Дата документу 17.05.2016
ЄУ № 420/833/16-ц
Провадження №2/420/485/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Потапенко Р.Р.

за участю секретаря Войтенко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27.08.2011 року виконавчим комітетом Щастинської міської ради м. Луганськ м. Щастя, актовий запис № 39. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що, починаючи з 27.08.2011 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з відповідачем. З відповідачем сумісно не проживають один рік. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони несумісні в психологічному плані, в їх сім'ї виникали сварки, через що подружжя втратило один до одного почуття любові та взаєморозуміння. Перебування в шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. Спір про майно подружжя відсутній. ОСОБА_3 після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем.

Позивач в судове засідання не з'явився, в своєму позові просить справу розглянути без його участі, так як виїджає на заробітки за межі України.

Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала повністю. Після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище - «ОСОБА_2».

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. ст. 21 Сімейного Кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Матеріалами справи встановлено, що, починаючи з 27.08.2011 року, сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1, виданим 27.08.2011 виконавчим комітетом Щастинської міської ради м. Луганськ м. Щастя, актовий запис № 39.

Від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ЕД № 227056, виданим 13.12.2011 року Танюшівською сільською радою Новопсковського району Луганської області.

Спір про майно подружжя відсутній.

ОСОБА_3 після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем - ОСОБА_2

Статтею 105 Сімейного Кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач ОСОБА_2 після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище отримане після реєстрації шлюбу «ОСОБА_2».

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст. 21,24,56,105,110, 112, 113, 115 Сімейного Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 27.08.2011 року виконавчим комітетом Щастинської міської ради м. Луганськ м. Щастя, актовий запис № 39.

Після розірвання шлюбу залишити за відповідачем ОСОБА_2 прізвище отримане після реєстрації шлюбу «ОСОБА_2».

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: