ухвала

іменем україни

23 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О.,

МаляренкаА.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна, міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 01 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра»), в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. від 02 вересня 2014 року, за реєстровим № 1065 про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,1283 га, кадастровий номер НОМЕР_1 яка розташована по АДРЕСА_1.

Посилався на те, що 31 серпня 2007 року між ним та Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ «КБ «Надра»), правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», було укладено кредитний договір № 113/П/13/2007/840, згідно з умовами якого він отримав кредит у сумі 42 тис. дол. США строком на 120 місяців. Цього ж дня на забезпечення виконання позичальником кредитних зобов'язань між ним та ВАТ «КБ «Надра» було укладено договір іпотеки, відповідно до якого він передав в іпотеку банку належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,1283 га, кадастровий номер НОМЕР_1 яка розташована по АДРЕСА_1

02 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 1065, згідно з яким звернуто стягнення на вказану земельну ділянку. За рахунок коштів, отриманих від реалізації іпотечного майна, надано право ПАТ «КБ «Надра» задовольнити свої вимоги про стягнення кредитної заборгованості в сумі 973 748 грн 82 коп., із яких: заборгованість за кредитом у розмірі 38 658,28 доларів США, що еквівалентно 452 137 грн 23 коп.; заборгованість зі сплати відсотків у розмірі 31 270,19 доларів США, що еквівалентно 365 728 грн 06 коп.; заборгованість зі сплати комісії у розмірі 2 564,48 доларів США, що еквівалентно 29 993 грн 44 коп.; пеня у розмірі 6 418,40 доларів США, що еквівалентно 75 067 грн 98 коп.; штраф у розмірі 4 200 доларів США, що еквівалентно 49 122 грн 11 коп.; плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом у розмірі 1 700 грн.

Позивач стверджує, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом було порушено Закон України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальний дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Крім того, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2014 року у справі № 357/4979/14-ц було задоволено позов ПАТ «КБ «Надра» та звернуто стягнення на земельну ділянку площею 0,1283 га, кадастровий номер НОМЕР_1 яка розташована по АДРЕСА_1 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 31 серпня 2007 року № 113/П/13/13/2007/840, що свідчить про наявність між сторонами спору про розмір заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 01 грудня 2015 року, позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. 02 вересня 2014 року за реєстровим № 1065, про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,1283 га, кадастровий номер НОМЕР_1 яка розташована по АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3

У поданій касаційній скарзі ПАТ «КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І.О., посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалені у справі судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_6 від 05 лютого 2016 року відкрито касаційне провадження у справі за вищевказаною касаційною скаргою.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 року справу призначено до судового розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2016 року № 232/0/32-16 призначено повторний автоматичний розподіл справ у зв'язку з відставкою судді ОСОБА_6., у результаті чого 10 жовтня 2016 року зазначену справу передано судді-доповідачу Ступак О.В.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зміст ухвали суду апеляційної інстанції передбачено в ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначаються узагальнені доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі; встановлені судом першої інстанції обставини; мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; у разі відхилення апеляційної скарги зазначаються мотиви її відхилення.

Судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій відповідають наведеним нормам процесуального права, є законними та обґрунтованими.

Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно з п. 2.3 глави 16 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, вчинення виконавчого напису у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень-письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язань.

Відповідно до п. п. 3.1, 3.2 глави 16 розділу 11 Порядку та ст. 87 Закону України «Про нотаріат» заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для виконавчого напису документи передбачені наведеним вище Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості.

Судом установлено, що 31 серпня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 113/П/2007/840, згідно з яким останній отримав кредит у сумі 42 тис. доларів США строком на 120 місяців.

Відповідно до пп. 3.3.2. п. 3.3. кредитного договору щомісячна мінімальна сума необхідного платежу складає 698,57 доларів США.

Згідно з пп. 3.3.3. п. 3.3. кредитного договору позичальник вносить черговий мінімальний платіж, визначений у п. 3.3.2 цього договору, щомісячно до 20 числа поточного місяця.

Відповідно до пп. 3.3.4 п. 3.3. кредитного договору кінцевий термін повернення кредиту до 19 серпня 2017 року.

Таким чином, установлено, що умовами кредитного договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями, а згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України строк виконання кожного щомісячного зобов'язання спливає у відповідне число останнього місяця строку; перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК України).

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 31 серпня 2007 року між тими самими сторонами укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Іванчишиною Л.Г. за реєстровим № 6571, відповідно до якого в іпотеку банку передано земельну ділянку площею 0,1283 га, кадастровий номер НОМЕР_1 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності.

02 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 1065, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на земельну ділянку площею 0,1283 га, кадастровий номер НОМЕР_1 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, за рахунок коштів, виручених від реалізації вказаної земельної ділянки, задовольнити вимоги ПАТ «КБ «Надра» у сумі 973 748 грн 82 коп.

Установлено, що для вчинення виконавчого напису ПАТ «КБ «Надра» надало приватному нотаріусу Кобелєвій А.М. такий пакет документів: заяву про вчинення виконавчого напису; копію кредитного договору від 31 серпня 2007 року № 113/П/2007/840; копію договору іпотеки від 31 серпня 2007 року; копію опису вкладення у цінний лист; копію досудової вимоги ОСОБА_3 від 30 липня 2014 року та розрахунки заборгованості.

Відповідно до розрахунку заборгованості, який було подано відповідачем нотаріусу, останній платіж за кредитним договором було здійснено ОСОБА_3 у березні 2009 року та починаючи з квітня 2009 року позичальником не було сплачено жодних сум на погашення заборгованості за кредитним договором.

У зв'язку з цим суд правильно вважав, що право вимоги кредитора про повернення кредитних коштів та процентів виникло у банку у квітні 2009 року, у результаті чого суд дійшов обґрунтованого висновку, що оспорюваний виконавчий напис вчинено 02 вересня 2014 року із порушенням строку, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат», так як із моменту виникнення у ПАТ «КБ «Надра» права вимоги до позичальника ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором до вчинення нотаріусом КобелєвоюА.М. виконавчого напису пройшло більше трьох років.

Такий висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, викладеним у постановах від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, 18 червня 2014 року у справі № 6-61цс14 та 03 червня 2015 року у справі № 6-31цс15.

Крім того, ухвалюючи рішення у справі, суд правильно врахував, що на момент вчинення виконавчого напису рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2014 року, ухваленим у справі № 357/4979/14-ц, задоволено позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_3 та звернуто стягнення на земельну ділянку площею 0,1283 га, кадастровий номер НОМЕР_1 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 31 серпня 2007 року № 113/П/13/2007/840 у розмірі 80 009,53 доларів США, що еквівалентно 743 888 грн 63 коп.

Таким чином, у рішенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2014 року зазначено про заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором у розмірі 80 009,53 доларів США, що еквівалентно 743 888 грн 63 коп., а за виконавчим написом - 83 111,35 доларів США, що еквівалентно 972 048 грн 82 коп.

А тому правильним є висновок суду про те, що наявність судового рішення про звернення стягнення на вказану земельну ділянку у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 113/П/2007/840 свідчить про існування спору між сторонами кредитного договору стосовно розміру заборгованості і такий висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, викладеним у постановах від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 та від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14.

Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції, із висновками якого обґрунтовано погодився й апеляційний суд, правильно вважав, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалюючи рішення у справі, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку згідно з положеннями ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, у результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи про те, що з моменту направлення боржнику ОСОБА_3 письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором від нього не надходило жодних заперечень щодо розміру боргу, що, на думку заявника, свідчить про безспірність заборгованості, спростовуються матеріалами справи та установленими судами обставинами справи, крім того, зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Доводи касаційної скарги про помилковість висновків судів про те, що про наявність спору про розмір заборгованості свідчить вищевказане рішення суду суперечать вищевказаним правовим позиціям Верховного Суду України.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалені у справі судові рішення - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 01 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: Ю.Г. Іваненко

А.О. Леванчук

А.В. Маляренко

О.В. Ступак