Справа № 185/2835/16-ц
Провадження № 2/185/1912/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності, суд -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року, відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальної справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, ОСОБА_1 звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності, в якій просила суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.12.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3, р.№ 2063. У 2014 році, у зв'язку з активною фазою проведення АТО, було втрачено оригінали правовстановлюючих документів, що підтверджують її право власності на вищевказану квартиру. Отримати дублікати правовстановлюючих документів також не можливо. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 53986631 від 25.02.2016 року її право власності на вищевказану квартиру не скасоване , не припинено, не переоформлене будь-яким чином. У зв'язку з зазначеним, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі.

Відомостей про неможливість зявитися в судове засідання представник відповідача суду не надав. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом по справі встановлено, що 08 грудня 1999 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_1 з другою сторони було укладеного договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, який був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3, р.№ 2063. Зазначений договір купівлі-продажу був зареєстрованим у Державному комунальному підприємстві Бюро технічної інвентаризації м. Донецька 09.12.1999 року.

У 2014 році, у зв'язку з активною фазою проведення АТО, позивачем були втрачені оригінали правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_2, що підтверджують її право власності на зазначену квартиру. Отримати дублікати правовстановлюючих документів також не можливо.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 53986631 від 25.02.2016 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.12.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3, р.№ 2063.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 10, 60, 131, 174, 210-215, 224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційного порядку.

Суддя: В.М. Бондаренко