Справа №431/815/16-ц
Провадження №2/431/303/16
19 квітня 2016 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Кудрявцева І.В.
при секретарі Арабаджи Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Старобільського районного відділу Управління Державної міграційної служби у Луганській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку,
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, Старобільського РВ УДМС у Луганській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування свого позову посилаються на те, що вони є власниками житлового будинку АДРЕСА_1. В зазначеному будинку зареєстрована, але фактично не проживає з червня 2014 року відповідач ОСОБА_3, яка є колишньою дружиною позивача ОСОБА_1 Вважали, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням, а її реєстрація перешкоджає позивачам у користуванні належним їм будинком. У зв'язку з чим просили суд винести рішення, яким визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 та зняти її з реєстраційного обліку.
Відповідач ОСОБА_3, представник відповідача Старобільського РВ УДМС у Луганській області у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.
У судове засідання позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 не з'явились, до початку судового засідання надали заяви, у яких у повному обсязі підтримували позовні вимоги, просили розглянути справу за їх відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи. У зв'язку з чим відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивачів.
19 квітня 2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:
Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.11) будинок за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/2 частині кожному.
Згідно довідки виконкому Старобільської міськради від 18.03.2016р.(а.с.18) ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 але не проживає з червня 2014 року.
Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Луганській області (а.с.20) ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 08.09.2005р.
Згідно ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні із власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України.
Відповідно до другого речення частини 2 ст.64 ЖК України членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.
Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 16.01.2012р., у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином у судовому засіданні з досліджених матеріалів справи було достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не проживає за адресою реєстрації більше одного року та втратила право користування житлом, і своєю реєстрацією перешкоджає здійсненню власниками - позивачами ОСОБА_2, ОСОБА_1 їх права власності на будинок, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають повному задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у розмірі 551 гривня 20 копійок.
Керуючись ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.156 ЖК України, ч.2 ст.405 ЦК України, ст.ст.11,10,88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Старобільського районного відділу Управління Державної міграційної служби у Луганській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку - задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_4
Зобов'язати Старобільський районний відділ Державної міграційної служби України в Луганській області зняти ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_4
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551 гривня 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення в 10-денний строк з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.
Суддя І.В. Кудрявцев