Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2016 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області

в складі : головуючого судді : Котова В.Г.

при секретарі : Слісаренко Г.В.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Южне цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Теком" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в розмірі 17 381,18 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Южного міського суду Одеської області з позовом до до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в розмірі 17 381,18 грн., в процесі розгляду справи змінював позовні вимоги, остаточно визначивши їх в тому, що просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» 17 381,18 грн. на п/р 3801 у Акціонерному банку «Південний», МФО 328209, .

Представник позивача мотивує свої вимоги тим, що 03.12.2014 року у м. Одесі відбулася дорожньо - транспортна пригода. ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2, внаслідок чого автомобіль останнього отримав механічні пошкодження.

На момент ДТП «Hyundai Accent », д/н НОМЕР_3, був застрахований у ПрАТ СК «Теком» за Договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 218-14 Д/Т/АТ від 08.08.2014 року (далі - Договір страхування).

26.01.2015 року постановою Южного міського суду Одеської області ОСОБА_1 було визнано винным у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124КУпАП.

Керуючись даним Договором страхування, відповідно до Страхового акту № 768 від 17.12.2014 року, Висновку експерта № 5280 від 10.12.2014 року, рахунку - фактури №АС-0061533 від 10.12.2014 року та рахунку - фактури №ЧПС-002096 від 10.12.2014 року, позивачем за заявою Страхувальника на поточний рахунок СТО була сплачена сума страхового відшкодування у розмірі 16 625,26 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Фактичними витратами понесеними ПрАТ СК «Теком» є також вартість експертизи -520,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням на зазначену суму та послуги пошти у розмірі 235,92 грн.

Таким чином, фактичними витратами позивача є:

16 625,26 грн. + 520,00 грн.+ 235,92 грн. = 17381,18 грн., які, станом на теперішній час, відповідачем не відшкодовані.

Згідно повідомленням ПрАТ «Українська охоронно - страхова компанія» №11089 від 08.12.2014 року та випискою з Єдиної централізованої бази МТСБУ цивільна-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Кіа Cerato», д/н НОМЕР_4. станом на дату ДТП - 03.12.2014 року - застрахована не була.

21.12.2015 року до Южного міського суду Одеської області Відповідачем було надано заперечення на позовну заяву, до якої було надано Поліс №АІ/3584059 та виписку з Єдиної централізованої бази МТСБУ згідно яких цивільна-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Кіа Сега1:о», д/н НОМЕР_4, станом на дату ДТП - 03.12.2014 року - була застрахована.

Згідно відповіді ПрАТ «Українська охоронно - страхова компанія» №167 від 15.01.2016 року, яка була надана на запит ПрАТ СК «Теком» від 04.01.2016 року,

транспортний засіб «Кіа Сегаі:о», д/н НОМЕР_4 був забезпеченим ПрАТ «УОСК» згідно полісу ОСЦПВ №АІ/3584059, франшиза становить 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп., проте жодних звернень від Страхувальника чи Водія щодо страхового випадку із зазначеним транспортним засобом не зареєстровано та відсутні в матеріалах страхових справ відділу врегулювання збитку.

У зв'язку з чим, 20.01.2016 року ПрАТ СК «Теком» направило до ПрАТ «УОСК» претензію про стягнення матеріальної шкоди на праві суброгації.

Однак, пред'явлення ПрАТ СК «Теком» зазначеної претензії відбулося лише 20.01.2016 року, а саме лише тільки після того як відповідачем було надані документи у судове засідання, чим самим останній порушив права позивача на отримання страхового відшкодування.

Так, згідно п. 37.1.4. Закону Україні «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Тобто, у ПрАТ «УОСК» є законні підстави для відмови ПрАТ СК «Теком» у виплаті страхового відшкодування.

При цьому, ПрАТ СК «Теком» зверталося до ОСОБА_1 ще у квітні 2015 року із претензією щодо відшкодування позивачу суми виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації.

Однак, зазначена претензія повернулася до ПрАТ СК «Теком» з відміткою пошти про закінчення терміну зберігання. Тобто, відповідач знехтував в отриманні останньої.

Крім того, позивач звернувся до суду із позовною заявою ще у червні 2015 року. Однак, відповідач лише наприкінці грудня 2015 року надав до суду документи, згідно яких, на думку відповідача, обов'язок за сплату страхового відшкодування лежить лише на ПрАТ «УОСК», тим саме грубо порушив права та вимоги ПрАТ СК «Теком» на отримання виплаченого страхового відшкодування.

Тобто вина позивача в порушенні строку на звернення до ПрАТ «УОСК» відсутня, так як відповідачем несвоєчасно були надані документи про існування полісу.

Також, листом ПрАТ «УОСК» №167 від 15.01.2016 року ПрАТ СК «Теком» повідомлено, що жодних звернень від Страхувальника чи Водія щодо страхового випадку не зареєстровано та відсутні в матеріалах страхових справ відділу врегулювання збитків.

Так, відповідно до п.33.1.4 ст.ЗЗ Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до ч. 1 ст. 31-1 Закону Страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Однак, відповідачем не надано доказів здійснення повідомлення у триденний строк Страховика про страховий випадок, а також належного виконання інших умов, передбачених Законом.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 16 Постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», які зазначають у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності, повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Також, згідно з висновками Верховного Суду України викладеними у Постанові від 20.01.2016 року «...право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдапа шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності... ».

Стаття 27 Закону України «Про страхування» та стаття 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачають, що до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Одночасно, 4.2 ст. 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 1188 ЦК України зазначає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1)шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2)за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3)за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, з урахуванням вище викладеного та відповідно до ст.ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ПрАТ CK «Теком» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат (в порядку суброгації) має законне право вимагати відшкодування виплаченого страхового відшкодування безпосередньо від відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, згідно поданих заперечень обставин в позові не відповідають дійсності, так як на момент скоєння громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП зазначений автомобіль відповідно до ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» був застрахований, що підтверджується копією страхового полісу АТ «Українська охоронна компанія» серії АІ №3584059, строк дії якого з 27.08.2014 року до 26.08.2015 року та виданого на ім'я ОСОБА_3.

Також, 03.12.2014 року, після скоєння дорожньо-транспортної пригоди з транспортним засобом Хюндай, державний номер НОМЕР_3, ОСОБА_1 одразу ж, скориставшись своїм правом, згідно ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в телефонному режимі здійснив дзвінок за номером телефону, який вказаний на страховому полісі АІ №3584059 та повідомив про страховий випадок.

На свої законні дії ОСОБА_1, отримав відповідь, що останньому необхідно звернутися до страхової компанії в якої було отримано страховий поліс, що він і зробив.

Таким чином, за адресою: м. Южне, проспект Леніна №13, «Страхова компанія», ОСОБА_1 звернувся до особи - ОСОБА_4, яка являється представником АТ «Українська охоронна компанія» та в свій час застрахувала транспортний засіб КІА, державний номер НОМЕР_4, для оформлення документів щодо страхового випадку.

За допомогою ОСОБА_4 та керуючись ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_1 здійснив всі відповідні дії для захисту своїх цивільних прав та повідомлення страхової компаній АТ «Українська охоронна компанія» про настання страхового випадку в наслідок дорожньо-транспортної пригоди від 03.12.2014 року, а саме того ж дня ОСОБА_1 направив рекомендованим листом до страхової компанії АТ «Українська охоронна компанія» за адресою: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська 145, повідомлення про настання ДТП, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, (повідомлення додається до заперечення).

Крім того, згідно умов, що викладені в страховому полісі АТ «Українська охоронна компанія» серії АІ №3584059 від 26.08.2014 року страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну складає - 50000 грн., а згідно позову сума заподіяної матеріальної шкоди з витратами позивача, складає 17381,18 грн.

З огляду зазначеного, вбачається, що сума страхового відшкодування в наслідок ДТП не перевищує суми зазначеної в страховому полісі, в зв'язку з чим умови такого страхового полісу повністю задовольняють понесені витрати позивачем.

Згідно ч.1 ст.981 ЦК України - договір страхування укладається в письмовій формі.

Згідно ч.2 ст.981 ЦК України - договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Згідно ст. 18 Закону України «Про страхування» визначено, що факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Згідно п.22.1. ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно п.33.1.4. ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно п.34.1. ст.34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Згідно п.36.1. ст.36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.2 ст.10 ЦПК України - сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.128 ЦПК України - після одержання копій ухвали про відкриття провадження у справі і позовної заяви відповідач має право подати суду письмове заперечення проти позову із зазначенням доказів, що підтверджують його заперечення.

Згідно ч.2 ст.128 ЦПК України - відповідач може заперечувати проти позову, посилаючись на незаконність вимог позивача, їх необґрунтованість, відсутність у позивача права на звернення до суду або наявність перешкод для відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного, вбачається, що ОСОБА_1 мав чинний договір страхування поліс АТ «Українська охоронна компанія» серії ДІ №3584059, строк дії якого з 27.08.2014 року до 26.08.2015 року; дорожньо-транспортна пригода відбулася 03.12.2014 року; при складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пред'явив співробітникам ДАІ страховий поліс серії АІ №3584059; ОСОБА_1 з свого боку виконав всі зобов'язання покладені на нього ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; 03.12.2014 року направив рекомендованим листом до страхової компанії АТ «Українська охоронна компанія» за адресою: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська 145, повідомлення про настання ДТП, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, та такі обставини вказують на те, що звернення ПАТ СК «Теком» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в розмірі 17381,18 грн. являється незаконним, необґрунтованим та безпідставним.

Вислухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, допитавши свідків ОСОБА_3, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Теком" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в розмірі 17 381,18 грн. необхідно відмовити.

Судом встановлено, що 03.12.2014 року у м. Одесі відбулася дорожньо - транспортна пригода. ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2, внаслідок чого автомобіль останнього отримав механічні пошкодження.

На момент ДТП «Hyundai Accent », д/н НОМЕР_3, був застрахований у ПрАТ СК «Теком» за Договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 218-14 Д/Т/АТ від 08.08.2014 року (далі - Договір страхування).

26.01.2015 року постановою Южного міського суду Одеської області ОСОБА_1 було визнано винным у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124КУпАП.

На момент скоєння громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП зазначений автомобіль відповідно до ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» був застрахований, що підтверджується копією страхового полісу АТ «Українська охоронна страхова компанія» серії АІ №3584059, строк дії якого з 27.08.2014 року до 26.08.2015 року та виданого на ім'я ОСОБА_3.

Одразу ж після скоєння ДТП ОСОБА_1 за адресою: м. Южне, проспект Леніна №13, звернувся до особи - ОСОБА_4, яка являється представником АТ «Українська охоронна страхова компанія» та в свій час застрахувала транспортний засіб КІА, державний номер НОМЕР_4, для оформлення документів щодо страхового випадку.

За допомогою ОСОБА_4 та керуючись ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_1 здійснив всі відповідні дії для захисту своїх цивільних прав та повідомлення страхової компаній АТ «Українська охоронна страхова компанія» про настання страхового випадку в наслідок дорожньо-транспортної пригоди від 03.12.2014 року, а саме того ж дня ОСОБА_1 направив рекомендованим листом до страхової компанії АТ «Українська охоронна компанія» за адресою: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська 145, повідомлення про настання ДТП, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, (повідомлення додається до заперечення).

Крім того, згідно умов, що викладені в страховому полісі АТ «Українська охоронна компанія» серії АІ №3584059 від 26.08.2014 року страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну складає - 50000 грн., а згідно позову сума заподіяної матеріальної шкоди з витратами позивача, складає 17381,18 грн.

З огляду зазначеного, вбачається, що сума страхового відшкодування в наслідок ДТП не перевищує суми зазначеної в страховому полісі, в зв'язку з чим умови такого страхового полісу повністю задовольняють понесені витрати позивачем.

Згідно ч.1 ст.981 ЦК України - договір страхування укладається в письмовій формі.

Згідно ч.2 ст.981 ЦК України - договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Згідно ст. 18 Закону України «Про страхування» визначено, що факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Згідно п.22.1. ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно п.33.1.4. ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно п.34.1. ст.34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Згідно п.36.1. ст.36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.2 ст.10 ЦПК України - сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що відразу ж після ДТП його син ОСОБА_1 повідомив про страховий випадок страхову компанію, та пізніше вони відвезли лист до страхової компанії «УОСК» на пошту та відправили його.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є працівником страхової компанії «УОСК», ОСОБА_1 є її клієнтом, після того, як сталося ДТП ОСОБА_1 її повідомив, вона особисто допомогла зібрати останньому весь пакет документів та ОСОБА_1 відправив підготовлений пакет документів до страхової компанії АТ «Українська охоронна страхова компанія» листом з повідомленням.

Відповідно до поштового повідомлення (а.с.156) 04.12.2014 року ОСОБА_1 відправив АТ «Українська охоронна страхова компанія» повідомлення про настання ДТП у відповідності до діючого законодавства.

Суд не погоджується з твердженнями представника позивача про те, що у разі якщо в повідомленні зазначена кількість сторінок 1, то це є неповний пакет документів, так як в будь якому випадку при отриманні вказаного повідомлення ОСОБА_1, страхова компанія АТ «Українська охоронна страхова компанія» повинна була його розглянути, та при необхідності або повернути, або порекомендувати доповнити список документів, або прийняти рішення про відмови чи виплату страхового відшкодування.

З вказаним підстав суд приходить до висновку, що позовна заява Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Теком" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в розмірі 17 381,18 грн. не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 212, 215 ЦПК України, ст..ст.22,34,36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст..981 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Теком" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в розмірі 17 381,18 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Г.Котов