Справа № 297/580/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі Куні О. І.,

за участю заявника ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу ОСОБА_4про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити факт постійного проживання разом з померлим батьком ОСОБА_5.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24 квітня 2015 року помер його батько ОСОБА_6. Після його смерті останнього відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме житловий будинок, що розташований за адресою м. Берегове, вул. Бако Габора (Маяковського) №11, який придбаний ОСОБА_6 та ОСОБА_2 за час спільного подружнього життя на підставі договору купівлі-продажу від 23.01.1975 року. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_6, є його мати ОСОБА_2, його сестра ОСОБА_3 та він.

ОСОБА_3 проживає у м. Тернопіль, а тому не мала змоги здійснювати постійний догляд за батьками, однак скористалась правом на спадкове майно та 20.10.2015 року подала до приватного нотаріусу Берегівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 заяву про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_6. Позивач та його мати ОСОБА_2 у визначений законом термін не звернулися до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вважали, що прийняли спадщину, оскільки постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При зверненні позивача до приватного нотаріусу Берегівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 із метою оформлення та видачі свідоцтва на право на спадщину після смерті батька, останньою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вказаного будинку, оскільки, ним не доведено фактичне прийняття спадщини, тобто постійне місце проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Зважаючи на вказані обставини, позивач звернувся до суду та просить встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_6, який помер 24 квітня 2015 року на час відкриття спадщини.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Також, додав, що він постійно проживав з батьками, доглядав за ними та допомагав матеріально.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову, а також підтвердила факт того, що її син ОСОБА_1 дійсно проживав з ними до смерті батька ОСОБА_6, постійно допомагав їм по господарству та здійснював ремонт будинку.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засідання позовні вимоги визнала частково та пояснила, що позивач дійсно проживав з батьками, однак матеріально не забезпечував їх, а тільки займався ремонтом в будинку та допомагав по господарству.

Третя особа без самостійних вимог, приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, згідно якої просить розглянути справу без її участі та не заперечує проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці є обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 24 квітня 2015 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-ФМ №193119 від 24.04.2015 року.

Згідно договору купівля-продажу від 23.01.1975 року, вбачається, що житловий будинок, що розташований за адресою м. Берегове, вул. Бако Габора (Маяковського) №11, був придбаний ОСОБА_6 та ОСОБА_2.

Спадкоємцем за законом, згідно ст. 1261 ЦК України, є ОСОБА_1 син спадкодавця. Факт родинних стосунків позивача з ОСОБА_6, підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1, який виданий районним відділом РАЦС м. Ужгород серії І-ФМ №487914 від 15 січня 1975 року

Позивач фактично прийняв спадщину після померлого ОСОБА_6, проте отримати свідоцтво на спадщину не має можливості, оскільки ним не доведено факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлення вказаного факту має для позивача юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати право на отримання спадку після смерті ОСОБА_6.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із розясненнями, які містяться у п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами,у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Позивачем доведено той факт, що він постійно проживав в житловому будинку, що розташований за адресою м. Берегове, вул. Бако Габора (Маяковського) №11та вів спільне господарство разом зі своїм батьком ОСОБА_6, до часу його смерті.

Враховуючи викладене, суд вважає, що факт постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини знайшов підтвердження в ході розгляду справи, а тому вимоги позову є обґрунтованими, доведеними та законними, в звязку з чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 8, 10, 11, 57-60, 61, 64, 174, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі спадкодавцем ОСОБА_6, який помер 24.04.2015 року, у будинку №11 по вул. Бако Габора (раніше Маяковського) в м. Берегове, Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_7.