Справа № 433/444/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2016 року

Троїцький районний суд Луганської області в складі

головуючого - судді Крівоклякіної Н.В.,

при секретарі - Соломіній В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

15 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, пров. Садовий, б.№ 4, в порядку спадкування .

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 17 квітня 2014 року померла його мати ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_2 залишився житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, пров. Садовий, б.№ 4. ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений 14.10.2013 року державним нотаріусом Троїцької державної нотаріальної контори Луганської області. Ним подана заява про прийняття спадщини до Троїцької державної нотаріальної контори Луганської області. Відсутність у нього правовстановлюючого документа, який посвідчує право власності ОСОБА_2 на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, є перешкодою для оформлення спадщини у нотаріуса.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач свого представника до суду не направив, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав.

Статтею 10 ЦПК встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, подані відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами,які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір.

Судом встановлено наступне.

Згідно листа Троїцького КП БТІ від 05.04.2016 року за вих. № 77 , житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в смт. Троїцьке, пров. Садовий, 4, зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 07.01.1997 року ? частки та свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.01.1997 року ? частки . Дане також підтверджується копією технічного паспорту житлового будинку, розташованого в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області по пров. Садовому, 4. (а.с. , а.с. 11-15, 37).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 394357, виданого 18.04.2014 року, ОСОБА_2 померла 17.04.2014 року (а.с. 8).

Факт родинних відносин між позивачем та його померлою матір'ю підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯК № 674498 від 24.08.1955 року (а.с. 7).

Згідно копії заповіту, посвідченого державним нотаріусом Троїцької державної нотаріальної контори 14.10.2013 року, все своє майно, яке буде належати ОСОБА_2 на день її смерті, де б воно не знаходилось і в чому б воно не складалося, і взагалі, все те, на що за законом матиме право, ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1, тобто позивачу .( а.с. 9, 10).

Згідно заяви про прийняття спадщини від 29.05.2014 року, ОСОБА_1 приймає все майно, яке залишилося після смерті його матері ОСОБА_2 (а.с. 34).

Вирішуючи питання про визнання за ОСОБА_1 права власності на спадковий житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, пров. Садовий, б.№ 4, який залишився після смерті ОСОБА_2, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів .

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом.

Відповідно до ст. ст. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину, або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців незалежно від черги.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають».

Як було вище встановлено судом, на даний час власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, пров. Садовий, б.№ 4, залишилась померла ОСОБА_2.

Як зазначив позивач отримати свідоцтво про право власності на спадковий житловий будинок у нотаріуса він не має можливості, оскільки у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на цей будинок, який посвідчує право власності на нього ОСОБА_2.

Згідно ст.49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчинення нотаріальної дії якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Зі змісту гл.7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 вбачається, що документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії подаються в оригіналі.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яку ратифіковано Україною 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на вищевикладене, позивач дійсно позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріуса, оскільки у нього відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, пров. Садовий, б.№ 4.

Тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки реалізувати своє право на спадкове майно позивач в даному випадку може лише через суд.

На підставі ст. ст.328, 392, 1216, 1223, 1268, 1274 ЦК України, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, пров. Садовий, б. № 4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текс рішення виготовлено 04 травня 2016 року.

Суддя: Н.В. Крівоклякіна