АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №664/3821/15-ц Головуючий в І інстанції Никифоров Є.О.
Номер провадження №22-ц/791/1091/2016 Доповідач: Лісова Г.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого -Лісової Г.Є.
Суддів:Бугрика В.В.
Семиженка Г.В.
Секретар -Мирненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною ОСОБА_5 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 29 лютого 2016 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И Л А:

26.11.2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що має малолітню дитину - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач ОСОБА_5

Оскільки малолітня дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, в той час як відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивачка просила суд на підставі ст.ст.180,182 СК України стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.11.2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, посилаючись на те, що вона не працює, так як здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а відповідач матеріальної допомоги їй не надає, просила суд з підстав, визначених ст.ст.91,84 СК України, стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісячно.

РішеннямЦюрупинського районного суду Херсонської області від 29 лютого 2016 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.11.2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 26.11.2015 року та до досягнення ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неповне з'ясування судом фактичних обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнути з нього на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання ОСОБА_7 у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісячно, в решті позовних вимог відмовити.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав викладених у ній, просить рішення суду змінити, стягувати на утримання дитини по 500 грн. щомісячно.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що малолітня дитина перебуває на утриманні позивачки, в той час як відповідач матеріальної допомоги як на утримання дитини, так і на утримання позивачки не надає, у зв'язку з чим дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, а також аліментів на утримання малолітньої дочки у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на досліджених судом доказах та нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину передбачені ч.3 ст.181 СК України, згідно якої кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні (а.с.4,5).

Встановивши, що малолітня дитина перебуває на утриманні позивачки, в той час як відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність передбачених ст.ст. 180, 181 СК України підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітньої дочки.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 має регулярний дохід, працює в товаристві з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Шенкель Баутехнік (Україна) на посаді машиніст розфасувально-пакувальних машин автоматичної лінії (а.с.20), суд обґрунтовано визначив спосіб утримання аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на те, що відповідач є офіційно працевлаштований, доказів наявності в нього нерегулярного, мінливого доходу не надав, то доводи апеляційної скарги щодо визначення способу утримання аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно до уваги колегії суддів не приймаються.

Крім того, необґрунтованими, на думку колегії суддів, є і доводи апеляційної скарги в частині відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання з посиланням на те, що позивачка не є дружиною відповідача.

Згідно з ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другої - четвертої ст.84 та ст.ст. 86, 88 цього Кодексу.

Оскільки батьком малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, є відповідач ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5), дитина проживає з позивачкою ОСОБА_6, то остання в силу положень ч.2 ст. 91 має право на утримання від відповідача як батька дитини до досягнення дитиною трьохрічного віку не залежно від того, чи перебувають сторони у зареєстрованому шлюбі.

Посилання апелянта на відсутність можливості утримувати позивачку до уваги колегії суддів не приймаються, оскільки відповідач є офіційно працевлаштований, відомостей щодо перебуванні в нього на утриманні інших осіб, так як і відомостей щодо інвалідності або наявності хронічних захворювань, які б обмежували його працездатність суду не надав, а інших обставин, що мають суттєве значення для спору судом не встановлено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції з достатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, як безпідставні, не обґрунтовані законом та такі, що висновки суду не спростовують підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 29 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Г.Є. Лісова

Судді:

В.В. Бугрик

Г.В. Семиженко