Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.05.2016 Справа №607/7987/15-ц
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
головуючого Ромазана В.В.
з участю секретаря Буцик О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення ,-
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином задоволено частково.

Ухвалено стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 10 593 (десять тисяч пятсот девяносто три) грн. 35 коп. заподіяних матеріальних збитків внаслідок вчинення злочину. В частині стягнення моральної шкоди відмовити.

Разом з тим, суд, в резолютивній частині рішення, не вирішив питання щодо передачі пошкоджених речей, які мають матеріальну цінність, особі, що визнано винною у заподіянні шкоди. А саме, судом не зазначено, які саме конструктивні елементи автомобіля НОМЕР_1 не могли бути використані при подальшій експлуатації належного ОСОБА_3 транспортного засобу та потребували заміни. А також, які конструктивні елементи автомобіля потребували ремонту, що відповідно вимагало проведення оплати такого виду робіт. Тобто, судом не зазначено переліку дій, що їх повинен здійснити позивач ОСОБА_3 у взаємозвязку із обовязками, покладеними на відповідача ОСОБА_1

Відповідно до абз. 2, 3 п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Згідно висновку експерта від 21.05.2014 року №7-11/14, відповідачем ОСОБА_1 було заподіяно шкоду ряду конструктивних елементів (речей) автомобілю НОМЕР_2, належного ОСОБА_3 Ці конструктивні елементи (речі), згідно до Висновку експерта від 21.05.2014 року №7-11/14 не могли бути використані при подальшій експлуатації належного ОСОБА_3 транспортного засобу та потребували заміни. Ряд інших конструктивних елементів автомобіля потребували ремонту, що відповідно вимагало проведення оплати такого виду робіт. Відповідно до опису переліку конструктивних елементів (речей), що їх необхідно замінити, встановлено: корпус фари (права) - 1; декоративна рамка фари (права) - 1; крило переднє (праве) - 1; зовнішнє дзеркало (ліве) - 1; зовнішня накладка ліхтаря - 1; кріплення ліхтаря номерного знаку - 1.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі або які дії треба виконати.

Таким чином, суд вважає, що заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення, підлягає до задоволення, а тому резолютивну частину рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 листопада 2015 року, слід доповнити висновком наступного змісту: «Зобовязати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 замінені деталі транспортного засобу марки «SUBARU FORESTER», д.н.з. НОМЕР_3, пошкоджені внаслідок ДТП, а саме: корпус фари (права) - 1; декоративна рамка фари (права) - 1; крило переднє (праве) - 1; зовнішнє дзеркало (ліве) - 1; зовнішня накладка ліхтаря - 1; кріплення ліхтаря номерного знаку 1.

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити.

Доповнити резолютивну частини рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 листопада 2015 року висновком наступного змісту:

Зобовязати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 замінені деталі транспортного засобу марки «SUBARU FORESTER», д.н.з. НОМЕР_3, пошкоджені внаслідок ДТП, а саме: корпус фари (права) - 1; декоративна рамка фари (права) - 1; крило переднє (праве) - 1; зовнішнє дзеркало (ліве) - 1; зовнішня накладка ліхтаря - 1; кріплення ліхтаря номерного знаку 1».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.В.Ромазан