АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3650/16 Справа № 202/7198/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бєсєда Г. В. Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Пищиди М.М.,

суддів - Глущенко Н.Г., Осіяна О.М.,

за участі секретаря - Сахарова Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 18.09.2013 року між нею та ОСОБА_4 укладено договір позики. Про отримання обумовленої договором позики грошової суми у розмірі 56000 грн. відповідачем була складена розписка.

Відповідач зобов'язався повернути борг до 30.04.2014 року.

25.04.2014 року ОСОБА_4 повідомив про неможливість у строк повернути кошти та надав розписку про повернення боргу до 30.04.2015 року.

У визначений строк відповідач борг не повернув, що стало підставою для звернення до суду.

На підставі викладеного позивачка просила суд стягнути із відповідача на її користь 56 000 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 56 000 (п'ятдесят шість тисяч) грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджуется матерілами справи, що 18.09.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір позики за умовами якого останній позичив у позивачки 56000 грн., які зобов»язався повернути до 30.04.2014 року.

25.04.2014 року було складено письмову розписку ОСОБА_4 про зобов'язання повернути грошові кошти до 30.04.2015 року.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори й інші правочини.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Змістом ст. 1047 ЦК України встановлено, що Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Також, встановлено наявність між сторонами відносин, що виникли з договору позики, наявність та допустимість доказів в даній цивільній справі, встановлення факту ОСОБА_4 неналежного виконання свого зобов'язання .

Доводи апелянта про порушення її законних прав та інтересів не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, а тому колегія суддів, не вбачає підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

З'ясувавши в достатньому повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив ухвалу, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: