Номер провадження: 22-ц/785/3104/16
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Таварткіладзе О.М., Погорєлової С.О.,

з участю секретаря судового засідання - Лопотана В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» Рогожіної Ірини Борисівни на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.02.2016 року,

встановила :

30.03.15 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовними вимогами, в яких просить суд стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором та процентами у загальному розмірі 10270,60 доларів США та судовий збір, мотивуючи це тим, що між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0 від 11.07.2008 року, у відповідності з яким ОСОБА_2 отримав кредит в іноземній валюті в сумі 40000,00 доларів США, строком з 11.07.2008 року по 11.07.2018 року, та зобов'язався використовувати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісії у встановлені договором терміни. Наданий ОСОБА_2 кредит також забезпечений порукою ОСОБА_3, яка відповідно до умов договору поруки, на добровільних засадах взяла на себе обов'язок відповідати перед кредитором за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за користування кредитних коштів, штрафних санкцій. Однак, відповідачі не виконали перед позивачем своїх зобов'язань по укладеним договорам, у зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду з відповідним позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.02.2016 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково.

Стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором та процентами у загальному розмірі 10270,60 доларів США, що на день винесення рішення складає, з урахуванням курсу валют НБУ 277508,53 (двісті сімдесят сім тисяч п'ятсот вісім грн. 53 коп.) гривень, з яких 9746,85 доларів США - заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1517,54 доларів США за строк з 12.05.2014 року по 25.03.2015 року; 523,75 доларів США - заборгованість за процентами, в тому числі прострочена заборгованість у розмірі 389,63 доларів США за строк з 12.05.2014 року по 10.03.2015 року. Стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 13.08.2014 року по 25.03.2015 року та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 13.08.2014 року по 25.03.201 року в загальної сумі, з урахуванням ч.3 ст. 551 ЦК України, 1000 ( одної тисячі) гривень. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ПАТ «УкрСиббанк» - Рогожіна І.Б. подала апеляційну скаргу, в якій в якій з посиланням на порушення судом норм процесуального та не правильне застосування матеріального права просить рішення змінити, а саме: виключити з резолютивної частини рішення гривневий еквівалент 277508,53 грн., в іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційну скаргу Рогожіна І.Б. обґрунтовує тим, що між заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню саме в іноземній валюті та визначаючи у резолютивній частині рішення гривневий еквівалент, суд першої інстанції невірно застосував норми права та фактично вийшов за межи заявлених позивачем вимог.

В іншій частині рішення не оскаржене, тому не є предметом апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0 від 11.07.2008 року, у відповідності з яким ОСОБА_2 отримав кредит в іноземній валюті в сумі 40000,00 доларів США, строком з 11.07.2008 року по 11.07.2018 року, відповідно до якого банк надав останньому кредитні кошти сумою 40000,00 дол. США, а останній зобов'язався використовувати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісії у встановлені договором терміни.

В забезпечення виконання зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 11.07.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 216704 від 11.07.2008 року, відповідно до умов якого ОСОБА_3 поручилася перед АКІБ «Укрсиббанк» відповідати по зобов'язанням ОСОБА_3 за невиконання ним умов кредитного договору (а.с. 28-30).

Частково задовольняючи позовні вимоги та стягуючи заборгованість за кредитним договором, суд першої інстанції в резолютивній частині рішення вказав гривневий еквівалент цієї заборгованості.

Проте з цим погодитись неможна виходячи з наступного.

Cудом першої інстанції не враховано те, що відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до вимог ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозит) одна сторона (банк) ,що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановленому договором.

Відповідно до п.1.1 договору про надання споживчого кредиту №0 від 11.07.2008 року сторони передбачили предметом договору надання банком кредиту (грошових коштів) в іноземній валюті - доларах США та зобов'язання позичальника повернути кредит так само в іноземній валюті.

Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього Декрету.

Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Апеляційним судом встановлена наявність у ПАТ «УкрСиббанк» ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями.

Відповідно до роз'яснень п.10 та п.12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізірованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку встановлених законом. У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України.

Крім того, згідно п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Тому у суду першої інстанції не було правових підстав для зазначення в резолютивній частині рішення гривневого еквіваленту заборгованості за кредитним договором.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 24 вересня 2014 року № 6-145 цс 14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене та помилково допустив зазначення в резолютивній частині рішення гривневого еквіваленту заборгованості за кредитним договором, яке підлягає виключенню з резолютивної частини рішення суду першої інстанції, що відповідно до п.3ч.1 ст.307 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до п.3 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга представника ПАТ «УкрСиббанк» - Рогожіної І.Б. підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» Рогожіної Ірини Борисівни - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.02.2016 року - змінити, виключивши з резолютивної частини рішення гривневий еквівалент 277508,53 грн.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: С.О.Погорєлова

О.М.Таварткіладзе