Справа № 461/1591/16 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/783/3006/16 Доповідач в 2-й інстанції: Бакус&nbsp; В.Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретар: Симець В.І.,

з участю: старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Скоп Т.А., боржника ОСОБА_3, представника стягувача Львівського міського центру зайнятості - Водолазського Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 10 березня 2016 року у справі за поданням старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Скоп Т.А. про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, -

встановила:

ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10 березня 2016 року подання старшого державного виконавця Личаківського ВДВС ЛМУЮ задоволено та тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до сплати заборгованості згідно виконавчого листа № 830/2219, виданого 21.09.2015 року Львівським окружним адміністративним судом.

Ухвалу оскаржила ОСОБА_3, просить її скасувати й постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання, посилаючись на те, що така ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Заявник, зокрема, зазначає, що в справі відсутні докази її ухилення від виконання судового рішення, а наявність самого зобов'язання не є підставою для задоволення подання державного виконавця.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу - боржника ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Скоп Т.А. та представника стягувача Львівського міського центру зайнятості - Водолазського Д.Д. на заперечення апеляційної скарги, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши подання державного виконавця та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Розглядаючи подання державного виконавця районний суд зробив висновок, що оскільки у ОСОБА_3 мається невиконане зобов'язання, покладене на неї виконавчим листом, відтак зазначене є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Однак з таким висновком погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України».

Відповідно до ст. 6 цього Закону, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

У відповідності до п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього за рішенням суду.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, що в даному випадку відсутнє. А саме посилання державного виконавця як на підставу задоволення подання - наявність зобов'язання у боржника, не може бути підставою для його задоволення.

В матеріалах справи відсутні докази ухилення ОСОБА_3 від виконання судового рішення, а наявність у неї самого зобов'язання не є підставою для задоволення подання державного виконавця.

За таких обставин, ухвала районного суду підлягає до скасування з прийняттям нової - про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312 , п. 6 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 10 березня 2016 року скасувати й ухвалити нову, якою у задоволенні подання старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Скоп Т.А. про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий Бакус В.Я.

Судді: Гірник Т.А.

Левик Я.А.