Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1903/16-ц
Провадження № 2/553/692/2016
У Х В А Л А

Іменем України

06.05.2016 рокум. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Парахіна Є.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особа Автогаражне товариство "Калина", про визнання права власності на самочинне будівництво, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво, в якому позивач вказує, що на початку 2006 року придбав гараж № 73 в автогаражному товаристві "Калина" у гр. ОСОБА_2, якому він належав на підставі ордеру від 21.02.2006 року, добудував його, постійно користувався та регулярно сплачував членські внески та витрати з утримання території товариства та оренди землі. На початку лютого 2016 року звернувся до компетентних органів з метою узаконення гаражу, проте йому було розяснено про необхідність вирішення цього питання в судовому порядку. Просить визнати за ним право власності на капітальний гараж № 73, розташований в автогаражному товаристві "Калина" по пров. Рибальському, 14-г, в м. Полтаві.

Як вбачається, позовна заява ОСОБА_1 оформлена без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: позивачем не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, на яку він посилається в обґрунтування позовних вимог, зокрема, доказів того, що він придбав гараж № 73 в автогаражному товаристві "Калина", прийнятий в члени товариства та, відповідно, внесений до відповідного списку, який є додатком до Статуту, доказів існування спору з приводу визнання права власності на самочинно побудований гараж, в тому числі, доказів звернення до Державної реєстраційної служби з приводу здійсненні державної реєстрації права власності на самочинне будівництво та отримання відмови у цьому, як не обґрунтовано позовні вимоги до виконавчого комітету Полтавської міської ради неконкретизовано якими саме діями чи бездіяльністю вказаного органу та які саме права чи інтереси позивача порушено; не зазначено доказів того, що самочинне будівництво відповідає державним будівельним нормам, санітарним та протипожежним вимогам тощо, не порушує права та інтереси інших осіб, зокрема, сусідів.

Крім того, в порушення вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату позивачем судового збору, розміри ставок якого встановлені Законом України "Про судовий збір" № 3674-УІ від 08.07.2011 року, як і доказів того, що він звільнений від його оплати.

Позивачем не зазначено ціну позову та не надано доказів на підтвердження вартості спірного майна, тоді як відповідно до норми ч. 2 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" ціна позову визначається у розмірі дійсної вартості спірного майна. Відсутність зазначених даних перешкоджає можливості суду визначити розмір судового збору, що підлягає сплаті позивачем, зважаючи на те, що відповідно до норми ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Попередити позивача, що у разі неусунення недоліків у встановлений судом строк, позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3