Номер провадження: 22-ц/785/7981/16
Головуючий у першій інстанції Гуревський В.К.
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Варикаші О.Д

-- Бабія А.П.

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в прийнятті будинку до експлуатації, про визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом, визнання права власності на будівельні матеріали, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на будівельні матеріали в порядку спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 липня 2016 року,-

встановила:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 та просив зобов'язати відповідача не чинити перешкод позивачу у прийнятті будинку АДРЕСА_1 до експлуатації шляхом надання усіх документів на будинок, земельну ділянку (технічну документацію, документи про відведення земельної ділянки, домової книги та інших) та надання згоди на прийняття будинку до експлуатації; визнати за позивачем право на спадщину за законом на 1/2 частку спадщини у вигляді двох житлових будинків під літ «А» загальною площею 47,5, житловою площею 31,1 та під літ, «Б» загальною площею 50,9, житловою площею35,2 та погребу під літ, «В», сараю літ. «Г» та «Ж», вбиральні літ, «Д», літньої кухні літ. «Е», літнього душу «З», навісу літ. «И», № 1-4 - огорожі, І-мостіння, які розташовані на земельній ділянці площею 331 кв. м., яка залишилася після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, посилаючись на таке.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_5, батько позивача, та ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_6, мати позивача.

За час перебування у шлюбі та сумісного життя батьки позивача збудували два житлових будинки під літ «А» загальною площею 47,5, житловою площею 31,1 та під літ, «Б» загальною площею 50,9, житловою площею 35,2 та погріб під літ, «В», сарай літ, «Г» та «Ж», вбиральню літ. «Д», літню кухню літ. «Е», літній душ «З», навіс літ. «И», № 1-4 - огорожі, І-мостіння, які розташовані на земельній ділянці площею 331 кв. м.

Під час свого життя його батьки до експлуатації домоволодіння не прийняли, таким чином усі будівлі є самочинно збудованими, державна реєстрація у відповідних органах відсутня, що встановлено рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2011 року.

Після смерті батька позивача, на підставі ст. 549 ЦК УРСР 1963 року мати позивача ОСОБА_6, яка проживала разом з батьком у зазначеному будинку, фактично прийняла спадщину, яка залишилася після смерті її чоловіка у вигляді 1/2 частки будівельних матеріалів цього будинку та у 2001 році та у 2006 році провела поточну технічну інвентаризацію вказаного домоволодіння з метою прийняття домоволодіння до експлуатації.

Відповідно до цих обставин, тільки вона, як користувач будинку, могла звернутися до інспекції ДАБК з проханням про прийняття будинку до експлуатації, але вона померла не встигнувши використати це своє право.

Позивач звернувся до П'ятої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його матері. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на самочинно збудоване домоволодіння.

Після смерті його батьків спадкоємцями за законом залишилися позивач та його брат - ОСОБА_4, як спадкоємці першої черги, які зареєстровані у вищезазначеному будинку та проживали у ньому на час смерті батьків, а тому позивач вимушений звернутися до суду з позовною заявою.

Позивач звернувся до Одеської міської ради з заявою про прийняття будинку до експлуатації, однак листом від 09 квітня 2013 року № 36-В-1909 Одеська міська Рада повідомила його, що надіслала матеріали його звернення до Інспекції ДАБК.

Інспекція ДАБК листом від 22 квітня 2013 року 01/11-3041 відмовила позивачу у прийнятті будинку до експлуатації, так як не встановлено, що він є користувачем будинку або спадкоємцем, тобто не встановлено, що він має право звертатися з відповідною заявою про прийняття будинку до експлуатації, та в нього не має усіх документів які необхідно надати для прийняття будинку до експлуатації. Взагалі в нього відсутні відомості про відведення земельної ділянки. Вказані документи знаходяться у відповідача по справі, якій у добровільному порядку не надає йому їх, не надає згоди на прийняття будинку до експлуатації та не бажає ділити із ним спадщину, тому між ними виник спір.

Відповідач ОСОБА_4 надав до суду зустрічну позовну заяву, в якій просив визнати за ним право приватної власності на будівельні матеріали, які використанні в процесі будівництва житлового будинку АДРЕСА_1, який зображено у технічному паспорті від 27 квітня 2006 року під літерою «А» - загальною площею 47,5 кв. м., житловою - 31,1 кв. м.; визнати за ним право власності на 1/2 частин будівельних матеріалів, які використанні в процесі будівництва житлового будинку АДРЕСА_1, який зображено у технічному паспорті від 27 квітня 2006 року під літерою під літерою «Б» - загальною площею 50,9 кв. м., житловою площею 35,2 кв. м., в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року; визнати за ним право власності на 1/2 частин будівельних матеріалів, які використанні в процесі будівництва житлового будинку АДРЕСА_1, який зображено у технічному паспорті від 27 квітня 2006 року під літерою «Б» - загальною площею 50,9 кв. м., житловою площею 35,2 кв. м., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, посилаючись на таке.

За час перебування у шлюбі його батьки збудували домоволодіння, яке відображено в технічному паспорті від 27 квітня 2006 року під літерою «Б» загальною площею 50,9 кв. м., житловою площею 35,2 кв. м., який складається з веранди (2.1) - 8,2 кв. м., коридору (2.2) - 7,5 кв. м., житлової (2.3) - 26,1 кв. м., житлової (2.4) - 9,1 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1. 11 березня 1977 року шлюб між батьками було розірвано. З метою поліпшення житлових умов, він зі згоди батька у 1991 році почав за власні кошти будівництво домоволодіння, яке закінчив у 1994 році. Збудувавши домоволодіння, яке зображено у технічному паспорті від 27 квітня 2006 року під літерою «А» - загальною площею 47,5 кв. м., житловою - 31,1 кв. м., який складається з коридору (1.1) - 4,7 кв. м., кухні (1.2) - 7,4 кв. м., житлової (1.3) - 22,0 кв. м., житлової (1.4) - 9,1 кв. м., котельні (1.5) - 1,4 кв. м., санвузлу (1.6) - 2,9 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1, де і по теперішній час проживає зі своєю родиною. Він повністю утримував домоволодіння у належному стані, сплачував комунальні послуги, а також ним було проведено газ та водопостачання. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини домоволодіння, що відображено у технічному паспорті під літерою «Б», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Оскільки шлюб між батьками було розірвано, тому відповідно до ч. 1 ст. 519 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємцями першої черги за законом на домоволодіння залишилися він та його брат ОСОБА_3.

Його брат в строки, встановлені законом із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, на час та відкриття спадщини спадкодавцем постійно не проживав, що підтверджується рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2011 року.

Таким чином, відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року вважається таким, що не прийняв спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати ОСОБА_6. Він повністю узяв на себе всі витрати, пов'язані з похованням матері. Після смерті матері відкрилася спадщина на 1/2 частину домоволодіння під літерою «Б».

Він прийняв спадщину, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем. Його брат позивач за первісним позовом, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері. За життя батьки не встигли прийняти будинок до експлуатації у зв'язку з чим він не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину будинок під літерою «Б» та отримати свідоцтво про право власності на будинок під літерою «А».

Після уточнення своїх позовних вимог ОСОБА_3 просив відмовити у позові ОСОБА_4 у повному обсязі; зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкод позивачу у прийнятті будинків під літ. «А», «Б» з надвірними спорудами АДРЕСА_1 до експлуатації шляхом надання усіх документів на будинки та надання згоди на прийняття будинків до експлуатації; визнати за позивачем право на спадщину за законом на 1/2 частку спадщини у вигляді житлового будинку під літ «А» загальною площею 47,5 кв. м., житловою площею 31,1 кв. м., який розташований буд. АДРЕСА_1 на земельній ділянці 331 кв. м.; визнати за позивачем право власності на 1/2 частку будівельних матеріалів, з яких споруджено будинок під літ. «А», який розташований буд. АДРЕСА_1; визнати за позивачем право на спадщину та право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів під літ. «Б» загальною площею 50,9 кв. м., житловою площею 35,2 кв. м.. веранди «б» та погребу під літ. «В», сараю літ. «Г» та «Ж», вбиральні літ. «Д», літньої кухні літ, «Е», літнього душу «З», навісу літ. «И», № 1-4 - огорожі, І-мостіння, які розташовані на земельній ділянці площею 331 кв. м., які залишилася після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року та матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

До суду декілька разів ОСОБА_4 та його представник подавали клопотання про відкладення розгляду справи з різних підстав.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27 липня 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в прийнятті будинку до експлуатації, про визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом, визнання права власності на будівельні матеріали задоволений.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на будівельні матеріали в порядку спадкування - задоволений частково.

Визнано за ОСОБА_3 право на спадщину за законом на 1/2 частку спадщини у вигляді житлового будинку під літ. «А» загальною площею 47,5 кв. м., житловою площею 31,1 кв. м. та на 1/2 частку житлового будинку під літ. «Б» загальною площею 50,9 кв. м., житловою площею 35,2 кв. м., веранди «б» та погребу під літ. «В», сараю літ. «Г» та «Ж», вбиральні літ. «Д», літньої кухні літ, «Е», літнього душу «З», навісу літ. «И», № 1-4 - огорожі, І-мостіння, які розташовані на земельній ділянці площею 331 кв. м. по АДРЕСА_1 які залишилася після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, які використанні в процесі будівництва житлового будинку АДРЕСА_1, який зображено у технічному паспорті від 27 квітня 2006 року під літерою «А» - загальною площею 47,5 кв. м., житловою - 31,1 кв. м.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, які використанні в процесі будівництва житлового будинку АДРЕСА_1, який зображено у технічному паспорті від 27 квітня 2006 року під літерою під літерою «Б» - загальною площею 50,9 кв. м., житловою площею 35,2 кв. м., веранди «б» та погребу під літ. «В», сараю літ. «Г» та «Ж», вбиральні літ. «Д», літньої кухні літ, «Е», літнього душу «З», навісу літ. «И», № 1-4 - огорожі, І-мостіння.

Зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_3 у прийнятті будинків під літ. «А», «Б» з надвірними спорудами АДРЕСА_1 до експлуатації шляхом надання усіх документів на будинки та надання згоди на прийняття будинків до експлуатації.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, які використанні в процесі будівництва житлового будинку АДРЕСА_1, який зображено у технічному паспорті від 27 квітня 2006 року під літерою «А» - загальною площею 47,5 кв. м., житловою - 31,1 кв. м.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частин будівельних матеріалів, які використанні в процесі будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 який зображено у технічному паспорті від 27 квітня 2006 року під літерою під літерою «Б» - загальною площею 50,9 кв. м., житловою площею 35,2 кв. м., веранди «б» та погребу під літ. «В», сараю літ. «Г» та «Ж», вбиральні літ. «Д», літньої кухні літ, «Е», літнього душу «З», навісу літ. «И», № 1-4 - огорожі, І-мостіння.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та відмовлення позивачу в задоволенні заявлених позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 11 березня 1977 року був розірваний, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 11 березня 1977 року, запис №198.

Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 року народився ОСОБА_3, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15 вересня 1961 року, запис № 2081, та 31 березня 1968 року народився ОСОБА_4, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 04 травня 1968 року, запис № 831, де батьками зазначені: мати - ОСОБА_6, батько - ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть (повторно) серії НОМЕР_4 від 20 травня 2010 року, про що в книзі реєстрації смертей 22 січня 1998 року зроблено відповідний актовий запис № 642.

Після смерті ОСОБА_5, відкрилась спадщина на житловий будинок літ. «А», загальною площею 47,5 кв. м., житловою площею 31,1 кв. м.; та житловий будинок під літ. «Б» загальною площею 50,9 кв. м., житловою площею 35,2 кв. м.. веранди «б» та погребу під літ. «В», сараю літ. «Г» та «Ж», вбиральні літ. «Д», літньої кухні літ, «Е», літнього душу «З», навісу літ. «И», № 1-4 - огорожі, І-мостіння, які розташовані у АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 331 кв. м., які не буди прийняті до експлуатації та реєстрації в органах КП «ОМБТІ та РОН» на ці домоволодіння не має, що підтверджується листом КП «ОМБТІ та РОН» від 25 червня 2013 року за № 421689.69, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2011 року.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу, (в редакції від 18.06.1963 р., яка діяла до 04.02.1994 р.).

Відповідно до п. 1 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно п. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги посилався на наступне: у зв'язку зі смертю ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відкрилась спадщина, враховуючи, що ОСОБА_6 проживала у спірному майні, то за ст. ЦК України (1963 року) вона вважається такою, що прийняла спадщину.

ОСОБА_6 прийняла цю спадщину, інші особи, які вправі претендувати на спадкове майно, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із відповідними заявами до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини не звернулись.

У 2001 та у 2006 році ОСОБА_6 провела поточну технічну інвентаризацію вказаного домоволодіння з метою прийняття домоволодіння до згідно із договором про надання послуг по договірній ціні від 20 квітня 2006 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторно) серії НОМЕР_5 від 20 квітня 2010 року, про що в книзі реєстрації смертей ІНФОРМАЦІЯ_1 року зроблено відповідний актовий запис № 0011, у зв'язку із чим відкрилась спадщина.

Спадкоємцем першої черги за законом, на підставі ст. 1261 ЦК України, після смерті ОСОБА_6 є її сини: ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їм було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спірне майно, що належало ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відповідно до листа П'ятої одеської державної нотаріальної контори від 23 червня 2010 року за №1525/02-14.

Згідно листа вих. № 2262/01-16 від 13 листопада 2013 року П'ятої одеської державної нотаріальної контори, вбачається, що 13 травня 2010 року за заявою про прийняття спадщини за законом сина померлої - ОСОБА_3, заведено спадкову справу № 201/2010 до майна ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року; інших заяв до нотаріальної контори не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавались; згідно даних зі спадкової справи заповітів від імені ОСОБА_6 посвідчено не було.

Відповідно до довідки (виписці із домової книги про склад сім'ї та прописці) від 19 травня 2010 року за № 205 та від 14 січня 2011 року, та довідок від 12 травня 2010 року за № 14 та за № 15, за адресою: АДРЕСА_1, проживають та зареєстровані: ОСОБА_5 (батько) - помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_6 (мати) - померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_3 (син) - з 1981 року, ОСОБА_4 (син) - з 1988 року.

ОСОБА_3 звернувся до Одеської міської ради із заявою про прийняття будинку до експлуатації, однак листом від 09 квітня 2013 року № 36-В-1909 Одеська міська Рада повідомила його що надіслала матеріали його звернення до Інспекції ДАБК.

Інспекція ДАБК листом від 22 квітня 2013 року 01/11-3041 відмовила ОСОБА_3 у прийнятті будинку до експлуатації, так як не встановлено що він є користувачем будинку або спадкоємцем, тобто не встановлено, що він має право звертатися із відповідною заявою про прийняття будинку до експлуатації, та в нього не має усіх документів які необхідно надати для прийняття будинку до експлуатації.

Відповідно до звіту з оцінки майна - ринкової вартості будівельних матеріалів, з яких складаються житлові будинки літ. «А» та літ. «Б», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, складеного ТОВ «Аргумент-Експерт» 01 липня 2014 року, вбачається, що ринкова вартість майна - будівельних матеріалів, з яких складаються житлові будинки літ. «А» та літ. «Б», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, на дату оцінки 01 липня 2014 року складає: 186 069,0 гривень, а саме: житловий будинок літ. «А» - ринкова вартість матеріалів складає 98 893,0 грн., житловий будинок літ. «Б» - ринкова вартість матеріалів складає 87 176,0 грн.

Відповідно ст. 370 ЦК України частки співвласників у спільної сумісної власності є рівними.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

На підставі п. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Також суд першої інстанції зазначив, що сини померлої є правонаступниками усіх прав та обов'язків, що належали ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на момент відкриття спадщини, які не припинилися внаслідок її смерті.

Доказів того, що ОСОБА_4 за особистий кошт збудував будинок під літ. «А», а саме почав його будувати у 1991 році, а закінчив у 1994 році, до суду не надано.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. ст. 1222, 1261 Цивільного кодексу України сторони по справі є спадкоємцем першої черги.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 3 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в передбаченому законом порядку звернулися із заявою про прийняття спадщини, однак не мають можливості отримати свідоцтва про право на спадщину по незалежним від них причинам, у зв'язку з чим порушуються їх права.

При таких даних суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 в частині усунення перешкод в прийнятті будинку до експлуатації, визнання права власності на будівельні матеріали задовольнити, зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на будівельні матеріали в порядку спадкування задовольнити частково.

Між тим суд першої інстанції також вважав необхідним задовольнити позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом на 1/2 частку спадщини у вигляді житлового будинку під літ. «А» загальною площею 47,5 кв. м., житловою площею 31,1 кв. м. та на 1/2 частку житлового будинку під літ. «Б» загальною площею 50,9 кв. м., житловою площею 35,2 кв. м., веранди «б» та погребу під літ. «В», сараю літ. «Г» та «Ж», вбиральні літ. «Д», літньої кухні літ, «Е», літнього душу «З», навісу літ. «И», № 1-4 - огорожі, І-мостіння, які розташовані на земельній ділянці площею 331 кв. м. по АДРЕСА_1 та зобов'язав ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_3 у прийнятті будинків під літ. «А», «Б» з надвірними спорудами АДРЕСА_1 до експлуатації шляхом надання усіх документів на будинки та надання згоди на прийняття будинків до експлуатації.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається і підтверджено в судовому засіданні, що під час свого життя батьки до експлуатації домоволодіння не прийняли, таким чином усі будівлі є самочинно збудованими, державна реєстрація у відповідних органах відсутня, що також встановлено і рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2011 року.

Стаття 331 ЦК України в редакції до часу смерті встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З моменту прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації виникає і право власності на цей об'єкт, яке може бути об'єктом спадкування.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року № 1243 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», прийняття в експлуатацію закінчених об'єктів полягає у підтверджені державними приймальними комісіями готовності об'єкта до експлуатації за його цільовим призначенням відповідно до будівельних норм та правил.

Отже, саме із цього моменту новостворене майно з категорії побудови переходить до категорії майна як об'єкта цивільного права.

При цьому відповідно до частини першої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення піддягають державній реєстрації.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).

Отже, на відміну від об'єктів цивільних прав (речей, майна, майнових прав тощо), об'єктами спадщини за ЦК України 2003 року є права та обов'язки, в тому числі об'єкти цивільних прав, які належали особі на час смерті, право власності або права за договором, якщо ці права не пов'язані з особою спадкодавця.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015р. № 6-641цс15

Оскільки у батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виникло право власності на нерухоме майно, то не можна вважати, що дане майно увійшло до складу спадщини, яке залишилося після їх смерті.

Таким чином відповідно до вимог Закону не можна визнавати право на спадкове майно, яке не увійшло до складу спадщини, як і зобов'язувати не чинити перешкоди стосовно цієї частини спадщини.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду в частині визнання за ОСОБА_3 право на спадщину за законом на 1/2 частку спадщини у вигляді житлового будинку під літ. «А» загальною площею 47,5 кв. м., житловою площею 31,1 кв. м. та на 1/2 частку житлового будинку під літ. «Б» загальною площею 50,9 кв. м., житловою площею 35,2 кв. м., веранди «б» та погребу під літ. «В», сараю літ. «Г» та «Ж», вбиральні літ. «Д», літньої кухні літ, «Е», літнього душу «З», навісу літ. «И», № 1-4 - огорожі, І-мостіння, які розташовані на земельній ділянці площею 331 кв. м. по АДРЕСА_1 які залишилася після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року і зобов'язання ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_3 у прийнятті будинків під літ. «А», «Б» з надвірними спорудами АДРЕСА_1 до експлуатації шляхом надання усіх документів на будинки та надання згоди на прийняття будинків до експлуатації та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 липня 2016 року в частині визнання за ОСОБА_3 право на спадщину за законом на 1/2 частку спадщини у вигляді житлового будинку під літ. «А» загальною площею 47,5 кв. м., житловою площею 31,1 кв. м. та на 1/2 частку житлового будинку під літ. «Б» загальною площею 50,9 кв. м., житловою площею 35,2 кв. м., веранди «б» та погребу під літ. «В», сараю літ. «Г» та «Ж», вбиральні літ. «Д», літньої кухні літ, «Е», літнього душу «З», навісу літ. «И», № 1-4 - огорожі, І-мостіння, які розташовані на земельній ділянці площею 331 кв. м. по АДРЕСА_1 які залишилася після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року та зобов'язання ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_3 у прийнятті будинків під літ. «А», «Б» з надвірними спорудами АДРЕСА_1 до експлуатації шляхом надання усіх документів на будинки та надання згоди на прийняття будинків до експлуатації - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання за ним право на спадщину за законом на 1/2 частку спадщини у вигляді житлового будинку під літ. «А» загальною площею 47,5 кв. м., житловою площею 31,1 кв. м. та на 1/2 частку житлового будинку під літ. «Б» загальною площею 50,9 кв. м., житловою площею 35,2 кв. м., веранди «б» та погребу під літ. «В», сараю літ. «Г» та «Ж», вбиральні літ. «Д», літньої кухні літ, «Е», літнього душу «З», навісу літ. «И», № 1-4 - огорожі, І-мостіння, які розташовані на земельній ділянці площею 331 кв. м. по АДРЕСА_1 які залишилася після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року та зобов'язання ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_3 у прийнятті будинків під літ. «А», «Б» з надвірними спорудами АДРЕСА_1 до експлуатації шляхом надання усіх документів на будинки та надання згоди на прийняття будинків до експлуатації - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції

Судді апеляційного суду Одеської області В.А. Станкевич

О.Д. Варикаша

А.П. Бабій