07.10.2016 У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 2-о/331/115/2016
07 жовтня 2016 року місто Запоріжжя
Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -
У вересні 2016 року, заявник ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернувся до суду з заявою, в якій просить суд: встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 11.09.1981 року до 15.10.2011 року з метою реалізації права на спадкування частки майна.
Суддя вважає, що у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 слід відмовити виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Головною відмінністю окремого провадження від інших процесуально правових інститутів захисту порушеного права є відсутність спору про право, адже суд лише засвідчує наявність факту, а не вирішує спірні відносини, оскільки особа, яка має будь-яке право, не може його здійснити через те, що факти, які це право підтверджують, не є очевидними і потребують перевірки та підтвердження відповідними доказами.
Частиною 1 статті 256 ЦПК України встановлено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядаються судом за правилами розділу ОСОБА_4 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України судді відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.
Суддя, ознайомившись зі змістом заяви та матеріалами, що до неї додані, та враховуючи, що заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення юридичного факту з метою вирішення в майбутньому питання про поділ майна, тобто вбачається спір про право, вважає за потрібне відмовити у відкритті провадження у справі, оскільки вказана заява не підлягає розгляду у судах в порядку окремого провадження, в наслідок невідповідності положенням ст. 234 ЦПК України та розяснити заявнику його право звернення до суду з позовною заявою про поділ спадкового майна та одночасно встановленням факту, що має значення для вирішення справи по суті .
Відповідно до ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви або скарги.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 122, 209, 210, 234, 256, 293 ЦПК України, суддя, -
Відмовити у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.
Одночасно суд розяснює заявнику його право на звернення до суду в порядку встановленим законодавством.
Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі міста Запоріжжя Запорізької області повернути ОСОБА_1, сплачений за квитанцією № 3 від 05.10.2016 року, судовий збір у розмірі 290 гривень 00 копійок (двісті девяносто гривень нуль-нуль копійок).
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя: В.М.Світлицька