справа № 361/3469/16-ц
провадження № 2/361/2211/16
УХВАЛА

21 червня 2016 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства Джерело, Княжицької сільської ради Броварського району Київської області про стягнення заборгованості по заробітній платі, сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати,

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства Джерело (далі КП Джерело), Княжицької сільської ради Броварського району Київської області (далі Княжицька с/рада), у якому просить:

визнати КП Джерело та Княжицьку с/раду боржниками перед нею по нарахованій, але не виплаченій їй заробітній платі за лютий-грудень 2006 року та весь період невиплати середньомісячної заробітної плати із січня 2007 року по 01 травня 2016 року (за час простою) із нарахуванням індексації заробітної плати за весь період затримки;

визнати Княжицьку с/раду відповідальною за діяльність та борги КП Джерело як засновника даного підприємства на день його ліквідації;

стягнути з КП Джерело на її користь загальний борг по заробітній платі за весь період її невиплати в розмірі 189993 грн. 04 коп.;

зобовязати КП Джерело в особі ліквідаційної комісії провести на її користь нарахування суми компенсації грошових доходів заборгованості по заробітній платі в сумі 189993 грн. 04 коп. за весь період її невиплати з лютого 2006 року по день фактичної виплати суми боргу;

зобовязати Княжицьку с/раду як засновника КП Джерело забезпечити підприємство належними коштами для здійснення їй виплати сум заборгованості.

Відповідно до п. п. 3, 4, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; ціну позову, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Звертаючись до суду із зазначеним вище позовом, ОСОБА_1 вказує на те, що з дня реєстрації КП Джерело по теперішній час вона перебуває на посаді головного бухгалтера даного підприємства. Із 28 грудня 2006 року по травень 2007 року вона знаходилася на стаціонарному лікуванні внаслідок побиття її на робочому місці ОСОБА_2, якого визнано винним, проте звільнено від кримінальної відповідальності.

До проведення чергових місцевих виборів 26 жовтня 2015 року та обрання нового сільського голови, вона, ОСОБА_1, не могла належним чином здійснювати свої обовязки головного бухгалтера КП Джерело, оскільки за вказівкою сільського голови ОСОБА_3 її до роботи не допускали. Лише із обранням нового складу Княжицької с/ради та сільського голови у неї появилася надія на вирішення спору та захист порушеного трудового права, оскільки раніше її звернення до правоохоронних органів бажаних результатів не давали.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У ч. 1 ст. 233 КЗпП України встановлено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Викладу обставин стосовно того, з якого часу ОСОБА_1 не допускали до виконання позивачем своїх трудових обовязків та зазначення доказів на підтвердження цього позовна заява всупереч вимогам п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України не містить.

Не зазначено у позовній заяві також і про те, чи зверталася раніше ОСОБА_1 до суду за захистом свого порушеного трудового права щодо надання їй можливості належним чином виконувати трудові обовязки головного бухгалтера КП Джерело.

Із заявлених ОСОБА_1 позовних вимог вбачається, що позивач просить стягнути на її користь заборгованість по заробітній платі за період із лютого по грудень 2006 року та весь період невиплати середньомісячної заробітної плати із січня 2007 року по 01 травня 2016 року. Розміру заборгованості по заробітній платі за період із лютого по грудень 2006 року у позовній заяві не вказано, докази на підтвердження цього позивачем теж не зазначені.

Яким чином ОСОБА_1 обчислено загальний розмір заборгованості по заробітній платі станом на 01 травня 2016 року в розмірі 189993 грн. 04 коп. та з чого вона складається позивачем у позовній заяві теж не наведено.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, судом видається судовий наказ.

Відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Згідно із п. 6 ч. 3 ст. 121 ЦПК України позовна заява повертається коли подана заява без дотримання порядку, визначеного частиною третьою статті 118 цього Кодексу.

Обставин з приводу того, чи зверталася ОСОБА_1 до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої їй заробітної плати у позовній заяві не викладено.

Виходячи з наведеного, слід дійти висновку, що позовна заява ОСОБА_1 вимогам, встановленим ст. 119 ЦПК України, не відповідає.

За змістом ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У звязку з наведеним, ОСОБА_1 необхідно усунути вказані в ухвалі недоліки, зокрема, викласти обставини та зазначити докази щодо її роботи у КП Джерело і звільнення, нарахування та виплати заробітної плати за лютий-грудень 2006 року, обґрунтувати свої вимоги щодо виплати позивачу заробітної плати (за час простою) за період з 01 січня 2007 року по 01 травня 2016 року, повідомити суд про те, чи зверталася позивач раніше до суду за захистом порушеного трудового права в порядку позовного чи наказного провадження та про прийняті судом рішення. Інакше позовна заява відповідно до вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК України буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119, 121, 210 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства Джерело, Княжицької сільської ради Броварського району Київської області про стягнення заборгованості по заробітній платі, сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків до 15 липня 2016 року, але не більше пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дутчак І. М.