Номер провадження 2-о/754/203/16
Справа №754/4816/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з 2003 року по травень 2008 року проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 Вони знайомі з 1977 року і в період з 29.01.1981 року по 29.03.2001 року включно перебували у зареєстрованому шлюбі, проте 29.03.2001 року їх шлюб був розірваний. Причиною розірвання шлюбу стало те, що на той час вони мали різні погляди та інтереси, хоча їх відносини носили спокійний характер і спілкувалися вони у звичайному порядку. У них є двоє спільних дітей - дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу вони продовжили проживати в одній квартирі АДРЕСА_1 і у період з 2002 року їх відносини знову набули характеру тих відносин, що існували у період зареєстрованого шлюбу. На той час вона не працювала, займалася домашнім господарством, а ОСОБА_2 повністю забезпечував сім"ю матеріально, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, всі друзі та знайомі вважали їх однією сім"єю. У 2004 році вони побудували будинок в с. Іванковичі Васильківського району Київської області, право власності на який було оформлено на ОСОБА_2 Але при цьому заявниця повністю брала участь в погодженні проекту будинку, придбанні будівельних матеріалів, контролі за будівництвом. Після завершення будівництва вони проводили разом час у вказаному будинку. Але у подальшому їх сімейні стосунки почали псуватися, вона дізналася про те, що у ОСОБА_2 є стосунки на стороні і має намір зареєструвати шлюб з вказаною особою. Про це ОСОБА_2 повідомив у травні 2008 року і після цього вони перестали проживати разом. Але на даний час виникло питання щодо подальшого узаконення майнових прав та інтересів заявниці на спільну сумісну власність, а тому вона звертається до суду з даною заявою, в якій просить суд встановити факт проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2003 року по травень 2008 року.

У судовому засіданні представник заявниці повністю підтримав заяву, просив її задовольнити у повному обсязі.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 - у судовому засіданні повністю погодився із поданою заявою, не заперечував проти її задоволення.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 у судовому засіданні повністю підтримав пояснення ОСОБА_2, погодився із поданою заяво, просив її задовольнити.

Вислухавши пояснення представника заявниці, заінтересованої особи, представника заінтересованої особи, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.01.1981 року по 29.03.2001 року включно, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

29.03.2001 року шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу.

У період шлюбу у вказаних осіб народилося двоє дітей - дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження.

Як встановлено при розгляді справи, після розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 продовжували проживати разом у квартирі АДРЕСА_1, як співмешканці в одній квартирі, але у період з 2003 року вони стали знову проживати однією сім"єю, пітримувати шлюбно-сімейні стосунки.

У період з 2003 року заявниця ОСОБА_1 не працювала, займалася домашнім господарством, при цьому ОСОБА_2 працював на посаді директора представництва компанії "Ферросан Інтернешнл", забезпечуючи сім"ю всім необхідним, повністю матеріально утримував всю сім"ю.

Протягом тривалого часу вказані особи проживали однією сім"єю, вели спільне господарство, мали відповідні обов"язки, як подружжя, протягом періоду з 2003 по травень 2008 року включно.

Даний факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і був доведений наступними доказами.

Так, свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що вона перебуває у дружніх стосунках з усіма членами сім"ї ОСОБА_2 більше 10 років. Підтвердила, що у період з 2003 по 2008 рік ОСОБА_2 проживав разом із своєю дружиною ОСОБА_1 та дітьми у квартирі по АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він у період з 2001 по 2005 рік працював разом з ОСОБА_2, з того часу він знайомий з усіма членами сім"ї ОСОБА_2, підтримував і підтримує з ними дружні стосунки. Зазначив, що у період 2006-2007 років вся сім"я ОСОБА_2, у тому числі ОСОБА_2 та ОСОБА_1, відпочивали у ньому у м. Севастополь, він сприймав їх як одну родину.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона знає сім"ю ОСОБА_2 приблизно з 90-х років, вони проживали в одному будинку по АДРЕСА_1, були сусідами тривалий час, підтримували дружні стосунки, бували один в одного у гостях, святкували разом різні свята. Вона завжди вважала подружжя ОСОБА_2 однією сім"єю, у неї ніколи не виникало сумнівів щодо того, що вони не чоловік та жінка.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що він знає сім"ю ОСОБА_2 з 90-х років, вони були сусідами, разом проживали у будинку по АДРЕСА_1. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім"єю, вели спільне господарство приблизно до 2008 року, а потім стали жити окремо.

Також під час розгляду справи встановлено, що у зареєстрованому шлюбі у період спільного проживання з 2003 по травень 2008 року ані ОСОБА_1, ані ОСОБА_2 не перебували.

Статтею 1 Сімейного кодексу України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов"язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов"язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім"ї та родичів.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки.

Якщо жінка та чоловік проживають однією сім"єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об"єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення чинного законодавства.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ст.. 258 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено, який факт необхідно встановити, та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та докази, що його підтверджують.

Як встановлено при розгляді справи, факт спільного проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу необхідно заявниці для вирішення питання узаконення її майнових інтересів та встановлення спільної сумісної власності на нерухоме майно, що було набуто під час їх спільного проживання однією сім"єю.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 є підставною та обґрунтованою, оскільки факт спільного проживання вказаних осіб знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та був доведений належними доказами, у зв"язку з чим заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215, 256-259 ЦПК України, ст. 1, 3 Сімейного Кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім"єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, без реєстрації шлюбу у період з 2003 року по травень 2008 року включно.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: