Справа № 626/424/16-ц
Провадження № 2/626/226/2016
15.04.2016 року м. Красноград
Красноградський районний суд Харківської області
у складі: головуючого - судді Константинова Д.С.
за участю секретаря Кузнєцової О.М.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3. в якому просить визнати відповідачку та її сина такими, що втратили право користування будинком за адресою: вул. Миру ( Кірова) буд. 17 в с. Жовтневе, Красноградського району, Харківської області.
В судовому засіданні позивач пояснив, що на праві власності йому належить житловий будинок за адресою: вул. Миру ( Кірова) буд. 17 с. Жовтневе, Красноградського району Харківської області. За вищевказаною адресою також була зареєстрована з 06.03.2014 року відповідачка ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З дня реєстрації відповідачка фактично в будинку не проживала. На даний час вона проживає в с. Подвір»ївка, Кельменецького району, Чернівецької області. На неодноразові звернення вирішити питання в добровільному порядку відповідачка не реагує. Позивач не має змоги оформити субсидію на будинок та в повній мірі користуватися правами на даний будинок, тому і просить суд визнати ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Відповідачка в судове засідання не зявилась. Про день та час розгляду справи повідомлена належним чином.
Так, як відповідачка в судове засідання не зявилась, про місце та час розгляду справи була повідомлена у встановленому порядку, від неї до суду не надходило заяви про розгляд справи за її відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересі.
Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок за адресою: вул. Миру ( Кірова) буд. 17 с. Жовтневе, Красноградського району, Харківської області, що підтверджується копією договору купівлі продажу від 04.06.2010 року ( а.с. 5) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( а.с.8).
Дані обставини ніким по справі не заперечуються, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають.
Відповідно до ст. 2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року N 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Згідно ст. 6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На даний час встановлено, що відповідачка разом зі своїм сином в вищезгаданому будинку не проживають, що підтверджується актом від 16.02.2016 року складеним депутатом Піщанської сільської ради ( а.с.6), а відомо, що вона проживає фактично в с. Подвір»ївка, Кельменецького району, Чернівецької області.
Частина 4 ст. 29 ЦК України передбачає, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років,є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Таким чином місце проживання малолітнього сина відповідачки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є місце фактичного проживання його матері - с. Подвір»ївка, Кельменецького району, Чернівецької області.
Вимоги позивача також підтверджуються показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які підтвердили, що відповідачка разом зі своїм малолітнім сином в будинку позивача не проживає.
За змістом ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
На підставі ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_2 разом зі своїм сином ОСОБА_3 дійсно не проживають в будинку по вул. Миру (Кірова) буд. 17, с. Жовтневе, Красноградського району, Харківської області, який належить позивачеві на праві власності, але залишаються зареєстрованими в ньому, чим порушують його право власника на володіння та користування будинком.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_2 та малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування житловим приміщення, а саме будинком № 17 по вул. Миру (Кірова) в с. Жовтневе Красноградського району Харківської області.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 29, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 3,4, 57-60 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати такими, що втратили право користування житловим приміщення, а саме будинком № 17 по вул. Миру ( Кірова) в с. Жовтневе, Красноградського району Харківської області з 01 січня 2013 року.
Копію заочного рішення направити ОСОБА_2 рекомендованим листом із повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Після перегляду заочного рішення, його може бути оскаржено в апеляційній інстанції.
Апеляційна скарга на рішення суду, після перегляду заочного рішення, подається протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення в апеляційний суд Харківської області через Красноградський районний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: