04.05.2016 227/1218/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2016 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого одноособово судді Діденко С.О.

при секретарі Сухіна О.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

представники третіх осіб ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Добропільської райдержадміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, треті особи Святогорівська селищна рада Добропільського району Донецької області, Управління Держгеокадастру у Добропільському районі Донецької області,

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до Добропільської райдержадміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, треті особи Святогорівська селищна рада Добропільського району Донецької області, Управління Держгеокадастру у Добропільському районі Донецької області, посилаючись на те, що батько позивача ОСОБА_5 помер 08 жовтня 2010 року. Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з права на земельну частку (пай) із земель ВАТ «Вірівське» Святогорівської селищної ради, бо на момент смерті він був включений до списку членів ВАТ «Вірівське» Святогорівської селищної ради, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався та не розроблявся, у звязку з його смертю.

Право батька на земельну ділянку було набуто на підставі розпорядження Добропільської райдержадміністрації від 25 серпня 2010 року №325 та Протоколом №7 від 21.01.2010 року, яким було визначено перелік осіб, які мають право на отримання у власність земельних паїв ВАТ «Вірівське». Протоколом №8 від 18.02.2010року було затверджено перелік осіб, які мають право на земельні ділянки.

Представник позивача ОСОБА_1, яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача ОСОБА_4, вважає, що її вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 та визнати право власності за нею на земельну ділянку після розпаювання ВАТ «Вірівське» в порядку спадкування, після смерті батька ОСОБА_5.

Представники третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють на підставі довіреності, позовні вимоги ОСОБА_4 визнали, вважають, що позовні вимоги обгрунтованті та підлягають задоволенню.

В судове засідання не зявився представник відповідача, надав суду листа про слухання справи в їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Зважаючи на той факт, що визнання позовних вимог Відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з огляду на обґрунтованість позову суд приходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено:

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер 08 жовтня 2010 року (свідоцтво про смерть серія 1-НО №494320 від 09 жовтня 2010 року видано виконкомом Святогорівської селищної ради Добропільського району Донецької області).

Згідно розпорядження голови районної державної адміністрації ОСОБА_6 №325 від 25 серпня 2010 року «Про внесення доповнення до розпорядження голови райдержадміністрації від 04 червня 2010 року №234», «Загальна кількість громадян, які мають право на земельну частку (пай) із земель ВАТ «Вірівське» Святогорівської селищної ради Добропільського району Донецької області станом на 21 січня 2010 року складає 117 чоловік (список додається).»

Як вбачається зі списку громадян на державні акти із земель ВАТ «Вірівське» Святогорівської селищної ради, Добропільського району Донецької області на 21.01.2010 року, під №117 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб позивача ОСОБА_4 підтверджується факт, що позивач змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_4. (арк.справи 5,7).

Згідно ст.321 ЦК України і ст. 41 Конституції України право власності є нерушимим. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійснення.

Як встановлено в судовому засіданні, та відповідно до матеріалів справи - інших спадкоємців, що прийняли спадщину, не має.

Ст. 1216 ЦК України, обумовлюється, що спадкування є перехід прав і обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Позивач отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельний пай не має можливості, у зв'язку з тим, що померлий батько ОСОБА_5 не встиг отримати на своє ім'я Державний акт на право приватної власності на землю.

Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі вказаної статті Цивільного кодексу України позивач є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки ОСОБА_4 є дочкою померлого, що підтверджується матеріалами справи. Також відповідно до довідок Святогорівської селищної ради Добропільського району Донецької області вбачається, що позивач проживала разом з померлим батьком за адресою в АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, враховуючи, що позивач ОСОБА_4 прийняла фактично спадщину після померлого ОСОБА_5, до якої входить і земельна ділянка, але ж за життя померлий ОСОБА_5 не встиг отримати Державний акт на земельну ділянку.

Враховуючи, що позивач із-за відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку (державного акту) на імя ОСОБА_5 не може реалізувати своє право через нотаріальну контору відповідно до закону, при тому що вона є спадкоємцем після смерті батька, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і за позивачем слід визнати, в порядку спадкування, право власності на земельну ділянку.

Згідно ст.321 ЦК України і ст. 41 Конституції України право власності є нерушимим. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійснення.

Відповідно до ст. 328 ч. 2 ЦК України, право власності вважається таким, що набуте правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

У зв'язку з викладеним, суд вважає, що вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню в повному обсязі, знайшли своє обґрунтування та підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 14, 130, 209, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 321, 328, 1261 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Добропільської райдержадміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, треті особи Святогорівська селищна рада Добропільського району Донецької області, Управління Держгеокадастру у Добропільському районі Донецької області, - задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5, який помер 08 жовтня 2010 року, на земельну частку (пай), після розпаювання ВАТ «Вірівське» Святогорівської селищної ради Добропільського району Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів після проголошення рішення.

Складено одноособово у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя С.О.Діденко