Єдиний унікальний номер 448/305/16-ц
Провадження № 2/448/172/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
27.04.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:
головуючого судді Борисенко В.В.
при секретарі Рушеляк Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мостиська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
18.03.2016 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 07.04.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір на суму 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Вказував, що згідно умов зазначеного вище Договору такий складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, а також Тарифів банку, що викладені на сайті Приватбанку.
Представник позивача в судове засідання не зявився, однак при поданні позовної заяви, до долучених матеріалів ним було додано клопотання з проханням розглянути дану справу без його участі. Крім того в такому клопотанні ним зазначено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо винесення по справі заочного рішення.
Відповідача було своєчасно і належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи, однак такий в суд не зявився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Враховуючи наведене та беручи до уваги думку представника позивача, який не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Судом встановлено, що 07.04.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевою терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідач шляхом подання у банк заяви, за якою підтвердив власним підписом надання згоди на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та «Тарифами банку» складає між ним та банком ОСОБА_3.
Згідно з п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, позичальник на вимогу банку повинен виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку.
Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання овердрафту (п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг).
У відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Надавши суму кредиту відповідачу ОСОБА_1, позивач виконав зобовязання за вказаним договором, що підтверджується матеріалами справи.
На час розгляду справи в суді простроченої заборгованості по кредитному договору позичальник відповідач ОСОБА_1 не погасив.
Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 07.04.2010 року; копією довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду від 07.04.2010 року; розрахунком заборгованості за договором № б/н від 07.04.2010 року станом на 31.12.2015 року, а також іншими матеріалами справи.
Частина 1 ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, тобто положення про договір позики, де зі ч.2 ст.1050 ЦК України вбачається, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.
Згідно ст.ст.611, 625, 629 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків.
У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до п.1.1.7.12 укладеного між сторонами Договору передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.
Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Крім того у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.525, 526, 530, 611, 612, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 224 226 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_4