Справа № 129/393/14-ц Провадження № 22-ц/772/1710/2016Головуючий в суді першої інстанції Ковчежнюк В. М.
Категорія 30Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Нікушина В.П.

Суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.

За участю секретаря Маркевич Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення судових витрат, за апеляційною скаргою представника в інтересах ОСОБА_2 на рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 04 квітня 2016 року, ухвалене по даній справі, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з нього судових витрат.

Мотивуючи позовні вимоги він посилався на те, що в кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого частиною 2-ю ст. 125 КК України, його було визнано потерпілим і цивільним позивачем.

Кримінальне провадження було відкрите за його скаргою, складеною в рамках договору оплачуваної правової допомоги адвокатом, за що ним сплачено 500 грн.

Цей же адвокат надавав йому правову допомогу в ході розгляду справи, розгляд якої тривав:

17.10.2011 року-35 хв.

11.11.2011 р.-1 год.

01.12.2011 р.-1 год.45 хв.

21.11.2011 р.-15 хв.

10.01.2012 р.-15 хв.

03.02.2012 р.-2 год.

27.04.2012 р. 15 хв.

26.05.2012 р.-15 хв.

24.09.2012 р.-1 год.

05.10.2012 р.-15 хв.

10.10 2012 р.-1 год.

За надану йому правову допомогу ним була внесена плата, яку він просив стягнути з ОСОБА_3 в сумі 3000 грн.

Рішенням суду першої інстанції позов задоволено частково, а саме стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 720 грн. витрат на правову допомогу під час розгляду кримінальної справи. Проте з таким рішенням не погодився ОСОБА_2, представником якого це рішення оскаржене в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі він просить рішення змінити в частині визначення розміру стягнутої на його користь правової допомоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги він посилався на те, що рішення є незаконним, оскільки його висновки не відповідають встановленим по справі обставинам.

Колегія суддів заслухавши доповідача, ОСОБА_3, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах вимог апеляційної скарги, прийшла до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці обставин, які були достатніми для задоволення позову в повному обсязі.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив із того, що заявлені ОСОБА_2 вимоги про стягнення витрат на правову допомоги та про їх розмір знайшли своє підтвердження лише в частині щодо надання такої допомоги при складані скарги про порушення кримінальної справи та 17.11.2011 року протягом 35 хв. під час слухання кримінальної справи, в якій ОСОБА_2 приймав участь в якості потерпілого та цивільного позивача.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на наступні обставин.

Відповідно до вимог частини 1-ї статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. На дотримання цих вимог, звернено увагу в пункті 48 постанови Верховного Суду України №10 від 17.10. 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»

ОСОБА_2, обґрунтовуючи свої вимоги щодо тривалості надання правової допомоги в судовому засіданні, посилався на реєстр процесуального часу затраченого адвокатом про надання правової допомоги ОСОБА_2 під час розгляду кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого частиною 2-ю статті 125 КК України.

Однак вказаний реєстр в частині визначення тривалості надання правової допомоги, за виключенням 17.10.2011 року, встановлений на власний розсуд адвокатом ОСОБА_4

Встановлення тривалості надання правової є визначальним, зважаючи на те, що відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір такої компенсації не може перевищувати 40 відсотків, встановленої мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу.

За наведених обставин наданий позивачем реєстр процесуального часу не є допустимим доказом в розумінні частини 1-ї статті 57 ЦПК України

Докази, а саме квитанція про сплату ОСОБА_2 витрат за надання правової допомоги засвідчує факт її сплати, але не доводить, що вона була сплачена в розмірах, які відповідали б наданій йому правовій допомозі.

Отже, доводи апеляційної скарги не відповідають обставинам справи і не тягнуть за собою скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 311, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 04 квітня 2016 року, ухвалене по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення судових витрат, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя: /підпис/ В.П. Нішушин

Судді: /підпис/ С.К. Медвецький

/підпис/ В.В. Оніщук

З оригіналом вірно: