Справа № 740/1010/16-ц
Провадження № 2/740/409/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2016 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючої - судді Діденко О.П.,

при секретарі Капленку І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до територіальної громади с. Хвилівка в особі Талалаївської сільської ради Ніжинського району про визнання права власності на частини жилого будинку,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у позові та, уточнивши позовні вимоги в подальшому, просили визнати:

за ОСОБА_1 право власності на 1/14 частину житлового будинку № 47 по вул. Лісовій у с. Хвилівка Ніжинського району в порядку спадкування за законом після смерті 12.07.1992 року її чоловіка ОСОБА_6; на 1/7 частину цього будинку в порядку спадкування за законом після смерті 20.12.1995 року її матері ОСОБА_7 та на 1/7 частину цього ж будинку як за членом колишнього колгоспного двору;

за ОСОБА_2 право власності на 1/14 частину житлового будинку № 47 по вул. Лісовій у с. Хвилівка Ніжинського району у порядку спадкування за законом після смерті 12.07.1992 року її батька ОСОБА_6 та на 1/7 частину цього ж будинку як за членом колишнього колгоспного двору;

за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 право власності на 1/7 частину житлового будинку № 47 по вул. Лісовій у с. Хвилівка Ніжинського району за кожним як за членами колишнього колгоспного двору.

В обгрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що даний будинок був побудований у 1958 році, мав статус колгоспному двору і станом на 15.04.1991 року в ньому проживали та були зареєстровані: вони позивачі, ОСОБА_6 чоловік позивачки ОСОБА_1 і він же батько позивачки ОСОБА_2, та ОСОБА_7 мати позивачки ОСОБА_1, а всього сім осіб, а тому їх частки, як членів колгоспного двору, були рівними і становили по 1/7 (одній сьомій) у кожного. Після смерті 12.07.1992 року ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належну йому 1/7 (одну сьому) частину спірного будинку, спадкоємцями першої черги за законом до майна якого являються позивачі ОСОБА_1, як дружина, та ОСОБА_2 - дочка померлого, в рівних частинах кожна по 1/14 (одній чотирнадцятій) частині, яку вони фактично прийняли, так як на час відкриття спадщини проживали зі спадкодавцем та вступили в управління і володіння спадковим майном. Після смерті 20.12.1995 року ОСОБА_7 відкрилася спадщина на належну їй 1/7(одну сьому) частину будинку, яку фактично прийняла позивач ОСОБА_1 - дочка померлої, як спадкоємець першої черги за законом, оскільки на час відкриття спадщини проживала зі спадкодавцем та вступила в управління і володіння спадковим майном. У видачі свідоцтв про право на спадщину позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено з тих підстав, що право власності на зазначений житловий будинок не зареєстровано, а реєстраційною службою Ніжинського міськрайонного управління юстиції відмовлено ОСОБА_1 в реєстрації права власності з посиланням на ту обставину, що реєстрація права власності на такий об»єкт нерухомого майна, як колгоспний двір, законодавством не передбачена.

В судове засідання позивачі та їх представник не з»явилися, а від представника позивачів - адвоката ОСОБА_8 надійшла заява, у якій він зазначив, що уточнені позовні вимоги позивачів підтримує і справу просить розглянути за відсутності його та позивачів (а.с. 122).

Представник відповідача до суду не з»явився, проте від Талалаївської сільської ради Ніжинсього району надійшов до суду лист за підписом сільського голови з проханням справу розглянути у відсутності представника сільської ради, ухвалити рішення відповідно до закону, а судові витрати покласти на позивачів (а.с.68).

За таких обставин суд визнав можливим справу розглянути за відсутності сторін та, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

Дослідивши письмові докази, приймаючи до уваги відсутність заперечень проти задоволення позову з боку відповідача, суд приходить до наступного висновку.

Житловий будинок № 47 по вул. Комсомольській у с.Хвилівка було побудовано в 1958 році, що видно з копії технічного паспортна на нього (а.с.51). Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Талалаївської сільської ради від 25.11.1993 року № 55 на а.с.83-84, земельна ділянка площею 0,29 га. біля житлового будинку № 47 по вул.Комсомольській у с.Хвилівка передана ОСОБА_1 у приватну власність безкоштовно для ведення особистого підсобного господарства, тому відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об»єктів нерухомого майна від 24.05.2001 року № 127 зі змінами та доповненнями від 18.01.2013 року за № 2, будівництво не є самочинним.

Відповідно до роз»яснень, що викладені у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з послідуючими змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні і розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Норма щодо належності майна колгоспного двору його членам на праві сумісної власності та щодо рівності часток членів колгоспного двору була закріплена і в ст.ст.120, 123 ЦК УРСР. Оскільки довідкою Талалаївської сільської ради від 11.04.2016 року № 439 на а.с.86 підтверджується, що станом на 15.04.1991 року домоволодіння № 47

по вул.Комсомольській у с.Хвилівка Ніжинського району мало статус колгоспного двору і в ньому проживали та були зареєстровані позивачі та ОСОБА_6 і ОСОБА_7, то зазначене дає підстави вважати, що їх частки в майні колгоспного двору були рівними і становили по 1/7 (одній сьомій) у кожного. Зміна прізвища позивачки ОСОБА_4 з прізвища «Кацапчук» підтверджується копією свідоцтва про одруження на а.с.10, а зміна прізвища позивачки ОСОБА_2 з прізвища «Кацапчук» - копією свідоцтва про укладення шлюбу на а.с. 9.

ОСОБА_6 помер 12.07.1992 року, а ОСОБА_7 померла 20.12.1995 року (копії свідоцтв про смерть на а.с.11,12).

Підпункт «г» п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.98 року № 15, містить роз»яснення щодо порядку спадкування і в ньому зазначено, що згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» з 01.07. 1990 року застосовуються загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору, тобто, спадкування після смерті останнього члена колгоспного двору, що мало місце до цієї дати і було закріплено у ст.563 ЦК УРСР, втратило чинність. Відповідно до зазначеного, на належну 1/7 (одну сьому) частку ОСОБА_6 відкрилася спадщина 12.07.1992 року, а на 1/7 (одну сьому) частку ОСОБА_7 відкрилася спадщина 20.12.1995 року.

Спадкоємцями першої черги за законом до майна померлого ОСОБА_6 є його дружина ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2 в рівних частинах кожна по 1/14 (одній чотирнадцятій) частині і так як вони на час відкриття спадщини проживали зі спадкодавцем та вступили в управління і володіння спадковим майном, що підтверджується довідками Талалаївської сільської ради: від 26.08.2015 року № 878 на а.с.18, від 11.02.2016 року № 178 та № 180 на а.с.22, 24, то відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963 року вони вважаються такими, що спадщину прийняли.

Після смерті 20.12.1995 року ОСОБА_7 відкрилася спадщина на належну їй 1/7(одну сьому) частину будинку, спадкоємцем першої черги за законом на яку є її дочка ОСОБА_1 і так як на час відкриття спадщини вона проживала зі спадкодавцем та вступила в управління і володіння спадковим майном, що підтверджується довідками Талалаївської сільської ради: від 26.08.2015 року № 879 та № 885 на а.с.19, 21 та від 11.02.2016 року № 179 на а.с.23, то відповідно ст.549 ЦК УРСР 1963 року вона вважається такою, що спадщину прийняла.

Постановами приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу ОСОБА_9 від 16.03.2016 року у видачі свідоцтв про право на спадщину ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено з тих підстав, що право власності на житловий будинок № 47 по Комсомольській у с.Хвилівка Ніжинського району за спадкодавцями не зареєстровано (а.с.53,54), а реєстраційною службою Ніжинського міськрайонного управління юстиції листом від 22.12.2015 року № 02.1-09/338/4.2 на а.с.55 повідомлено позивача ОСОБА_1 про неможливість провести реєстрацію права власності з тих підстав, що реєстрація права власності на такий об»єкт нерухомого майна, як колгоспний двір, законодавством не передбачена.

Рішенням I сесії VII скликання Талалаївської сільської ради від 13.11.2015 року вул. «Комсомольська» в с.Хвилівка Ніжинського району перейменовано на вул. «Лісова» (копія рішення на а.с.82).

І так як відповідно до ст.25 ЦК України цивільна правоздатність спадкодавців ОСОБА_6 та ОСОБА_7, як фізичних осіб, припинилася у момент їх смерті, іншим шляхом оформити спадщину після їх смерті спадкоємці позбавлені можливості, реєстрація права власності на такий об»єкт нерухомого майна, як колишній колгоспний двір, ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачена, та приймаючи до уваги, що відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, то суд приходить до висновку про необхідність позовні вимоги позивачів задовольнити.

Понесені позивачами судові витрати суд вважає можливим з відповідача не стягувати, оскільки про це письмово просив представник позивачів (а.с.122).

Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 120, 123, 563, 549 ЦК УРСР (в ред.1963 року), ст.ст. 25, 328 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до територіальної громади с. Хвилівка в особі Талалаївської сільської ради Ніжинського району про визнання права власності на частини житлового будинку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності: на 1/14 (одну чотирнадцяту) частину житлового будинку № 47 по вул. Лісовій у с. Хвилівка Ніжинського району у порядку спадкування за законом після смерті 12.07.1992 року її чоловіка ОСОБА_6; на 1/7(одну сьому) частину цього будинку в порядку спадкування за законом після смерті 20.12.1995 року її матері ОСОБА_7, та на 1/7 (одну сьому) частину цього ж будинку як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності: на 1/14(одну чотирнадцяту) частину житлового будинку № 47 по вул. Лісовій у с. Хвилівка Ніжинського району у порядку спадкування за законом після смерті 12.07.1992 року її батька ОСОБА_6 та на 1/7 (одну сьому) частину цього ж будинку як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/7 (одну сьому) частину житлового будинку № 47 по вул. Лісовій у с. Хвилівка Ніжинського району як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/7 (одну сьому) частину житлового будинку № 47 по вул. Лісовій у с. Хвилівка Ніжинського району як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/7 (одну сьому) частину житлового будинку № 47 по вул. Лісовій у с. Хвилівка Ніжинського району як за членом колишнього колгоспного двору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Діденко О.П.