Провадження № 2/229/559/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 квітня 2016 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківки Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Ясинуватської міської ради Донецької області, третя особа Дружківське міське управління юстиції в Донецькій області про встановлення факту смерті у визначений час, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Ясинуватської міської ради Донецької області, третя особа Дружківське міське управління юстиції в Донецькій області про встановлення факту смерті у визначений час, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в якому вказав, що 18 червня 2015 року померла ОСОБА_2, яка була його дружиною. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири № 54 у будинку №9 мікрорайону «Зорька» в м.Ясинувата Донецької області. 1/2 частина квартири належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 липня 1999 року. ОСОБА_1 та його сини: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 Однак, вони не подавали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а тому на спадщину не претендують. Позивач звернувся у встановлений законом строк, а саме 25 грудня 2015 року, до приватного нотаріусу Ясинуватського міського нотаріального округу ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини. 17 лютого 2016 року позивач отримав постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тимчасовим припиненням у м. Ясинувата та Ясинуватському районі доступу до єдиних та державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України до припинення антитерористичної операції на сході України. Крім того, видане свідоцтво про смерть ОСОБА_2 є недійсним, оскільки актовий запис про смерть не внесений до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Позивач звертався до Дружківського міського управління юстиції Донецької області з заявою про розяснення порядку реєстрації смерті. З відповіді йому стало зрозуміло, що свідоцтво про смерть ОСОБА_2, видане Ясинуватським міським управлінням юстиції в Донецькій області, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України, є недійсним. Йому було запропоновано для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 на території, підконтрольній українській владі, надати медичне свідоцтво про смерть форми №106/0, заповнене українською мовою та засвідчене печаткою комунального закладу охорони здоров'я Міністерства охорони здоров'я України. Але надати таку довідку позивач не має можливості, оскільки на непідконтрольній українській влади території, а саме в м. Ясинувата Донецької області, відсутні лікувальні заклади, підконтрольні Україні.

Позивач ОСОБА_1 просить встановити факт смерті його дружини ОСОБА_2, 18 червня 2015 року, визнати за ним право власності в порядку спадкування на нерухоме майно 1/2 частину квартири № 54 у будинку № 9 мікрорайону «Зорька» в м.Ясинувата Донецької області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача територіальної громади в особі Ясинуватської міської ради Донецької області, та третьої особи Дружківського міського управління юстиції в Донецькій області в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 18 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата реєстраційної служби Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, встановлено, що ОСОБА_2 померла 18 червня 2015 року у м. Ясинувата Донецької області.

Свідоцтвом (довідкою) про поховання, виданим комунальним підприємством «Комбінат комунальних підприємств Ясинуватської міської ради» від 18 червня 2015 року підтверджено, що ОСОБА_2, яка померла 18 червня 2015 року похована на «Старому міському кладовищі" м.Ясинувата Донецької області.

Довідкою про причину смерті №68 від 18 червня 2015 року, виданою Центром первинної медико-санітарної допомоги м. Ясинувата Міністерства охорони здоровя так званої «Донецької Народної Республіки» підтверджено, що 18 червня 2015 року у віці 75 років від атеросклеротичного кардіосклерозу з гіпертензією померла ОСОБА_2.

Відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області було надано інформацію про те, що ОСОБА_1 для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 предявлено свідоцтво про смерть І-НО №839473 від 18 червня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління у Донецькій області, тобто на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Йому відмовлено в державній реєстрації смерті дружини і рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до п. 13 Постанови ПВС України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Суд вважає, що письмові докази підтверджують факт смерті ОСОБА_2 у вказаний час та у вказаному місті, є достатні підстави вважати, що вона померла 18 червня 2015 року у м. Ясинувата Донецької області, а тому про встановлення факту смерті ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Суд встановив, що на момент смерті ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 липня 1999 року, виданого комісією по приватизації державного житлового фонду виконкому Ясинуватської міської ради належало нерухоме майно - 1/2 частина квартири №54 будинку №9 мікрорайону «Зорька» в міста Ясинувата Донецької області.

ОСОБА_1 є законним чоловіком ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.7). Відповідно, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Але постановою приватного нотаріуса Ясинуватського міського нотаріального округу від 17 лютого 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_2 є недійсним. Крім того, відсутня технічна можливість видачі свідоцтва про право на спадщину через тимчасове припинення доступу до єдиних та державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України до припинення антитерористичної операції на сході України.

Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на спадщину підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач ОСОБА_1 виконав всі умови, передбачені законом, для прийняття спадщини. Від інших осіб заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріуса не надходило. Але позивач позбавлений права отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку через причини, які від нього не залежить.

Тому суд вважає, що є всі законні підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 131, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Ясинуватської міської ради Донецької області, третя особа Дружківське міське управління юстиції в Донецькій області про встановлення факту смерті у визначений час, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, громадянка України, яка народилася 07 липня 1939 року у м. Ясинувата Донецької області, померла 18 червня 2015 року у м. Ясинувата Донецької області України, причина смерті атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертензією.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири №54 будинку №9 мікрорайону «Зорька» в м.Ясинувата Донецької області після смерті ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. О. Рагозіна