Справа № 489/863/16-ц
Номер провадження 2/489/1000/16
РІШЕННЯ

Іменем України

10 травня 2016 року місто ОСОБА_1

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (далі-позивач) до Миколаївської міської ради (далі-відповідач), третя особа - Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив

В лютому 2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після смерті матері залишилась 1/2 частка квартири, яка належала їй на праві власності. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Звернувшись до нотаріуса з питанням оформлення спадкових прав, отримала відмову, у зв'язку з тим, що мати позивача за життя не зареєструвала своє право власності.

Просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частку спірної квартири в порядку спадкування за законом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, заявою просили розглядати справу у відсутність представника відповідача та прийняти рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Третя особа в судове засідання свого представника не направила, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. Просили прийняти рішення на підставі наявних доказів у справі.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Позивач є дочкою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії VII-УР №0933172.

Позивач змінила прізвище у результаті укладення шлюбу з ОСОБА_4

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ФП №194540 ОСОБА_3 померла 04.05.2013. Після її смерті заведена спадкова справа №264/2013

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач стверджує, що спадкове майно, яке залишилось після смерті матері складається з 1/2 частки будинку №16 по вул. 2 Інгульська, в м. Миколаєві.

Відповідно до довідки від 10.03.2016 №485 власниками вказаного будинку є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.1984.

ОСОБА_7 з рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.02.2008 визнано право власності на спірний будинок за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (по 1/2 за кожною), визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 вказаного будинку в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5

Рішення набрало законної сили 16.02.2008.

На звороті зазначеного рішення міститься штамп ММБІ від 23.04.2008 з затвердженим підписом реєстратора ОСОБА_1

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна право власності на спірний житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

Постановою від 12.01.2015 позивач отримав відмову від вчинення нотаріальних дій у зв'язку з тим, що право власності не було зареєстровано, а також були порушені вимоги законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі і визнання права.

Як зазначено у пунктах 1, 3.1 ОСОБА_8 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» суду слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку має місце спадкування за законом.

Стаття 1261 Цивільного кодексу України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до поданих матеріалів справи позивач належить до першої черги спадкоємців за законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

ОСОБА_7 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрацію прав є обов'язковою.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації.

ОСОБА_7 10 п. 4.15., 4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача Свідоцтв про право на спадщину на нерухоме майно, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю.

Як встановлено судом, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку спірної квартири, у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності спадкодавця.

Суд виходить з того, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є правовстановлюючий документ але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України.

Проте, як убачається з матеріалів справи, на звороті рішення від 05.02.2008 є печатка ММБТІ, що свідчить про реєстрацію та приєднання до архівних матеріалів справи №2-403.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що є достатні правові підстави для задоволення його позовних вимог щодо визнання права власності за ним на 1/2 частку будинку в порядку спадкування за законом після матері.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку про те, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 212-214, 256-259 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, третя особа - Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку по вул. 2 Інгульська, 16 в м. Миколаєві в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_3, померлої 04.05.2013.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв