УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Колодійчука В.М., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про визнання батьківства, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 02 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання батьківства, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач зазначав, що з початку 2008 року він проживав з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу у зв'язку з тим, що відповідач була неповнолітньою. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_6, але у зв'язку з неналежним оформленням паспорта позивача, запис про батька дитини державний орган реєстрації актів цивільного стану здійснив за заявою матері дитини, не вказавши позивача ОСОБА_4 батьком дитини.

Посилаючись на те, що з вересня 2009 року сторони припинили сімейні відносини і відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, ОСОБА_4 просив суд задовольнити, а саме: визнати його батьківство по відношенню до ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1; зобов'язати міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни до журналу реєстрації та свідоцтва про народження дитини; зобов'язати відповідача надати йому дозвіл на спілкування з сином.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2015 року в задоволенні позову про визнання батьківства відмовлено.

Додатковим рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2015 року в задоволенні позову про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 02 грудня 2015 року заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2015 року в частині вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання батьківства скасовано і ухвалено нове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Визнано, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_6, актовий запис про народження № 2352 від 28 липня 2009 року, внесений міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції.

Зобов'язано міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції внести зміни до актового запису № 2352 від 28 липня 2009 року про народження ОСОБА_6 вказавши, що батьком дитини є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду і залишити в силі судове рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального і матеріального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні вимог позивача про визнання батьківства, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів на підтвердження цих вимог.

Апеляційний суд з такими висновками не погодився, встановив, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживав з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, однією сім'єю без реєстрації шлюбу з початку 2008 року по вересень 2009 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, не перебуваючи у шлюбі, народила сина - ОСОБА_6.

В актовий запис про народження № 2352 від 28 липня 2009 року відомості про дитину державний орган реєстрації актів цивільного стану здійснив за заявою матері дитини.

На переконання апеляційного суду, факт батьківства відповідача відносно дитини підтверджується наявною в матеріалах справи заявою ОСОБА_5 до суду про зниження шлюбного віку, яку вона подавала до суду 18 березня 2009 року (а. с. 10), а також іншими зібраними у справі доказами.

Зазначені докази відповідач належним чином не спростувала. Більше того, в суді апеляційної інстанції відповідач не заперечувала, що батьком її дитини є саме позивач у справі.

Відповідно до правил ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Враховуючи встановлені апеляційним судом обставини та положення ст. 128 СК України, вимоги позивача про визнання батьківства апеляційним судом визнано обґрунтованими і ухвалено у справі в цій частині нове судове рішення про задоволення позову. Інші задоволені апеляційним судом позовні вимоги є похідними.

Доводи касаційної скарги та наявні в матеріалах справи документи не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 02 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

О.В.Кафідова

І.М. Фаловська