Справа № 442/593/09 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/783/3514/16 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області Жили В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 лютого 2009 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області про визнання права власності на самочинне будівництво, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2009 року ОСОБА_5 звернувся із зазначеним позовом посилаючись на те, що ним у АДРЕСА_1 самочинно та без проектно-дозвільної документації здійснено будівництво одноповерхового дерев'яного будиночку з мансардою площею 122,8 кв.м.

Дана будівля не порушує прав інших осіб, зведена таким чином, що не виходить за межі відведеної земельної ділянки площею 2.6 га, відповідає будівельним правилам та нормам, що підтверджено висновком КАПП «Архпроект» від 02 грудня 2008 року №561. Дрогобицьким МБТІ та ЕО здійснено технічну інвентаризацію збудованої будівлі.

З урахуванням зазначених обставин, позивач на підставі ст.16, ч.1-3 ст.376 ЦК України просив:

визнати за ним право власності на будівлю, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та позначена на технічній документації КП Львівської обласної ради Дрогобицьке МБТІ та ЕО під літерою «А-1» площею 122,8 кв.м. (а.с.8-9).

Оскаржуваним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 лютого 2009 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на самочинне будівництво нерухомого майна - будівлю з мансардою літ. "А-1" площею 122,8 кв.м по АДРЕСА_1.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що саме на його замовлення ТОВ «Будівельна компанія «Сервус» у 2008 році виготовила ескізний проект відпочинкового будинку в АДРЕСА_1 і за його кошти було збудовано зазначений будинок. Жодного відношення до будівництва та фінансування даного будинку ОСОБА_5 не мав.

Зазначає, про відсутність у позивача будь-яких прав як землекористувача, так і забудовника.

Звертає увагу на те, що визнання судом права власності на спірний будинок за сторонньою особою позбавило його права власності на це майно.

Просить рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 лютого 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання ОСОБА_5 не з'явився, 18 травня 2016 року подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю явки до суду за сімейними обставинами, а також відсутністю його представника, який у цей день (19 травня 2016 року о 9 год. 30 хв.) буде зайнятий у важливому судовому засіданні Пустомитівського районного суду (а.с. 86 -88).

Зазначене клопотання відхилено колегією суддів із наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, судова повістка про виклик у суд позивача ОСОБА_5 була вручена останньому завчасно, а саме 12 травня 2016 року (а.с. 81), також 13 травня 2016 року, згідно поданої заяви, в Апеляційному суді Львівської області з матеріалами справи був ознайомлений його представник адвокат Медик О.І., якому також було повідомлено про час та місце розгляду справи (а.с. 83-85).

Обгрунтованих заперечень на апеляційну скаргу ОСОБА_5 чи його представником не було подано.

Поважності причин, за яких сам ОСОБА_5 не міг з'явитися на розгляд своєї справи у клопотанні від 18 травня 2016 року не зазначено, сам адвокат Медик О.І. із заявами чи клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався.

Враховуючи вищевказані обставини а також категоричні заперечення проти відкладення розгляду даної справи представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та представника Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області Жили В.С., які звернули увагу на те, що представник ОСОБА_5 - Медик О.І. мав можливість прибути в судове засідання, або принаймні повідомити Апеляційний суд Львівської області про неможливість явки до суду, колегія відхилила клопотання ОСОБА_5

Із поданої заяви убачається зловживання процесуальними правами позивача з метою затягування розгляду справи на стадії апеляційного провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та представника Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області Жили В.С. на підтримання апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення, а рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 лютого 2009 року скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що самочинне будівництво спірного нерухомого майна позивачем здійснено на відведеній земельній ділянці площею 1,9038 га згідно рішення Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області №70 від 13 грудня 2009 року, без порушення будівельних правил і норм і таке будівництво не порушує прав та інтересів інших осіб.

З таким висновком суду погодитись не можна виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Як зазначено у п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва) у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають врахувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК).

Разом із цим, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК).

Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановити всі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми і правила істотними.

У п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва) зазначено, що на підставі частини третьої статті 376 ЦК суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу.

При цьому суд має враховувати, що відсутність заперечень власника проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво, чи визнання такого позову має бути обґрунтовано відповідними доказами, що підтверджують право на вчинення таких процесуальних дій.

Судом та матеріалами справи установлено, що за договором купівлі-продажу від 23 лютого 2006 року, укладеного між ТОВ «Енергосвіткомплект» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2, останнім набуто у власність нерухоме майно (споруди бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1») в АДРЕСА_1, з подальшою реєстрацією права власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 (а.с. 94-97).

Рішенням Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області від №49 від 05 серпня 2006 року вирішено надати ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 5,6 га для обслуговування бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» в АДРЕСА_1 ( а.с. 93)

За договором купівлі-продажу від 02 грудня 2006 року ОСОБА_2 відчужив ОСОБА_5 частину будівель відпочинкового комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_1», зокрема:

будинок літній №0, загальною площею 27,0 кв.м., позначений на плані літ. «АО-1»;

будинок літній №1, загальною площею 27,0 кв.м., позначений на плані літ «А-1-1»;

будинок літній №7, загальною площею 27,0 кв.м., позначений на плані літ. «А7-1»;

будинок літній №8, загальною площею 27,0, позначений на плані літ «А-1»;

будівлю столярного цеху загальною площею 259,6 кв.м., позначену літ.Б-1», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 98-99).

Рішенням п'ятої сесії п'ятого скликання Старокропивницької сільської ради №70 від 13 грудня 2006 року (а.с. 24) позивачу ОСОБА_5 вирішено надати дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 1,9038 га для обслуговування бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» в АДРЕСА_1.

У подальшому, рішенням шостої сесії шостого скликання Старокропивницької сільської ради №62 від 06 жовтня 2011 року у зв'язку із створенням ТзОВ «Веселка» та передачу ОСОБА_2 та ОСОБА_5 до статутного фонду даного Товариства майнових прав на частину будівель (споруд) бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», були відмінені рішення сесій №49 від 05 серпня 2006 року, №70 від 13 грудня 2006 року та №71 від 13 грудня 2006 року (а.с. 105).

Таким чином, органом місцевого самоврядування - Старокропивницькою сільською радою не відводилась у встановленому законом порядку земельна ділянка ОСОБА_5 для самочинно збудованого нерухомого майна - будівлі з мансардою літ. «А-1» площею 122,8 кв.м по АДРЕСА_1.

Відтак, висновок суду першої інстанції про те, що самочинне будівництво нерухомого майна позивачем було здійснено на відведеній для цих цілей земельній ділянці площею 1,9038 га не відповідає встановленим обставинам справи, оскільки рішення сесії Старокропивницької сільської ради №70 від 13 грудня 2006 року (яке відмінено на даний час), було прийнято виключно для обслуговування викуплених ОСОБА_5 у ОСОБА_2 будинків бази відпочинку згідно договору купівлі- продажу від 23 лютого 2006 року.

Крім того установлено, що ОСОБА_5 ніколи не був власником чи користувачем земельної ділянки, на якій самочинно збудовано спірний будинок та не звертався до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації.

Подані ОСОБА_2 письмові документи, як-от: передпроектна пропозиція спірного будинку, яка замовлялась останнім (а.с.45-59), ряд видаткових накладних та товарних чеків, оформлених на ім'я останнього (а.с.61-63), свідчать про порушення його прав на дане майно.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, всупереч вимогам ч.4 ст. 10 ЦПК України не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та не роз'яснив позивачу право залучити до справі в якості співвідповідача ОСОБА_2, який обґрунтовано довів, що даним рішенням суду порушуються його права.

Суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями щодо залучення співвідповідача на стадії апеляції, чи повернення справи на новий розгляд до суду першої інстанції через порушення судом першої інстанції норм процесуального права

На зазначені порушення норм матеріального та процесуального права суд першої інстанції уваги не звернув, та дійшов передчасного висновку про визнання за позивачами право власності на самочинно збудоване нерухоме майно - будівлі з мансардою літ. «А-1» площею 122,8 кв.м. по АДРЕСА_1.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 лютого 2009 року скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в повному його обсязі.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 лютого 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області про визнання за ним (ОСОБА_5) права власності на самочинне будівництво нерухомого майна - будівлю з мансардою літ. «А-1» площею 122,8 кв.м по АДРЕСА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 607 гривень судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.