Ухвала

іменем україни

25 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Закропивного О.В., Мазур Л.М.,

Коротуна В.М., Нагорняка В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Львівгаз», Кабінету Міністрів України, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання недійсними умов договору, відновлення становища з газопостачання, визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Львівгаз» на окрему ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 22 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просив визнати недійсними деякі умови публічних договорів, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 05 липня 2006 року № 938 та від 22 лютого 2012 року № 119, як такі, що суперечать Закону України «Про захист прав споживачів»; відновити становище, що існувало до порушення прав позивача як споживача газу, згідно з рішенням суду від 20 березня 2014 року; визнати неправомірними дії працівників Публічного акціонерного товариства «Львівгаз» (далі - ПАТ «Львівгаз») щодо порушення норм Закону України «Про звернення громадян», зокрема щодо ненадання відповідей на звернення позивача; зобов'язати керівників ПАТ «Львівгаз» виконувати умови публічного договору, що укладений за рішенням суду від 24 травня 1999 року, виконавчого листа від 18 червня 1999 року щодо надання послуг з газопостачання.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22 червня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2015 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ «Львівгаз» відновити газопостачання квартири АДРЕСА_1 та внести зміни у проектну документацію внутрішнього газопостачання квартири за рахунок виконавця.

У решті вимог відмовлено.

Окремою ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2015 року, повідомлено ПАТ «Львівгаз» як газопостачальне підприємство, яке зобов'язане в кожному окремому випадку по кожному договору доводити до споживача повний обсяг Правил безпеки, адже такі є складовою інформації про продукцію. Формальний підхід працівників ПАТ «Львівгаз» до виконання таких обов'язків породжує скарги споживачів та їх звернення до суду із позовами про вирішення спорів, яких можливо уникнути, якщо кожна із сторін договору з газопостачання дотримуватиметься принципу рівності сторін та поваги до кожного споживача послуг.

У касаційній скарзі ПАТ «Львівгаз», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати окрему ухвалу суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує ухвалу, якщо вона постановлена всупереч нормам процесуального права.

Постановляючи окрему ухвалу, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про те, що ПАТ «Львівгаз» як газопостачальне підприємство зобов'язане в кожному окремому випадку по кожному договору доводити до споживача повний обсяг Правил безпеки, адже такі є складовою інформації про продукцію. Формальний підхід працівників ПАТ «Львівгаз» до виконання таких обов'язків, про що неодноразово зазначав позивач як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, про невиконання працівниками ПАТ «Львівгаз» вимог Закону України «Про захист прав споживача» щодо доведення до споживачів повної та достовірної інформації, яка стосується надання послуг з газопостачання, зокрема прав споживача та обов'язків ПАТ «Львівгаз», породжує скарги споживачів та їх звернення до суду із позовами про вирішення спорів, яких можливо уникнути, якщо кожна із сторін договору з газопостачання дотримуватиметься принципу рівності сторін та поваги до кожного споживача послуг.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу. Окрему ухвалу може бути оскаржено особами, інтересів яких вона стосується, у загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, окрема ухвала є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли.

Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Отже, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

До того ж окрема ухвала повинна відповідати вимогам щодо змісту ухвали суду, зокрема положенням ст. 210 ЦПК України, і бути обґрунтованою та мотивованою.

Окрема ухвала може бути ухвалена тільки на підставі матеріалів, досліджених у суді, та має містити вказівку на дійсні причини й умови, які сприяли порушенню саме матеріального або процесуального закону, та які саме права громадян порушено.

Тобто правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

Суд першої інстанції постановив окрему ухвалу без дотримання усіх необхідних умов, які зазначені в ч. 1 ст. 211 ЦПК, тобто без встановлення дійсних обставин справи, без наведення обґрунтованих підстав постановлення такої ухвали; судом враховано, що відповідно до акта від 02 серпня 1999 року ОСОБА_3 надано інструктаж з газової безпеки.

За таких обставин окрема ухвала не відповідає вимогам ст. 211 ЦПК України, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Львівгаз» задовольнити.

Окрему ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 22 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2015 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: О.В. Закропивний

В.М. Коротун

Л.М. Мазур

В.А.Нагорняк