Справа № 462/3542/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 жовтня 2016 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова: в складі: головуючого - судді Кирилюка А.І., при секретарі Фрейдун А.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа: ОСОБА_4 про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав, визнання недійсним договору іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним договіру іпотеки від 31 травня 2012 року № ZXR019521.39688.002., укладеного між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мухою М.Т., предметом якого є квартира АДРЕСА_1, виключення з реєстру іпотек та реєстру заборон відчуження запису про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку за договором іпотеки квартири за реєстраційним № ZXR019521.39688.002. від 31 травня 2012 року укладеного між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та фізичною особою ОСОБА_3, скасування рішення про державну реєстрацію права власності від 13.09.2012 року на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31 травня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мухою М.Т., реєстровий № 1331. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на початку 2014 року їй стало відомо, що квартира АДРЕСА_1 відчужена ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 31 травня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мухою М.Т. за реєстровим № 1331. З цього приводу позивач ОСОБА_1 в 2014 році звернулась до Залізничного районного суду м. Львова із позовом про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 13 травня 2015 року позов ОСОБА_1 був задоволений, визнаний недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 31 травня 2012 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мухою М.Т., реєстровий №1331. Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Львівської області від 31 липня 2015 року апеляційна скарга була відхилена, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13 травня 2015 року залишене без змін. Право власності у відповідності до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 59919416 від 26.05.2016 року зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі рішення про державну реєстрацію від 12.09.2012 року, а це порушує права позивача як співвласника. Крім того, 31 травня 2012 року, між ОСОБА_3 та ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» був укладений договір іпотеки квартири №ZXR019521.39688.002. посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мухою М.Т. за реєстровим № 1335. Даним договором забезпечене виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором від 31 травня 2012 року № IKIPG3.39688.001, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку». У зв'язку із укладенням договору іпотеки, приватним нотаріусом Мухою М.Т. накладено обтяження на квартиру АДРЕСА_1 № 12569617, розмір основного зобов'язання - 400 000 грн. Іпотечний договір укладений між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_3 31 травня 2012 року, а в іпотеку передано квартиру на підставі договору-купівлі продажу, що визнаний судом недійсним, вищезазначений іпотечний договір є недійсним з 31 травня 2012, оскільки згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків. Існування даної іпотеки порушує право спільної сумісної власності позивачки ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1. Оскільки ОСОБА_3 набула право власності на квартиру незаконно, вважає, що договір іпотеки квартири № ZXR019521.39688.002. від 31 травня 2012 року повинен бути визнаний судом недійсним. Враховуючи наведене, просить позов задоволити.

У судове засідання позивачка не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, однак її представник подав до суду заяву, у якій просить провести розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з подачею 03.10.16 року апеляційної скарги на ухвалу суду про відкриття провадження. Оскільки на час розгляду справи апеляційна скарга на наявність якої посилається представник відповідача до суду не подана та не зареєстрована, вказане клопотання до задоволення не підлягає.

Суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку, без участі відповідачів та третьої особи, які без поважних причин у судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлений про час і місце судового засідання. Однак матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані, на думку позивача, із невідповідністю цивільно-правової угоди закону, тому він не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК. Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Колегії суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 14 червня 2016 року по справі № 21-41а16.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно із статтею 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно із ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що з 30 квітня 1998 року ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 (а.с.9).

Під час перебування у шлюбі ОСОБА_4 на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12.05.2011 року набув у власність квартиру АДРЕСА_1.

Згідно із договором купівлі-продажу від 31 травня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мухою М.Т. за реєстровим № 1331, квартира АДРЕСА_1 відчужена ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 (а.с.10).

Згідно із договором іпотеки №ZXR019521.39688.002. від 31 травня 2012 року, укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мухою М.Т. за реєстровим № 1335., на забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором від 31 травня 2012 року № IKIPG3.39688.001, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», приватним нотаріусом Мухою М.Т. накладено обтяження на квартиру АДРЕСА_1 № 12569617 (а.с. 11-16).

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 13.05.2015 року позов ОСОБА_1 задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 31 травня 2012 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мухою М.Т., реєстровий №1331 (а.с.17-19). Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Львівської області від 31 липня 2015 року апеляційна скарга була відхилена, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13 травня 2015 року залишене без змін (а.с.20-21).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 59919416 від 26.05.2016 року зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі рішення про державну реєстрацію від 12.09.2012 року (а.с.22-24).

Таким чином, іпотечний договір укладений між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_3 31 травня 2012 року на підставі договору-купівлі продажу від 31.05.2012 року, що визнаний судом недійсним, а існування іпотеки порушує право спільної сумісної власності позивача ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1.

Враховуючи вищенаведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, прийшов до висновку, що іпотечний договір укладений між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_3 31 травня 2012 року слід визнати недійсним, оскільки в іпотеку передано квартиру на підставі договору-купівлі продажу від 31.05.2012 року, що визнаний судом недійсним, а згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків.

Керуючись ст.ст. 10,11, 14, 60-62, 88, 174, 212- 215,218, 224 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати недійсним договір іпотеки від 31 травня 2012 року № ZXR019521.39688.002., укладений між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мухою М.Т., предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

Виключити з реєстру іпотек та реєстру заборон відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку за договором іпотеки квартири за реєстраційним № ZXR019521.39688.002. від 31 травня 2012 року укладеного між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та фізичною особою ОСОБА_3.

Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності від 13.09.2012 року на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31 травня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мухою М.Т., реєстровий № 1331.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя : (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя: