АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2028/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Подорога Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМіщенка С. В.
суддівДемченка В. А., Ювшина В. І.
при секретаріКолеснику Я. В.

з участю представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_6 на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 12 липня 2016 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_8

Позовні вимоги мотивуючи тим, що він 16 травня 2016 року позичив ОСОБА_8 на один місяць 9 900,00 доларів США та 220 000 грн. Станом на день надання позики гривневий еквівалент суми 9 900 доларів США за офіційним курсом НБУ складав 251 955,00 грн., оскільки вартість 1 долару США становила 25 грн. 45 коп.

Таким чином, загальна сума позики склала: 251 955,00 грн. + 220 000,00 грн. =

471 955,00 грн.

Крім того відповідач зобов'язувався доплатити за користування грошовими коштами 22 000,00 грн.

Отже, загальна сума заборгованості становить 493 955,00 грн.

Про прийняття грошових коштів ОСОБА_8 склав розписку і мав повернути кошти 16.06.16 року.

Проте ОСОБА_8 зник, де він знаходиться ніхто не знає (ні його родина, ні за місцем роботи), зазначені грошові кошти він не повертає, на телефонні дзвінки не відповідає.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 суму боргу в розмірі 493 955,00 грн.

Одночасно позивач звернулася до суду і з заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на будинок, який знаходиться за адресою: м. Городище, вул. Трудова, 12, де згідно даних паспорту, зареєстрований відповідач.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 22.06.2016 року у задоволенні даної заяви було відмовлено, оскільки до заяви не було додано документів, які б посвідчували право власності відповідача на майно, на яке просилося накласти арешт /а.с. 8-9/.

У липні 2016 року ОСОБА_7 знову звернувся з заявою про забезпечення позову, якою просив суд накласти арешт на майно (рухоме, нерухоме) та грошові кошти на рахунку ОСОБА_8 в межах суми позовних вимог.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 12.07.2016 року у задоволенні заяви було відмовлено /а.с. 15-16/.

Не погодившись з даною ухвалою суду, в серпні 2016 року ОСОБА_7, через свого представника ОСОБА_6, звернувся з апеляційною скаргою.

Вимоги якої обґрунтовує тим, що суд зазначив в оскаржуваній ухвалі, що представником позивача не зазначено майно, на яке він просить накласти арешт, чи рахунки відповідача, відкриті в фінансових установах, а до повноважень суду не входить перевірка майнового стану сторони по справі, а також самостійного визначення майна, на яке необхідно накласти арешт. Оскільки з метою розшуку майна боржника та встановлення чи належить йому будинок, у якому він зареєстрований, він звертався до Комунального підприємства «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації», але листом вих. №45 від 05.07.2016 року була надана відповідь, що такий будинок на праві власності ОСОБА_9 не належить. Відповідно до відомих йому даних транспортні засоби на праві власності ОСОБА_9 не належать, а інформація щодо його банківських рахунків є банківською таємницею, а тому отримати дані відомості сам позивач не може.

Тому апелянт і звертався до суду з заявою забезпечення позову, розраховуючи на те, що на підставі ухвали суду, яка є виконавчим документом, державний виконавець зможе здійснити розшук належного відповідачу майна, оскільки має доступ до усіх реєстрів.

Апелянт просить суд скасувати ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 12.07.2016 року та винести нову, якою накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, які на праві власності належить ОСОБА_8 (зареєстрований: 19500, АДРЕСА_1; ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в межах позовних вимог - 493 955,00 грн.

Вивчивши виділені матеріали справи цивільної справи, перевіривши законність, обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вижити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв'язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У п.4 вказаної Постанови, зокрема зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до абзацу 3 п.7 вказаної Постанови, ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України, повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

У порушення процесуальних норм, що регулюють порядок вирішення питання про забезпечення позову та зазначених роз'яснень Верховного Суду України, при вирішенні даного питання суддя не перевірив та не зазначив про це в ухвалі, чи існує реальний спір та підстави для забезпечення позову, при цьому ухвала Городищенського районного суду Черкаської області від 12 липня 2016 року належних підстав та мотивів відмови у застосуванні вказаних позивачем заходів забезпечення позову не містить. А вказані в ухвалі мотиви постановлення суддею вказаної ухвали - не зазначення стороною позивача майна на яке належить накласти арешт, чи рахунків відповідача, не є достатньою підставою для відмови у забезпеченні позову.

А враховуючи, що доступ фізичних осіб до інформації про наявне у сторін майно та грошові кошти, в силу діючих норм законодавства, яким захищаються право на захист персональних даних, - є обмеженим, при вирішенні вказаного питання суддя не врахував норму ч.4 ст.10 ЦПК України, якою передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та не вжив всіх необхідних заходів, передбачених ЦПК України, по сприянню стороні у зібранні доказів щодо майна відповідача, необхідних для об'єктивного вирішення питання. Тому висновки суду викладені в ухвалі є передчасними.

Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд, скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів вважає, що оскільки суд першої інстанції не дотримався порядку, встановленого нормами цивільно-процесуального законодавства для розгляду питання про забезпечення позову, допустив неповноту розгляду питання та не мотивував ухвали належним чином, - оскаржувану ухвалу належить скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для нового розгляду питання про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153, 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_6 на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 12 липня 2016 року - задовольнити частково.

Ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 12 липня 2016 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості - скасувати, матеріали даної цивільної справи направити до Городищенського районного суду Черкаської області для нового розгляду заяви ОСОБА_7 про забезпечення позову

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :