У Х В А Л А

02.07.2016 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Саландяк О.Я., отримавши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Жмеринський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку окремого провадження на підставі п.7) ч.1 ст. 256 ЦПК України, із вказаною заявою, на підставі якої просить встановити факт народження її батька ОСОБА_2, 15.06.1941 р. в м. Сталіно (нині м. Донецьк), батьками якого були ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Підставою звернення заявниці із даною заявою до суду стала та обставина, що заявниці для виїзду за кордон на постійне місце проживання потрібне свідоцтво про народження батька нового зразка, а через те, що м. Донецьк є тимчасово окупованою територією України зробити це не можливо.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі було встановлено, що заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.ст. 119, 234, 258 ЦПК України. Зокрема, заявницею у заяві зазначається, що вона разом із сімєю має намір виїхати на постійне місце проживання до іншої країни і в звязку із цим виникла необхідність в отриманні свідоцтва про народження батька ОСОБА_2 нового зразка для проставлення апостиля та додає копію листа ДРАЦС, яким їй відмовлено у поновленні актового запису про народження померлого батька. При цьому заявницею до матеріалів заяви додається копія свідоцтва про народження батька. Тобто документ про народження батька не є ні втраченим ні знищеним, принаймні заявницею про це у заяві нічого не зазначається. Окрім того, заявницею не викладено обставин, того, що до якої установи їй слід подати поновлене свідоцтво про народження батька, та тих обставин, при зверненні до яких відповідних установ заявниці було відмовлено у проставленні апостиля у наявному свідоцтві про народження батька, та на підставі чого. Таким чином, заявницею не викладено підстав необхідності встановлення факту, який вона просить встановити, адже документ, що підтверджує необхідний заявниці факт існує, він не втрачений і не знищений.

А тому ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.06.2016 року вказану заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків тривалістю пять днів з дня отримання копії ухвали.

01.07.2016 р. у виконання вимог ухвали суду заявницею надано заяву, в якій зазначено, що згідно п. 1 Постанови КМ України №61 від 18.01.2003 р. «Про надання повноважень на проставлення апостиля, передбаченого Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів» надано повноваження на проставлення апостиля Міністерству юстиції України на документах, що видаються органами юстиції та судами, а також на документах, що оформлюються нотаріусами України. Документи необхідні для проставлення апостиля, можуть бути подані до територіальних органів компетентних органів. Згідно переліку відділів державної реєстрації актів цивільного стану територіальних органів Міністерства юстиції України Жмеринський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області є територіальним органом Міністерства юстиції України, на території якого вона проживає. А тому, для проставлення апостиля на свідоцтво про народження батька вона звернулася саме до Жмеринського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Що стосується відмови у проставленні апостиля на вказаному документі, то вона була мотивована тим, що відповідно до п. 4 Правил проставлення апостиля на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав, затвердженого Наказ Міністерства закордонних справ України, Міністерства освіти і науки України, Міністерства юстиції України від 5 грудня 2003 року N 237/803/151/5, оригінали офіційних документів, виданих установами колишніх союзних республік у складі СРСР, не можуть бути прийняті на території України для проставлення апостиля. Та звертає увагу суду на той факт, що свідоцтва про народження батька було видане 06.12.1946 року Валуйським ЗАГС м. Сталіно, тобто ще при СРСР. Також п. 10 вказаних Правил передбачено, що у проставленні апостиля на документі відмовляється, якщо текст документа неможливо прочитати внаслідок пошкодження. Зазначає, що деякий текст в даному документі, а саме дані про батьків дитини є пошкодженим (розмитим) та майже не читається, що можна побачити на оригіналі даного свідоцтва, яке буде надано нею суду для огляду під час розгляду справи. Тобто відмови у проставленні апостиля даний документ не містить.

Вивчивши вказані документи суд приходить до наступного висновку.

Заявниця ОСОБА_1 просить встановити факт народження її батька ОСОБА_2, 15.06.1941 р. в м. Сталіно (нині м. Донецьк Україна), батьками якого були: батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_4, тобто встановити факт народження особи в певний час, в певному місці та факт родинних відносин. Однак відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Заявниця зверталася до органів ДРАЦС з приводу повторної видачі свідоцтва про народження батька ОСОБА_2 та отримала відповідь про те, що актовий запис був поновлений в липні 1957 р. Валуйським ЗАГС м. Сталіно (м. Донецьк), що на теперішній день є тимчасово окуповною територією України. Актовий запис у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній, тому повторно видати свідоцтво про народження або витяг з ДРАЦСГ про народження не можливо. Поновити актовий запис про народження померлого батька у відділ ДРАЦС у неї немає підстав згідно Розділу ІІІ п. 3.3 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та аналювання» (Поновлення актових записів цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої було складено актовий запис; одного з батьків неповнолітнього (малолітнього); піклувальника неповнолітнього та опікуна малолітнього; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви).

У заяві про усунення недоліків заявниця вказує, що вона зверталася Жмеринського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області для проставлення апостиля на свідоцтві про народження батька та посилається на нормативний акт, яким не допускається проставлення апостиля на документи видані установами колишніх союзних республік у складі СРСР та вказує, що оригінал вказаного документу у неї є, тобто він не втрачений і не знищений. При цьому доказів її звернення до відповідного органу саме з приводу проставлення апостиля на згаданому свідоцтві про народження батька та отриманої відповіді (відмови) заявницею не зазначається, а відповідно і не надається.

За викладених обставин вбачається, що заявниці потрібне встановлення факту, що має юридичне значення - факт народження її батька ОСОБА_2, 15.06.1941 р. в м. Сталіно (нині м. Донецьк), батьками якого були ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не у звязку із тим, що документ, який підтверджує необхідний їй факт втрачений чи знищений, а у звязку із тим, що на згаданому документі їй нібито відмовлено у проставленні апостиля, хоча доказів того не зазначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. А за викладених обставин судом не вбачається необхідності підтвердження юридичного факту народження батька заявниці, оскільки підтверджуючий даний факт документ існує.

Окрім того, до п. 4 Правил проставлення апостиля на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав, затвердженого Наказ Міністерства закордонних справ України, Міністерства освіти і науки України, Міністерства юстиції України від 5 грудня 2003 року N 237/803/151/5 оригінали офіційних документів, виданих установами колишніх союзних республік у складі СРСР, не можуть бути прийняті на території України для проставлення апостиля. Апостиль може бути проставлено на копіях (фотокопіях) або копіях (фотокопіях) з перекладом цих документів, засвідчених у встановленому порядку на території України.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ЦПК України. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст. 139 ЦПК постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

За таких обставин вважаю, що недоліки заяви не усунуто, а тому її необхідно вважати неподаною та повернути її заявниці.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої у порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Жмеринський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення вважати неподаною та повернути її заявниці ОСОБА_1

Зобовязати управління Державної казначейської служби України у Жмеринському районі та м. Жмеринці Вінницької області повернути ОСОБА_1 кошти в сумі 276 (двісті сімдесят шість) грн. 60 коп. судового збору, що сплачені відповідно до квитанції № 0.0.565106942.1 ПАТ КБ «Приватбанк» від 10.06.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя