Справа № 234/1168/16-ц
Провадження № 2/234/2882/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Демидової В.К.,

при секретарі - Синельник І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про встановлення права платити фіксовану ціну за автомобіль,-

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про встановлення права платити фіксовану ціну за автомобіль.

Свої вимоги мотивує тим, що 13 березня 2013 року між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО» був укладений договір № 700551 про покупку автомобіля KIACoul , вартістю 144320,00 грн.

27 вересня 2013 року між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО» був підписаний Додатковий договір про стан розрахунків за Договором про адміністрування на дату надання права на отримання автомобіля до договору № 700551 від 13 березня 2013 року.

16 жовтня 2013 року був підписаний трьохсторонній договір № 314206-Y10027 з додатками 1і 2 між продавцем - ПАТ «Донецьк - Авто», платником - ТОВ «АВТО ПРОСТО» та покупцем - ОСОБА_1

18 жовтня 2013 року він отримав автомобіль KIACoul , вартістю 144320,00 грн. від ТОВ «АВТО ПРОСТО» , місячна оплата за авто становила 2589,11 грн.

24 жовтня 2013 року був підписаний договір застави на автомобіль KIACoul , вартістю 144320,00 грн. між позивачем - заставодавцем і відповідачем - заставодержателем. Протягом наступного часу після отримання автомобіля він продовжує виплачувати його вартість у розстрочку платежу. І з кожним місяцем зростає сума по розстрочці платежу, але він вважає, що оскільки він вже отримав автомобіль, то сума його оплат повинна відображати ринкову вартість автомобіля на момент його отримання і не повинна зростати. Відповідач з кожним місяцем збільшує ціну. Вважає, що це неправомірно і звертається за захистом своїх майнових прав до суду тому, що вищезначене є порушенням п.13 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» де зокрема зазначено, що незаконно визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору. Вважає, що умови договору № 700551 ТОВ «АВТО ПРОСТО» є несправедливими та непрозорими, унаслідок чого утворюється істотний дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду споживачеві, і що ТОВ «АВТО ПРОСТО» здійснює нечесну підприємницьку практику, оскільки діяльність ТОВ «АВТО ПРОСТО» вводить споживача в оману, фонди групи з придбання автомобіля формуються виключно за рахунок внесків інших учасників системи, без залучення коштів ТОВ «АВТО ПРОСТО», а оплата товару здійснюється за кошти, внесені учасниками ТОВ «АВТО ПРОСТО», в подальшому учасник АВТО ПРОСТО , який отримав товар, сплачує внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам АВТО ПРОСТО, тобто один учасник програми за свої власні кошти, без існування коштів відповідача оплачує товар іншому учаснику програми.

Умовами спірного договору № 700551 від 13 березня 2013 року взагалі не зазначена відповідальність відповідача у випадку порушення або не виконання умов АВТО ПРОСТО, що є порушенням ч.ч. 1, 2, 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, спірний договір містить ознаку, зазначену в п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону про захист прав споживачів, а тому такі умови договру слід визнати як несправедливі. Також в договорі № 700551 від 13 березня 2013 року не встановлено строк, після якого договір припиняє свою дію. Негативна позиція відповідача по відношенню до його фінансових інтересів унеможливило врегулювання спірних питань способом взаємних компромісів, що і привело до ситуації, коли він вимушений звернутися за захистом своїх майнових інтересів до суду.

Тому просить, зобов'язати відповідача встановити фіксовану суму щомісячних оплат по договору № 700551 від 13 березня 2013 року у відповідності з тією, що була на момент отримання автомобіля KIACoul, вартістю 144320,00 грн., а саме станом на 18 жовтня 2013 року в сумі 2589,11 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити.

Представник відповідача - ТОВ «АВТО ПРОСТО» в судове засідання не зявився. Надіслав до суду пояснення та заперечення, просив розглядати справу без їх участі. В запереченні зазначив, що між ТОВ "АВТО ПРОСТО" та ОСОБА_1 було укладено договір № 700551 від 13 березня 2013 року. Предметом договору є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання Автомобіля, а не купівля - продаж автомобіля, тим більше вартість послуг чітко зазначена в додатку № 1 до договору і складає 0,415% від поточної ціни автомобіля на місяць + ПДВ, розмір вступного внеску 3% від поточної ціни автомобіля на місяць+ ПДВ.

Додаткова угода укладена в рамках системи послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів (автомобілів) в групах АвтоТак, яку створено ТОВ "АВТО ПРОСТО". Система встановлює відповідні механізми, які забезпечують придбання кожним із учасників автомобіля шляхом сплати його ціни невеликими щомісячними внесками протягом декількох років.

При виконанні договору з учасниками, укладеними в рамках системи АвтоТак, ТОВ "АВТО ПРОСТО" надає учасникам послуги, що направлені на придбання автомобіля на основі системи АвтоТак. Ці послуги полягають в формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах асигнаційних актів, а також інші послуги, передбачені договором. Укладений між ТОВ "АВТО ПРОСТО" та ОСОБА_1 складається з основного тексту договору та Додатку № 1. Всі додатки підписані сторонами і є невід'ємними частинами договору .

Договір та Додаток № 1 до нього містять опис послуг, що надаються ТОВ "АВТО ПРОСТО". Опис послуг приведено детально, щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов договору. Таким чином, позивачу до підписання договору , довелась вичерпна інформація про послуги, що надаються відповідачем.

Підпис Учасника в договорі стоїть поряд зі вказаною статтею, що є свідченням обізнаності позивача як відносно предмету договору , так і щодо його прав та обов'язків за договором.

Підписавши договір учасник має 14 днів на додаткове детальне ознайомлення з його умовами, а також прийняття остаточного рішення про участь чи відмову від участі в системі АвтоТак, причому у разі відмови йому були б повернуті всі сплачені ним кошти. Про своє рішення учасник має повідомити ТОВ «АВТО ПРОСТО» шляхом подання заяви до центрального офісу. Неподання своєї заяви про розірвання договору згідно п.12.1.5 ст.12 Розділу 11 договору та підпис позивача на договорі та додатках до нього є доказом того, що позивачу були повністю зрозумілі усі визначення, умови та зміст договору і додатків до нього, і що сторони досягли домовленості з усіх істотних для них умов.

Так відповідно до умов додатку № 1 та договору, 100-відсоткова вартість автомобіля розподілена на 84 щомісячні платежі, кожен з яких становить1,1905% від поточної ціни автомобіля (1,1905% х 84 місяці= 100% поточної ціни автомобіля).

Таким чином розподілено і загальну вартість послуг відповідача, щомісячний розмір платежу за які становить 0,415% від поточної ціни автомобіля (0,415% х 84 місяці= 34,86% від поточної ціни автомобілі).

Отже позивач, станом на сьогоднішній день, сплачуючи залишок періодичних платежів, повинен сплачувати і залишок щомісячної винагороди товариства (оплата послуг) загальна вартість якої також розподілена на 7 років (84 місяці).

Крім того, ст. 2 Розділу 1 договору позивачу надано право на дострокове виконувати договір.

Квитанція на дострокове погашення платежів за договором розраховувалась відповідно до поточної ціни автомобіля, якала діяла на момент звернення з пропозицією дострокового виконання договору.

Враховуючи вищевикладене, просять відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 13 березня 2013 року між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_1 укладений договір № 700551 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі, предметом якого є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання Автомобіля.

Договір укладається шляхом його підписання сторонами договору та підписання додатку №1 , який є невід'ємною частиною договору.

Укладений між ТОВ "АВТО ПРОСТО" та ОСОБА_1 договір складається з основного тексту договору та додатку № 1.

Договором та додатком №1 до договору чітко передбачено зобов'язання позивача, щодо здійснення платежів за договором та їх розмір.

Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Цивільне законодавство базується на принципі обов'язкового виконання сторонами зобов'язань за договором. Відповідач свої зобов'язання виконав у повному обсязі. За загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не передбачено договором або законом.

Статтею 652 ЦК України передбачено можливість зміни договору за згодою сторін у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору.

Судом встановлено, що 16 жовтня 2013 року між ПАТ «Донецьк -Авто», ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_1 був укладений договір № 314206-Y10027, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність отримувача, а платник - оплатити продавцеві вартість автомобіля, на умовах цього договору.

В судовому засіданні встановлено та не заперечено позивачем, що позивачу був переданий автомобіль марки KIACoul, згідно акту № 10027 передачі - прийняття автомобіля від 18 жовтня 2013 року.

Механізм визначення ціни автомобіля детально викладений в Правилах функціонування системи придбання в групах АвтоТак.

Розмір оплати послуг (адміністративні витрати) встановлений у відсотках, а не в твердій сумі. Позивачем та відповідачем погоджено, що розмір кожного повного щомісячного внеску (у тому числі адміністративних витрат) визначатиметься у відсотках до встановленої щомісячно Виробником чи Імпортером актуальної ціни автомобіля.

Право на розрахунок щомісячних платежів у відповідності до Поточної ціни товару (Автомобіля) також закріплено в Ліцензійних умовах провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, затверджених Розпорядженням № 1676 від 09.10.2012 року Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг "Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах", зокрема, відповідно до п. 6.2. Ліцензіат під час провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах з урахуванням вимог цих Ліцензійних умов може: змінювати розмір періодичних платежів на підставі зміни поточної ціни товару, встановленої постачальником.

Згідно зі ст. 632 Цивільного кодексу України "ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін". Зазначення в договорі вартості послуг (ціни договору) не в твердій сумі, а у відсотках від певного, взаємно обраного, критерію не протирічить чинному законодавству, а тому жодним чином не порушує прав споживача.

Вимога позивача, в якій він просить суд встановити розмір внеску за договором за фіксованою ціною автомобіля в розмірі 2589,11 грн., що діяв на момент отримання автомобіля є необгрунтованою. Позивач не зазначає ані розрахунку з якого він виходить, заявляючи вимогу, ані положень договору з яких він виходить , ані положення цивільного законодавства, визначаючи розмір внеску. Умови договору про застосування актуальної ціни автомобіля до розрахунку щомісячних внесків не порушують принцип добросовісності, оскільки ціна автомобіля може як збільшуватись так і зменшуватись, що відповідно і відбувається. Ціна автомобіля безпосередньо залежить від економічної ситуації в державі та курсу долара США до гривні, а відповідно формування вартості автомобіля лежить поза контролем сторін договору.

Твердження позивача, що умови спірного договору , виходячи з вимог Закону про «Захист прав споживачів» є несправедливими, суд вважає не доведеним, оскільки питання невідповідності умов договору, які укладаються з ТОВ «АВТО ПРОСТО» нормам ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» вже була предметом розгляду у Верховному Суді України, за наслідком якого було винесено Постанову № 6-40цс13 від 11.09.2013 року відповідно до якої:

«Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в ч. 2 ст. 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов 'язків на шкоду споживача. Аналізуючи норму ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», молена дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. З, ч. З ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови завдають шкоди споживачеві».

Проводячи системний аналіз умов договору через призму вимог, встановлених ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» приходимо до наступних висновків.

По-перше, умови договору про застосування актуальної ціни автомобіля до розрахунку щомісячних внесків не порушують принцип добросовісності, оскільки ціна автомобіля може як збільшуватись так і зменшуватись, що відповідно і відбувається. Ціна автомобіля безпосередньо залежить від економічної ситуації в державі та курсу долара США до гривні, а відповідно формування вартості автомобіля лежить поза контролем сторін договору.

По-друге, відсутній дисбаланс прав та обов'язків на шкоду позивача, як споживача. Відповідач за договром має набагато більше зобов'язань та менше прав ніж Позивач.

По-третє, відсутня шкода яку завдано умовами договору позивачу як споживачу.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 13 берзня 2013 року під час укладення договору , отримав примірник договору та додатки до нього, які містять опис послуг ТОВ «АВТО ПРОСТО».

Відповідно до п.19.2 ст.19 договору, підписання цього договору та додатків до нього є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами його умов умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом договору з додатками до нього.

Згідно з п. 12.1.5 ст.12 Розділу 11 договору , учаснику надається 14 днів для того, щоб він міг детально ознайомитися та прийняти чи відмовитись від участі в системі «Авто Так». При цьому в разі розірвання договору протягом 14 днів з дати його підписання учаснику повертається сума всіх коштів, внесених ним на рахунок ТОВ «АВТО ПРОСТО». Для цього необхідно письмово повідомити ТОВ «АВТО ПРОСТО» про розірвання угоди.

Однак позивач ОСОБА_1 із заявою про розірвання угоди в 14 -ий термін до ТОВ «АВТО ПРОСТО» не звертався, що свідчить про його розуміння та згоду з усіма умовами угоди.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, та вирішуючи вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача щодо зобов'язання встановити фіксовану ціну щомісячних проплат у відповідності з тією, що була на момент отримання авто, а саме: 18 жовтня 2013 року місячна оплата становить 2589,11 грн., враховуючи, що за наслідком укладення відповідного договору сторони взяли на себе певні зобов'язання, зокрема, відповідач взяв на себе зобов'язання надати позивачу фінансування на отримання автомобіля, а позивач виплатив відповідачу відповідні грошові кошти щомісячними платежами у порядку, розмірах та строки встановлені умовами договору, що і було виконано. Положення даного договору викладені у письмовій формі, не є незрозумілими та під час ознайомлення позивача з ними не могли залишитися поза його увагою або бути ним неправильно сприйнятими. Позивач з положеннями зазначеного договору погодився, підписавши його без зауважень, і тим самим добровільно прийняв на себе обов'язки, що з нього випливають.

Таким чином, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог позивача, а тому вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні.

Керуючись ст. ст. 7,10, 57-60, 209, 214, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про встановлення права платити фіксовану ціну за автомобіль - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.К.Демидова