АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 654/1562/15-ц Головуючий в І інстанції Францішко Ю.В. Номер провадження 22-ц/791/665/16 Доповідач: Пузанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року травня місяця 31 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоПузанової Л.В.,
Суддів:Фурман Т.Г.,
Чиркової К.Г.,
При секретаріГурові Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 20 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, Товариства з додатковою відповідальністю «СТ «Домінанта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, зазначаючи, що 27 липня 2014 року з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої їй, як пасажиру автомобіля «Renaulti 19», державний номер НОМЕР_1, що рухався під керуванням ОСОБА_7, спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров'я.

Посилаючись на те, що для відновлення стану здоров'я вона несла витрати на лікування, переносила фізичний біль та душевні страждання, втратила частину заробітної плати в період тимчасової непрацездатності та на те, що ОСОБА_5 в добровільному порядку завдану їй шкоду не відшкодовує, позивачка просила суд стягнути з відповідача 27 567грн., із яких 7 567грн. - матеріальна шкода і 20 000грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою від 13 липня 2015 року суд залучив до участі в справі як співвідповідача Товариство з додатковою відповідальністю «СТ «Домінанта».

Рішенням суду від 20 листопада 2015 року постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 7 567грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000грн., а всього в сумі 17 567грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Суд вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заявлених до нього позовних вимог, зазначаючи, що суд при вирішенні спору, що виник між сторонами, безпідставно не врахував ту обставину, що його відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам за участю забезпеченого транспортного засобу, застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта».

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ТДВ «СТ «Домінанта» доводи скарги не визнало, рішення суду просило залишити без змін. ОСОБА_6 та її представник - ОСОБА_8 доводи скарги не визнали і просили скаргу відхилити.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 27 липня 2014 року ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Мерседес Бенц 200Д», державний номер НОМЕР_2 та рухаючись у напрямку міста Гола Пристань по дорозі Цюрупинськ - Гола Пристань - Скадовськ Голопристанського району Херсонської області грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 «д», 10.1, 11.3, 14.2 «в», 14.6 «г» Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалася; не впевнившись у безпечності маневру, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2103», державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7, який після зіткнення втратив керування над вказаним транспортним засобом та здійснив неконтрольоване контактування з автомобілем «Renault 19», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10, який рухався по зустрічній смузі руху для автомобіля НОМЕР_4.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «Renault 19», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров'я.

Винним у зіткненні джерел підвищеної небезпеки при наведених обставинах вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2015 року, який набрав законної сили, визнано ОСОБА_5 /а.с. 7-8/.

Питання щодо відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я ОСОБА_6 вироком суду не вирішувалося.

Відповідно до вимог ст.ст.1166,1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст.1167 ЦК України. Зокрема, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно із положеннями ст.ст.1187,1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Враховуючи, що шкода здоров'ю позивачки завдана з вини відповідача, який правомірно володів транспортним засобом (факт протилежного судом не встановлений і на такий сторони не посилаються) та зважаючи, що шкода завдана ОСОБА_6 як пасажиру одного із джерел підвищеної небезпеки - учасників ДТП, відповідно до ст.1190 ЦК України підлягає відшкодуванню у солідарному порядку, що дозволяє їй (позивачці) пред'явити вимоги до однієї з відповідальних осіб, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_5 є належним відповідачем у спірних правовідносинах і повинен нести відповідальність за завдану позивачці шкоду.

При цьому та обставина, що ОСОБА_5 як власник наземного транспортного засобу застрахував свою цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, не є перешкодою для захисту прав позивача у обраний нею спосіб, оскільки при розгляді цивільної справи №6-2808цс15 за заявою про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1,2 частини першої статті 355 ЦПК України Верховний Суд України 20 січня 2016 року прийняв постанову, висновки якої при виборі та застосуванні ст.1194 ЦК України підлягають врахуванню судом згідно з ч.2 ст.214, ст.360-7 ЦПК України, відповідно до якої право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги висновки суду по суті спору не спростовують і як такі, що не ґрунтуються на законі, підлягають відхиленню.

Разом з тим колегія суддів вважає висновки суду щодо розміру визначеної до стягнення матеріальної шкоди такими, що не ґрунтуються на належних доказах та нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Так, висновки суду про те, що за період тимчасової непрацездатності, яка була викликана ушкодженням здоров'я з вини відповідача, позивачка втратила заробітну плату у розмірі 4 900грн., ґрунтуються лише на поясненнях позивачки, яка судом як свідок відповідно до ст.62 ЦПК України не допитувалася і відповідних довідок з місця роботи на підтвердження зазначеного факту не надала.

Відповідно до вимог ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно зі ст.1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності.

Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я.

Судом встановлено, що в результаті ушкодження 27 липня 2014 року здоров'я позивачка тимчасово втратила працездатність і у період з 27.07.2014 року по 09.10.2014 року їй в установленому порядку були видані листки непрацездатності.

Відповідно до наданих суду апеляційної інстанції і досліджених ним згідно з положеннями ст.ст.10,303 ЦПК України доказів, ОСОБА_6, яка перебувала і перебуває у трудових правовідносинах із філією «Чорнобаївське» публічного акціонерного товариства «Птахогосподарство «Червоний прапор», отримала в рахунок оплати днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця та за рахунок виплат Фонду соціального страхування - 4 237грн. 97 коп. (а не 3 900грн. як зазначив суд) (1 599,24грн. + 319,85грн. у серпні 2014 року + 2 318,88грн. - в листопаді 2014 року).

При цьому її заробітна плата за інформацією роботодавця у спірний період становила б 6 321грн. 50коп. (2 655,03 + 2 781,46 + 885,01).

Отже, розмір втраченого позивачкою з вини відповідача заробітку (доходу) становить 2 083грн. 53коп., які й підлягають стягненню на її користь з останнього (6321,50 - 4237,97).

Інша витребувана позивачкою сума грошових коштів у розмірі 1 667грн. складається із понесених нею витрат, пов'язаних із явкою до суду під час розгляду кримінального провадження (1 600грн.) та із проведенням судової медичної експертизи у кримінальному провадженні (67грн.), /а.с. 16-18/.

Проте ці витрати є судовими витратами у кримінальному провадженні і питання щодо їх стягнення підлягають вирішенню у кримінальному провадженні відповідно до положень КПК України. Ці витрати не є збитками у розумінні ст.22 ЦК України і не підлягають відшкодуванню шляхом пред'явлення цивільного позову.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалене судом рішення в частині позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди підлягає зміні із зменшенням розміру стягнутих із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 грошових коштів у рахунок відшкодування матеріальної шкоди із 7 567грн. до 2 083грн. 53коп.

Доводи апеляційної скарги не містять заперечень щодо визначеного судом розміру морального відшкодування і колегія суддів не вбачає підстав для його зміни.

Відсутні також підстави для зміни розподілу судових витрат, оскільки визначений судом на користь держави розмір судового збору в сумі 243грн. 60коп. відповідає мінімально визначеному законом розміру судового збору для вимог матеріального (майнового) характеру.

На підставі викладеного, ст.ст. 1195,1197 ЦК України, керуючись ст.ст.303,307,309 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 частково задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 20 листопада 2015 року в частині позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди змінити, зменшити розмір стягнутих із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 грошових коштів у рахунок відшкодування матеріальної шкоди із 7 567грн. до 2 083грн. 53коп. (двох тисяч восьмидесяти трьох гривень 53коп.).

В решті частині це ж рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий підпис Л.В.Пузанова

Судді: підпис Т.Г.Фурман

підпис К.Г.Чиркова

Згідно з оригіналом:

Суддя Л.В.Пузанова