Справа № 357/478/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)
21 квітня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Жарікова О. В. ,

при секретарі Гавриш О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в м. Біла Церква цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач ВЧ НОМЕР_1 звернулися до суду з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач у 2008 році проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 16.10.2008 року під час організації виконання наказу старшого військового начальника допустив до керування спеціальної військової техніки машини БРЕМ-2 б/н 209 сторонню особу, що не мала права керування. 16.10.2008 року під час руху машини БРЕМ-2 б/н 209 заднім ходом сталося зіткнення (наїзд) з автомобілем КРАЗ 6322 в/н НОМЕР_2 в створі якого працював військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 .. В результаті даної пригоди ОСОБА_2 були завдані важкі тілесні ушкодження у вигляді закритої травми черевної порожнини та кісток тазу. 10.12.2008 року ОСОБА_1 був притягнутий як обвинувачений у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.415 КК України. 17.03.2009 року військовий місцевий суд Київського гарнізону постановив звільнити ОСОБА_1 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.415 КК України на підставі п. «в» ст. 6 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року, а справу щодо нього закрито на підставі п.4 ст.6 КПК України внаслідок акту амністії. Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 22.10.2012 року по справі № 2-140/12 задоволено частково позов ОСОБА_3 , з військової частини стягнуто на його користь матеріальну шкоду в розмірі 571 грн. 90 коп. та моральну шкоду в розмірі 25 000,00 грн.. Вказане рішення оскражувалось в апеляційному порядку, однак, було залишено без змін. Враховуючи, що з казначейського рахунку ВЧ НОМЕР_1 списано названі кошти, позивач просить суд стягнути їх з відповідача ОСОБА_1 , в порядку регресу, на користь Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) розмір виплаченого відшкодування в сумі 25 571 гривню 90 копійок.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, що є аналогічними наведеним у позовній заяві.

Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність на адресу суду не надходило, і тому суд, на підставі ст. 224, 225 ЦПК України, вважає за необхідне провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач у 2008 році проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 16.10.2008 року в ВЧ НОМЕР_1 , організовуючи на виконання наказу старшого військового начальника пересування спеціальної машини БРЕМ-2 б/н 209 до пункту обслуговування, в порушення вимог ст.ст. 345-346 статуту внутрішньої служби Збройних сил України, відповідач допустив до керування спеціальної військової техніки машини БРЕМ-2 б/н 209 сторонню особу, що не мала права керування. 16.10.2008 року під час руху машини БРЕМ-2 б/н 209 заднім ходом сталося зіткнення (наїзд) з автомобілем КРАЗ 6322 в/н НОМЕР_2 в створі якого працював військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 .. В результаті даної пригоди ОСОБА_2 були завдані важкі тілесні ушкодження у вигляді закритої травми черевної порожнини та кісток тазу. 10.12.2008 року ОСОБА_1 був притягнутий як обвинувачений у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України. 17.03.2009 року військовий місцевий суд Київського гарнізону постановив, звільнити ОСОБА_1 за обвинуваченням в вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України на підставі п. «в» ст.6 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року, а справу щодо нього закрити на підставі п.4 ст.6 КПК України внаслідок акту амністії. Вказані обставини вбачаються з копії рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 22.10.2012 року, залишеному без змін ухвалою колегії суддів в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 28.03.2013 року, по справі № 2-140/12, яким задоволено частково позов ОСОБА_3 , а з військової частини НОМЕР_1 МО України м. Біла Церква стягнуто на його користь матеріальну шкоду в розмірі 571 грн. 90 коп. та моральну шкоду в розмірі 25 000 грн. Таким чином, вказані обставини на підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягають. В рахунок виконання вказаного рішення суду, 15.06.2015 року з казначейського рахунку позивача на користь ОСОБА_2 було списано 24646 грн. 70 коп. та 925 грн. 20 коп, а всього 25571 грн. 90 коп..

Відповідно до п. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з вимогою сплатити суму відшкодування в розмірі 25 571 грн. 90 коп., однак, останній залишив її без задоволення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки вони доведені належними доказами, які не спростовано відповідачем. В матеріалах справи достатньо доказів, які дають можливість суду дійти висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог позивача. Таким чином позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. ст. 79, 82, 88 ЦПК України, підлягає до стягнення з відповідача на користь Держави, судовий збір у розмірі 1378,00 грн..

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 530, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 79, 82, 88, 212-215, 224, 225, 228, 294, 296 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) розмір виплаченого відшкодування в сумі 25 571 гривню 90 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 копійок.

Рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя О. В. Жарікова