Справа № 203/5199/15-ц
Провадження № 2-з/0203/53/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2016 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Єдаменко С.В., ознайомившись з заявою позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа № 203/5199/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання про визнання договору дійсним, визнання права власності на майно.

ОСОБА_2 канцелярію суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позовних вимог, у якій він просить накласти арешт та заборону відчуження накладення арешту та заборони відчуження на квартиру № 5 в будинку № 35 «а» по вул. Шмідта, м. Дніпропетровську. Заява мотивована тим, право власності було переоформлено на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, яке вже скасоване, на цей час сторонніми особами робляться спроби оформити право власності на спірну квартиру з метою здійснення її відчуження, що може зробити неможливим виконання судового рішення.

Заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Положеннями ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивач надав заяву про забезпечення позовних вимог до якої додану заяву про звільнення від сплати судового збору. Ухвалою від 25 квітня 2015 року позивача звільнено від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 57360958 від 14 квітня 2016 року право власності на спірну квартиру зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2.

Оскільки предметом спору по справі є визнання права власності на майно, вказане у заяві і належне відповідачу, існує можливість оформлення прав на нього за сторонніми особами та здійснення його подальшого відчуження, що утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення, необхідно заборонити відчуження квартири № 5 в будинку № 35 «а» по вул. Шмідта, м. Дніпропетровську до вирішення спору. При цьому такий вид забезпечення позовних вимог буде співмірним із заявленими позивачем вимогами.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151 153, ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовних вимог у цивільній справі № 203/5199/15-ц задовольнити частково.

Заборонити відчуження квартири № 5 в будинку № 35 «а» по вул. Шмідта, м. Дніпропетровську, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В. Єдаменко