У х в а л а

іменем україни

27 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Парінової І.К., Дьоміної О.О., Маляренка А.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 05 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (далі - ПАТ «Страхова Група «ТАС»), обґрунтовуючи вимоги тим, що 26 квітня 2014 року на перехресті вулиць Б. Вишневецького-Хрещатик у м. Черкаси з вини ОСОБА_5, який керував автомобілем «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), у результаті якої було пошкоджено належний йому на праві власності автомобіль «Рено Логан», державний номерний знак НОМЕР_2, а його дочці ОСОБА_6 заподіяно легкі тілесні ушкодження. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована у ПАТ «Страхова група «ТАС», яке виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 26 959 грн 55 коп. Посилаючись на викладене, позивач з урахувань уточнення позовних вимог остаточно просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь різницю між фактичним розміром шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, та виплатою страхового відшкодування у розмірі 8 863 грн 30 коп. та 25 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 квітня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 2 500 грн на відшкодування моральної шкоди, у тому числі заподіяної ОСОБА_6 У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 05 січня 2016 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 квітня 2015 року в частині відмови у задоволенні вимог про відшкодування майнової шкоди скасовано й ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 250 грн на відшкодування майнових збитків. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій й ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Судами встановлено, що 26 квітня 2014 року на перехресті вулиць Б. Вишневецького та Хрещатик у м. Черкасах з вини ОСОБА_5, який керував автомобілем «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1, сталася ДТП, у результаті якої завдано механічних пошкоджень автомобілю «Рено Логан», державний номерний знак НОМЕР_3, який належить на праві власності ОСОБА_4 А крім того, заподіяно легкі тілесні ушкодження дочці ОСОБА_4 - ОСОБА_6

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 липня 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні, передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення.

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15 квітня 2014 року № АС/3534813 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована у ПрАТ «СК «ТАС».

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 23 червня 2014 року № 033/14 загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля «Рено Логан», державний номерний знак НОМЕР_3, з урахуванням вартості запасних частин/деталей, складників, ремонтних робіт, витратних матеріалів та метизів становить 35 523 грн 61 коп., втрата товарної вартості - 0,00 грн, оскільки на автомобілі наявні інформативні ознаки, які свідчать про попередні ремонти, аварійні пошкодження та перефарбування автомобіля. Витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП - 300 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складників автомобіля становить 26 910 грн 30 коп. (а. с. 13, 20).

Відповідно до п. п. 4, 5 поліса обов'язкового страхування від 16 квітня 2014 року № АС/3534813 ліміт відповідальності страхової компанії на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, становить 100 000 грн, за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн, франшиза - 250 грн (а. с. 64).

Також встановлено, що позивачем проведено частковий ремонт автомобіля у товаристві з обмеженою відповідальністю «Автогор», за який сплачено кошти у розмірі 30 624 грн 68 коп., що є розміром фактичних витрат, понесених позивачем на відновлення пошкодженого транспортного засобу (а. с. 30, 31).

Згідно зі страховим актом від 25 вересня 2014 року № 205071/34/14 позивачу було сплачено страхове відшкодування у розмірі 23 458 грн 54 коп.

Відповідно до страхового акта від 02 березня 2015 року № 3973р/01/34/2015 страховою компанією було здійснено доплату страхового відшкодування ОСОБА_4 у розмірі 3 501 грн 01 коп.

Таким чином, ПрАТ «СК «ТАС» було виплачено позивачу страхове відшкодування у загальному розмірі 26 959 грн 55 коп.

За правилами ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1194 ЦК Українипередбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції, з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_5 як особа, винна у скоєнні ДТП, зобов'язаний відшкодувати позивачу шкоду у частині не покритій страховою виплатою, як передбачено ст. 1194 ЦК України.

Також, суди першої та апеляційної інстанцій, враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань, змін у звичному укладі життя позивача, з урахуванням вимог розумності, виваженості і справедливості, дійшли обґрунтованого висновку про стягнення на користь позивача моральної шкоди у розмірі 2 500 грн.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Докази та обставини, на які заявник посилається в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків суду першої інстанції у нескасованій апеляційним судом його частині та суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 квітня 2015 року у нескасованій його частині та рішення апеляційного суду Черкаської області від 05 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.К. Парінова

О.О.Дьоміна

А.В. Маляренко