АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/898/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1254/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Фанди В.П.,

з участю: секретаря Лапка Ю.В.;

сторін: представника апелянта ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 5 травня 2016 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_3, звертаючись до суду із вказаною заявою, просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно квартиру № 187 по Львівському шосе, 14 у м. Хмельницькому, яка належить ОСОБА_2 на праві власності; заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження обєкту нерухомості або його частин у будь-який спосіб до набрання чинності судовим рішенням у справі.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 05 травня 2016 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить її скасувати та постановити нову, якою заяву задоволити.

Вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права.

Посилається на те, що при прийнятті оскаржуваної ухвали, суд не взяв до уваги вичерпне обґрунтування заявника наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а саме: значний розмір моральної та матеріальної шкоди; відмова відповідача від визнання позову та відшкодування шкоди; відсутність у відповідача постійної роботи, регулярних доходів та будь-якого іншого майна, на яке може бути накладено стягнення; наявність реальних підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд виходив з того, що заявник не обґрунтував підстав забезпечення позову, а лише зазначив про припущення щодо можливості відчуження відповідачем свого майна, крім того за наявними відомостями у позові, неможливо вирішити питання про співмірність запропонованих ОСОБА_3 заходів забезпечення позову заявленим вимогам.

Із матеріалів справи вбачається, що в січні 2016 року ОСОБА_3, звертаючись до суду із позовною заявою, просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 54512,50 грн., вартість послуг евакуатора 606,72 грн., експерта 1200 грн. юридичних послуг 1230 грн., нотаріуса 239 грн., вартість ліків та медичних засобів 262,40 грн. та моральну шкоду у розмірі 80000 грн..

В квітні 2016 року ОСОБА_3 подав до суду заяву про забезпечення позову та просив вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно квартиру № 187 по Львівському шосе, 14 у м. Хмельницькому, яка належить ОСОБА_2 на праві власності; заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження обєкту нерухомості або його частин у будь-який спосіб до набрання чинності судовим рішенням у справі.

У відповідності до ч.ч.1, 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть учать у справі, може вжити передбачені цим кодексом заходи забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Положення ч.2 ст.151 ЦПК України зобов'язує заявника обґрунтувати заяву про забезпечення позову, тобто довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши суду в порядку ст.ст.57-60 ЦПК України належні та допустимі докази.

Суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки ОСОБА_3 не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб призведе до реальної загрози невиконання чи утруднення можливого рішення суду при задоволенні позовних вимог.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, її висновки узгоджуються із роз'ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року.

З таким висновком колегія суддів апеляційного суду погоджується.

Крім того, на період розгляду апеляційної скарги, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2016 року позов ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки в результаті дорожньо-транспортної пригоди задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 21268,62 грн., та моральну шкоду у розмірі 24000 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 312, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 5 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_4

Суддя: /підпис/ ОСОБА_5

Суддя: /підпис/ ОСОБА_6

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду А.В. Купельський

____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_7 Категорія: ухвала

Доповідач: Купельський А.В.