Справа № 653/391/16-ц
Провадження № 2/653/312/16
РІШЕННЯ

іменем України

04.05.2016

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шарко Н.А.,

секретаря Карпенко І.Д.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у судовому засіданні у м. Генічеську цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_4 діючого в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком,

встановив:

ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійснені права користування та розпорядження належній їй на праві власності 1/3 частки житлового будинку, шляхом її примусового вселення у вказаний будинок, який знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Орджонікідзе,7.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві приватної власності належить 1/3 частина житлового будинку №7, по вул. Орджонікідзе у м. Генічеську, Херсонської області. Відповідачі по справі чинять перешкоди у користуванні належною її часткою житлового будинку, оскільки зайняли весь будинок, та не пускають її до приміщення, що й стало підставою звернення до суду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти позову заперечили, зазначили, що жодних перешкод в користуванні житлом не чинять. Позивач не зверталась до них з проханням вселитись та домовитись про спільне користування житлом. Просили у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 жовтня 2011р. належить 1/3 частки житлового будинку, з господарськими та побутовими спорудами і будівлями, які знаходяться за адресою: м. Генічеськ, вул. Орджонікідзе,7, що також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав, виданого КП «Генічеське БТІ» від 01 листопада 2011р. за №31872845.

ОСОБА_2 належало 2/3 частина спірного будинку, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16 листопада 2010р., державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори Херсонської області ОСОБА_5

26 листопада 2015р. ОСОБА_2 уклала з ОСОБА_3 договір дарування частки житлового будинку, який був посвідчений державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори Херсонської області ОСОБА_6, про що зроблено реєстраційний запис №1645. Згідно умов вказаного договору ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 1/3 частку житлового будинку №7 по вул. Орджонікідзе, у м. Генічеську Херсонської області.

Позивач зазначає, що відповідачі чинять їй перешкоди в користуванні належною їй часткою житлового будинку, оскільки зайняли все приміщення, що й стало підставою звернення до суду з вказаним позовом.

Оскільки спір між сторонами виник зі здійснення і реалізації права власності і таких його складових, як користування, а також оскільки об'єктом власності є житло, то враховуючи зміст заявлених позовних вимог (зокрема, про вселення), слід при розгляді даного спору керуватись нормами як цивільного права, що регулює відносини у сфері власності, так і Житлового кодексу України.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений у цьому праві.

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім,ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Стаття 358 ЦК України зазначає, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю.

Судом встановлено, що позивачу та відповідачам по справі, будинок №7 по вул. Орджонікідзе у м. Генічеську Херсонської області належить на праві спільної часткової власності, та вказані частки є рівними (тобто по 1/3 у кожного).

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Однак, доказів того, що позивачу ОСОБА_1 чиняться відповідачами перешкоди у користування згаданим вище нерухомим майном, у судовому засіданні не здобуто. Так, у матеріалах справи відсутні будь-які належні докази з вказаного приводу, окрім копій технічного паспорту на житловий будинок, свідоцтва про право на спадщину за законом, рішення суду щодо відмови у поділі житлового будинку, якими підтверджується лише право власності позивача на частку у спірному житловому будинку. Факт не допуску позивача до будинку, чи створення перешкод у користуванні зі сторони відповідачів, жодним чином не зафіксований.

З наданих позивачем доказів і з тих обставин, на які позивач посилається, та які встановлені у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позивач не довів будь - яких неправомірних дій з боку відповідачів по відношенню до позивача і дій, які б порушували право власності позивача.

Крім того, у судовому засіданні позивач пояснила, що як і до звернення до суду з позовом, так і за час його розгляду, вона не зверталась до відповідачів з проханням надати їй можливість вселитись у спірний будинок, оскільки вважала, що відповідачі її не впустять. У той же час відповідачі у судовому засіданні пояснили, що дійсно існують певні складнощі з приводу вселення позивача у будинок, проте жодних перешкод у цьому не чинили.

Оскільки захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, а порушень прав позивача судом не встановлено, суд приходить до висновку, що позов про усунення перешкод співвласнику в користуванні належною йому часткою у спільному майні не ґрунтується на вимогах закону та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_4 діючого в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд протягом десяти днів після проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_7