Справа № 2-о-234/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кізюн Л.І.

при секретарі: Слепусі О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся в суд з заявою, у якій просив встановити факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьку.

Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане по даному факту 17 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку.

Як зазначає заявник, він звертався до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві з проханням видати свідоцтво про смерть ОСОБА_2.

Листом від 16.04.2016 року №3601/03/04-38 заявнику було роз'яснення, що провести державну реєстрацію смерті гр. ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 17.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку, є неможливим, оскільки заявником пред'явлено документ, виданий на території , де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Оскільки, після смерті батька отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, так як факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, тому заявник змушений звернутися з заявою про встановлення факту смерті до суду.

Заявник просив розгляд заяви проводити за його відсутності.

Заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території.

Згідно ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви.

Суд, враховуючи вимоги ст. 257-1 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Питання державної реєстрації смерті регулюються ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5.

Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника.

Оскільки документ, який виданий на території Донецької області є недійсним і не створює правових наслідків, заявник звернувся до суду.

Судом встановлено, що згідно з даними свідоцтва про народження ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьку, батьком зазначено ОСОБА_2, а матір'ю - ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер в м. Донецьку, що підтверджується даними Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1, виданого 17.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку.

Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року.

Відповідно до п. 1 частини 1 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275 від 02 грудня 2015 року м. Донецьк віднесений до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується наданими заявником доказами, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 213, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьку ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн