Справа № 202/5204/16-ц
Провадження № 2/202/2542/2016
03 жовтня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: Бєсєди Г.В.
при секретарі: Фісун К.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні правом власності та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні правом власності та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування поданої заяви позивач ОСОБА_1 зазначила, що вона є власником квартири № 73 в житловому будинку № 24 по вулиці Богдана Хмельницького в м. Дніпро. Крім неї, в квартирі зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2, який фактично не проживає в зазначеній квартирі з 1999 року однак не знявся з реєстраційного обліку, чим порушує права позивача як власника.
В судові засідання зявлявся позивач, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити та ухвалити заочне рішення по справі.
Відповідач в судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, в звязку з чим суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.
Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 є власником квартири №73 по вулиці Богдана Хмельницького в м. Дніпро, що підтверджується договором дарування від 08.02.1995 року, посвідченим державним нотаріусом Шостої дніпропетровської нотаріальної контори ОСОБА_3.
Крім ОСОБА_1, в даній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2, що підтверджується довідкою від 19.08.2016 року, виданою адресно-довідковим підрозділом ГУ ДМС УДМС України в Дніпропетровській області.
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу 1 КИ № 102253, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано 16.12.1997 року, про що зроблено запис № 792.
Згідно актів 06.08.2016 року та від 08.08.2016 року, складеного ОСОБА_5, ОСОБА_6, затвердженого головою житлово - будівельного кооперативу № 138 "Сатурн" - ОСОБА_7, ОСОБА_2 не мешкає за адресою: АДРЕСА_1. з 1999 року.
В судовому засіданні в якості свідків були допитані ОСОБА_7 та ОСОБА_5, які підтвердили, що ОСОБА_2 в квартирі № 73 в житловому будинку № 24 по вулиці Богдана Хмельницького в м. Дніпро не проживає з 1999 року та йому ніхто не чинить перешкод щодо проживання та користування вищезазначеною квартирою.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач добровільно залишив місце проживання та не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, без поважних причин понад один рік, спроб вселитися не робив і ніхто не перешкоджав його проживанню або вселенню до неї, не знявся з реєстраційного обліку, чим порушує права позивача, як власника.
У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні правом власності та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169, 212, 213, 214, 215, 218, 224, ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні правом власності та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні власністю, квартирою № 73 в будинку № 24 по вул. Богдана Хмельницького у м. Дніпрі та визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким що втратив право користування квартирою № 73 в будинку № 24 по вулиці Богдана Хмельницького у м. Дніпрі (м. Дніпропетровську).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 (двадцять) коп.
Рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Г.В. Бєсєда