Справа № 265/1352/16-ц
Провадження № 2/265/844/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08 червня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєвої І.М.,

за участю секретаря Федорової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2, яка під час розгляду справи змінила прізвище на «ОСОБА_6», звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 02.08.2005р. Окрім неї в квартирі зареєстровані: син позивачки - ОСОБА_3 та її колишній чоловік ОСОБА_2, який протягом тривалого часу, з грудня 2014 року, фактично в ній не проживає. Всі обов'язки по утриманню жилого приміщення покладені на позивачку, відповідач квартирою не користуються, не цікавиться, особистих речей в ній не має. На підставі викладеного, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням.

Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі договору про надання юридичних послуг, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та просила вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації. Суд ухвалив за можливе здійснити розгляд справи у відсутність відповідача із постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, суд встановив наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 02.08.2005р., посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лушкіною О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 3245, ОСОБА_6 придбала у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1.

На підставі цього договору 03.08.2005р. Маріупольським БТІ видано витяг про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно № НОМЕР_1.

Судом встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_6 (Позивач), ОСОБА_3 (син) та ОСОБА_2 (Відповідач), що підтверджується актом особовим рахунком № 2261.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 29.12.2015р., ОСОБА_6 та ОСОБА_9 уклали шлюб в м.Дімітровград, община Дімітровград, область Хасково, Республіка Болгарія. Після шлюбу дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_6».

Наявним у справі актом, складеним представниками КСН «Жемчужний» 09.03.2016 року, підтверджується відсутність відповідача у спірній квартирі з 26 грудня 2014 року.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що вона є сусідкою позивачки, яка постійно мешкає в спірній квартирі з сім'єю, однак відповідача з кінця 2014 року не бачила, зі слів його сина дізналась, що він виїхав з квартири з речами, після чого за місцем реєстрації він не з'являвся.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 386 ЦК України позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном.

З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а відповідач - визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки, як встановлено судом, понад рік відсутній в спірній квартирі без поважних причин.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами державної міграційної служби на підставі рішення суду в тому числі про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 316, 317, 405, 386 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 61, 169, 209, 212-215, 218 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя_______________ І.М. Міхєєва