Провадження № 6/161/245/16
У Х В А Л А

26 квітня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

заявника ОСОБА_2,

представника заявників ОСОБА_3,

представника стягувача ОСОБА_4,

представника ДВС ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву ОСОБА_6, ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення суду у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_7 Аваль» до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 23 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 28 січня 2016 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_7 Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/08-11/1789 від 30 березня 2007 року в розмірі 26 494,59 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.12.2015 року становить 613 264,97 грн. та пеню в розмірі 6 441,34 грн., крім того, стягнуто з відповідачів в користь банку по 1827 грн. судового збору з кожного.

Боржники ОСОБА_6, ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду. Заяву мотивували тим, що на даний час виконання рішення утруднене, оскільки ОСОБА_2 не працює, є пенсіонером, ОСОБА_6 є підприємцем, однак в підприємницькій діяльності має місце несприятлива ситуація, що повязана тимчасовими збитками у господарській діяльності. Курс валют зріс. А тому, просили розстрочити виконання рішення суду строком на 2 роки з щомісячною сплатою боргу рівними частинами.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 та представник заявників ОСОБА_3 вимоги заяви підтримали з викладених у ній підстав. Крім того, суду пояснили, що боржники сплатили банку пеню та частину судового збору.

Представник стягувача ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги заяви заперечував. Вказував на те, що виключні підстави для розстрочки виконання рішення суду у боржників відсутні. Крім того, у власності боржників є майно (квартира, нежитлові приміщення, автомобілі), на яке можна звернути стягнення.

Представник ДВС ОСОБА_5 вимоги заяви заперечував. Вказував на те, що 22.04.2016 року боржникам було вручено копію постанови про відкриття провадження, якою надано строк для добровільного виконання рішення суду. На запити державного виконавця отримано відповіді з компетентних органів, з яких вбачається, що у боржників є майно, за рахунок якого можуть бути задоволені вимоги стягувача.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи та заяви, суд приходить до висновку, що заява про розстрочку виконання рішення суду до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Правовими наслідками набрання рішенням законної сили є його здійсненність, преюдиціальність та обовязковість.

Судом встановлено, що рішення суду в даній справі набрало законної сили.

Першим ВДВС Луцького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання рішення суду.

З поданих заявниками довідки ГУ ПФУ та податкової декларації платника єдиного податку вбачається, що заявник ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУ ПФУ як отримувач пенсії, його дохід за 2015 рік склав 33 986,64 грн., заявник ОСОБА_6 задекларувала дохід за 2015 рік в розмірі 510 060 грн.

З інформаційного повідомлення, отриманих на запити державного виконавця з Територіального сервісного центру 0741 вбачається, що за ОСОБА_6 зареєстровані два автомобілі Міцубіші Паджеро і ВАЗ 2107. З пояснень заявника ОСОБА_2 автомобіль ВАЗ відсутній.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що за ОСОБА_6 зареєстроване право власності на квартиру в м. Луцьку по вул. Конякіна, 33/49 та на приміщення №№ 153, 257 в торговому центрі в м. Луцьку по вул. Карпенка-Карого, 1-д

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено наявність у боржника ОСОБА_6 майна, за рахунок якого можна задовольнити вимоги стягувача та виконати рішення суду.

Зважаючи на тривалу фінансово-економічну кризу в Україні, зниження доходів боржників та відсутність у них достатніх коштів не є винятковим випадком і не може бути підставою для розстрочки виконання рішення.

Згідно з ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Заявники не надали суду жодних доказів про наявність виняткових обставин, що утруднюють виконання рішення суду, а тому підстав для розстрочки виконання рішення суд не вбачає.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заяву слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 210, 378 ЦПК України, на підставі ст.ст.22, 23, 36, 38 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_6, ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення суду у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_7 Аваль» до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором -- залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в пятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій