Провадження №: 2/752/5001/16
У Х В А Л А

27.09.2016 року суддя Голосіївського районного суду Ладиченко С.В., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю та її поділ.

В С Т А Н О В И В :

Позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю та її поділ.

Позивач у порядку ст.ст.151,152 ЦПК України просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_3, а саме: на квартиру АДРЕСА_1.

На обґрунтування вимоги забезпечення позову зазначає, що 16.08.1997 року позивач одружився з відповідачем і з цього часу почали проживати в спірній квартирі. 25.11.1997 року позивач був прописаний в спірній квартирі, де зареєстрований до цього часу і постійно проживав до осені 2015 року. Кредит за спірну квартиру був сплачений в період часу з 18.11.1996 року по 2002 рік.

26.11.2009 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, але позивач залишався проживати в спірній квартирі, адже відповідач не заперечувала його права на ? частину спірної квартири.

В 2015 році помер батько позивача, і з цього часу відповідач почала уникати конкретних відповідей щодо поділу спірної квартири і зазначила про те, що позивач не має права на її поділ, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

На даний час, вказане майно належить відповідачу і вона може його реалізувати, що ускладнить виконання рішення суду.

Перевіривши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суд дійшов до наступних висновків.

У порядку ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

В розумінні ст.ст. 151,152 ЦПК України, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Конкретні причини, з посиланням на докази, які призведуть до неможливості забезпечення виконання в майбутньому рішення суду, позивачем не вказані. Позивач не надає доказів на підтвердження можливості відчуження квартири АДРЕСА_2 відповідачем.

Разом з тим, предметом позовної заяви є визнання права власності на ? частину квартири АДРЕСА_2, проте позивач просить накласти арешт повністю на вищезазначену квартиру, що є не співмірним із заявленими позивачем вимогами.

При таких обставинах нема підстав для задоволення вимоги про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю та її поділ

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя С.В. Ладиченко