Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1301/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення №10007/0265 філії ЗОУ АТ «Державний ощадний банк України» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення №10007/0265 філії ЗОУ АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4, про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА :

У грудні 2015 року Банк звернувся до суду з позовом ОСОБА_4, про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено, що 28.09.2007 року між Банком та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 6100 доларів США, зі сплатою відсотків 13,5 % річних, з терміном остаточного погашення не пізніше 28.09.2010 року.

Додатковим договором №1 від 29.09.2008 року до кредитного договору внесені зміни щодо суми кредиту 4448,38 доларів США,відсоткової ставки 14% та щомісячних платежів 214,63 долари США.

Крім того відповідно до п.5.2. кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,046% від суми платежу за кожний день прострочення.

У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору станом на 20.11.2015 року виникла заборгованість у сумі 367,08 доларів США , що еквівалентно 8750,87 грн.

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення №10007/0265 філії ЗОУ АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором в сумі 367,08 доларів США та судовий збір 1218 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення №10007/0265 філії ЗОУ АТ «Державний ощадний банк України» подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи 28.09.2007 року між Банком та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 6100 доларів США, зі сплатою відсотків 13,5 % річних, з терміном остаточного погашення не пізніше 28.09.2010 року.

Додатковим договором №1 від 29.09.2008 року до кредитного договору внесені зміни щодо суми кредиту 4448,38 доларів США,відсоткової ставки 14% та щомісячних платежів 214,63 долари США.

Згідно до п.5.2. кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,046% від суми платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За вимогами ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За матеріалами справи рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2013 року встановлено, що Ленінським районним судом м. Запоріжжя було розглянуто цивільну справу за позовом за позовом Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого без балансового відділення № 10007/0265 філії ЗОУ AT « Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, по якій було винесено рішення від 02.11.2009 року. Позов було задоволено, відповідно до вимог позову з боржника було стягнуто заборгованість у сумі 31550,98 грн., що за курсом НБУ станом на липень 2009 року становило 4145,39 доларів США. Виконавчий лист на виконання цього рішення суду за заявою банку був виданий 09.04.2010 року.

Згідно ч. З ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судом у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За матеріалами справи рішення суду було виконане в повному обсязі 11.01.2012 року , коли було перераховано стягнуту за вказаним рішенням суду суму заборгованості.

Тобто фактично позивачем ставляться вимоги не повязані з неналежним виконанням договірних відносин, при наявності судового рішення про стягнення сум заборгованості, а через зміну курсу валюти, станом на січень 2012 року стягнута за рішенням суду від 02.11.2009р. сума 31550,98 грн. була еквівалентною 3948,39 доларам США і була недостатньою для придбання 4145,39 доларів США і тому різниця, що утворилася внаслідок цього, становить 182,50 доларів США, яку банк визначив як заборгованість за кредитом.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що існування заборгованості за кредитом у сумі 182,50 доларів США свого підтвердження не знайшло, оскільки рішенням суду від 02.11.2009р. було достроково стягнуто всю суму несплаченого кредиту - 4018,43 доларів США, відповідно до вимоги банку вказана сума була стягнута у гривневому еквіваленті.

Обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав та інтересів не відповідає вимогам ст.ст.15,16 ЦК України

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення №10007/0265 філії ЗОУ АТ «Державний ощадний банк України» - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2016 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: