Справа № 145/1262/16-ц
Провадження № 2/145/688/2016
РІШЕННЯ

іменем України

"30" вересня 2016 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Мазур О.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області, ОСОБА_4 РДА Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 23 жовтня 2002 року померла ОСОБА_5, яка до дня смерті проживала і була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3, 57 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності КСП «Хлібороб» с. Гришівці Тиврівського району Вінницької області.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт від 01 жовтня 2002 року, посвідчений секретарем виконкому ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 74, яким усе своє майно заповіла їй. На час відкриття спадщини заповіт не змінено і не відмінено.

Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_5 немає.

Вона прийняла спадщину в силу ст. 549 ЦК України 1963 року, фактично до шести місяців з часу її відкриття вступивши у володіння та управління спадковим майном, а саме заволоділа речами предметами домашнього вжитку та правовстановлюючими документами на майно спадкодавця.

Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дану земельну частку (пай) їй було відмовлено в зв'язку з тим, що у неї на руках відсутній оригінал сертифіката про право на вказану земельну частку (пай) на ім'я спадкодавця.

Просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3, 57 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, яка померла 23 жовтня 2002 року в с. Гришівці Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не з'явився. ОСОБА_3 сільська рада просить справу розглянути у відсутності її представника, позов визнає.

Представник відповідача ОСОБА_4 РДА в судове засідання не з'явився, подав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

23 жовтня 2002 року померла ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 5), яка до дня смерті проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради № 305 від 01.07.2016 року (а.с. 12).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3, 57 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності КСП «Хлібороб», с. Гришівці Тиврівського району Вінницької області.

ОСОБА_5 за життя була членом КСП «Хлібороб» с. Гришівці Тиврівського району Вінницької області і мала право на земельну частку (пай) в землях даного КСП відповідно до Державного акта на право колективної власності на землю, виданого на КСП «Хлібороб» 26 грудня 1995 року та Списку членів КСП, долученого до нього, в якому вона вказана за № 133.

Згідно з Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8.08.1995 р № 720/95 право на земельну частку (пай) мали усі члени КСП, внесені до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. №7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010р.№ 2), член колективного сільськогосподарського підприємства (КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Про цьому право спадкодавця на земельну частку (пай) було посвідчене сертифікатом серії ВН № 0129438, виданим ОСОБА_4 районною державною адміністрацією 27 березня 1997 року на підставі розпорядження ОСОБА_4 райдержадміністрації від 26 грудня 1996 року № 404-р., який втрачено.

Нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю) становить 96942,73 грн., що стверджується витягом про нормативно-грошову оцінку земельної частки, наданим відділом Держгеокадастру від 12.07.2016 року. №435/86-16.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт від 01 жовтня 2002 року, посвідчений секретарем виконкому ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 74, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_2 (а.с. 7). На час відкриття спадщини заповіт не змінено і не відмінено.

Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_2 немає.

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 44827006 від 19.08.2016 року спадкова справа після смерті ОСОБА_5 в Спадковому реєстрі не зареєстрована.

ОСОБА_2 прийняла спадщину в силу ст.. 549 ЦК України 1963 року, так як в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вступила у володіння спадковим майном, про що свідчить наявність у неї свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння №38 від 1.11.1990року та страхового свідоцтва про страхування будівель на ім'я ОСОБА_5 №05630000, копії яких містяться в справі (а.с. 13,14) (п. 113 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дііі нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994 року чинної на час відкриття спадщини, ст..549 ЦК УРСР).

Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК України 1963 р. прийнята спадщина визнавалась належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

Заборони на вказану земельну частку (пай) немає, що стверджується довідкою виконкому ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області № 366 від 04.08.2016р. (а.с. 11).

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_4 держнотконтори від 29.07.2016 р. №1217/02-31 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на дану земельну частку, так як не надано сертифіката на земельну частку (пай).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України України , 1218, 1233, 1268 ЦК України, Указом Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям",

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 3,57 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 23 жовтня 2002 року в с. Гришівці Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_8