Дата документу 26.04.2016
Справа № 320/1030/16-ц
Провадження № 2/320/1345/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2016 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого: судді Дараган Л.В.
за участю секретаря: Данчук К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, розташованого в м. Мелітополі Запорізької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В позові зазначено, що позивач є власником житлового будинку № 7 по вул. Тельмана в м. Мелітополі Запорізької області. За цією адресою зареєстрований відповідач, який там не проживає. Позивач зазначає, що більше п'яти років в цьому будинку відповідач не проживає, його речей та належного йому майна там немає, але в зв'язку з тим, що він зареєстрований в будинку позивача, він позбавлений права вільно розпоряджатися належним йому на праві особистої власності житловим будинком. Позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 7 по вул. Тельмана в м. Мелітополі Запорізької області.
В судове засідання позивач не з'явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, жодних заперечень проти заочного розгляду справи не зазначено.
В судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, крім того, лист, яким направлялась судова повістка, був повернений до суду із відміткою про відсутність відповідача за зазначеною адресою, тому суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважає, що відповідач був повідомлений належним чином, визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27 вересня 2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того, це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Як встановлено в судовому засіданні, згідно договору дарування житлового будинку, укладеного між ОСОБА_3 Освященного чоловічим монастирем Запорізької Єпархії Української Православної Церкви та ОСОБА_1 від 14 липня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 8139, даритель ОСОБА_3 Освященного чоловічий монастир Запорізької Єпархії Української Православної Церкви подарував, а обдарований ОСОБА_1 прийняв в дар належний дарителю на праві власності жилий будинок № 7 по вул. Тельмана в м. Мелітополі Запорізької області.
Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 01 квітня 2005 року комунальним підприємством «Мелітопольське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок № 7 по вул. Тельмана в м. Мелітополі Запорізької області зареєстрований за ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору дарування від 14 липня 2004 року.
Згідно копії домової книги, ОСОБА_2 22 липня 2003 року був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно довідки, виданою головою квартального комітету № 75 Мелітопольської міської ради Запорізької області від 18 лютого 2016 року, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але більше п'яти років за зазначеною адресою не проживає.
Однак, до теперішнього часу відповідач з житлового будинку № 7 по вул. Тельмана в м. Мелітополі Запорізької області не виписався.
Таким чином, судом було встановлено, що відповідач не проживає в належному позивачу житловому будинку більше п'яти років, тобто, понад шість місяців, без поважних причин, його речей в будинку немає, вимог щодо подальшого проживання у вказаному будинку відповідач не пред'являв.
Вказані обставини порушують права позивача як власника житлового будинку.
На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 7 по вул. Тельмана в м. Мелітополі Запорізької області.
Відповідно до ст. 88 ЦК України, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 163 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57, 59, 60, 88, 107, 197, 208, 212 215, 224 228 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 7 по вул. Тельмана в м. Мелітополі Запорізької області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: