2 з 2013 року за місцем реєстрації не проживає.
З огляду на вищевикладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач відсутній за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, іншої домовленості між ним та власником житла не встановлено, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 214, 215-218, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Л.О.Бистрова