Справа № 697/535/15-ц
№ пров. 4-с/697/8/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2016 р.

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі : головуючого-судді Льон О.М.

при секретарі Дряновій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каневі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови начальника відділу примусового виконань рішень Головного територіального управління юстиції у Черкаській області,

в с т а н о в и в :

До Канівського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 із скаргою, в якій просив суд визнати протиправною та скасувати постанову від 30 березня 2016 року начальника відділу примусового виконань рішень Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 про відмову у задоволенні відводу головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_4.

У судовому засіданні до початку зясування обставин справи головуючий суддя Льон О.М, заявила самовідвід у звязку з тим, що у попередній справі, які перебувала у провадженні судді Льон О.М., зокрема за скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання дій Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції в Черкаській області протиправними та скасування постанови державного виконавця про арешт майна та оголошення заборони відчуження від 16.09.2015 та акт державного виконавця опису арешту майна від 23.09.2015 будинку, що знаходиться за адресою: вул. Леніна,73 в с. Ліпляве Канівського району Черкаської області, представник ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_1 подав заяву про відвід головуючого судді Льон О.М., мотивуючи тим, що вказана суддя ухвалила рішення Канівського міськрайонного суду від 24.05.2015 за позовом ПАТ КБ «Приват банк» до ОСОБА_2, яким задоволено позов повністю, та ухвалу Канівського міськрайонного суду від 14.01.2016 про задоволення заяви державного виконавця про примусове проникнення до житлових приміщень, що на його думку свідчить про упередженість та необєктивність судді, після чого у судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_2, який діяв на підставі довіреності ОСОБА_5 Д.Д. в категоричній формі висловлював в адресу судді безпідставні звинувачення про упередженість, а тому ухвалою суду від 20.04.2016 було задоволено заяву про відвід судді.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності ОСОБА_5 не заперечував щодо заяви про самовідвід головуючого судді.

Представник Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції в Черкаській області у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду надійшла заява про розгляд скарги за їх відсутності.

У судове засідання стягувач ОСОБА_2, його представник ОСОБА_1, представник стягувача ПАТ КБ «Приват банк», не зявились, були належним чином повідомлені про час та місце розгляд справи, а тому суд вважає за можливе розгляд даної заяви про самовідвід судді за їх відсутності.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Так, відповідно до ст. 3 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, ст.ст.2,8 ЦПК України, ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даного позову.

Судова практика Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і ОСОБА_5 проти України», «Фельдман проти України») також характеризується одним із критерієм, яким є з'ясування того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Беручи до уваги те, що у провадженні судді Льон О.М. дійсно перебували цивільні справи за позовом ПАТ КБ «Приват банк» до ОСОБА_2, по яких були ухвалені судові рішення, які не скасовані та набрали законної сили, і заяву про відвід судді за скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання дій Відділу примусового протиправними та скасування постанови, подано в категоричній формі, з метою уникнення сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді, суд вважає, що заява про самовідвід судді у даній справі підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.25 ЦПК України у разі задоволення заяви про самовідвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому ч.3ст.11-1 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись п.4ч.1 ст.20, ст.23-25 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву про самовідвід головуючого судді Льон О.М. по цивільній справі № 697/535/15-ц за скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови начальника відділу примусового виконань рішень Головного територіального управління юстиції у Черкаській області - задовольнити.

Передати дану справу для повторного розподілу між суддями Канівського міськрайонного суду в порядку передбаченому ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий О . М . Льон