Провадження №2/485/162/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді Кішковської З.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника третьої особи - ОСОБА_4,

прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури -Шалабоди Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Новотимофіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Снігурівської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив:

14 березня 2016 року орган опіки та піклування Новотимофіївської сільської ради подав до суду позов про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 стосовно сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, вказавши на ухилення відповідачів від виконання своїх обов"язків по вихованню дітей.

Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримала.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала. Суду пояснила, що на її поведінку у відношенні дітей безпідставні скарги подавалися батьками співмешканця ОСОБА_3 через їх неприязні стосунки. Факт залишення дітей без нагляду зафіксовано працівниками сільської ради один раз 01 березня 2016 року. Натепер вона змінила своє ставлення до виконання батьківських обов"язків. Пройшла протиалкогольне кодування. Хоча неофіційно, але має постійну роботу у сільгосппідприємстві. Забезпечує відвідування дітьми дитячого садка.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав. Ствердив, що вживав спиртні напої через негаразди у сім"ї, що викликало наступну негідну поведінку та невиконання батьківських обов"язків. Зараз він працює в м.Херсон на пункті прийому металобрухту неофіційно. Підшукує місце роботи з заключенням трудової угоди. Матері, з якою дитина постійно проживає, надає матеріальну допомогу для утримання, регулярно відвідує сина. Також, 30 березня 2016 року йому проведено імплантацію препаратом "Еспераль".

Представник органу опіки та піклування Снігурівської районної державної адміністрації підтримала висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. Показала, що попередньо відповідачка перебувала на обліку сімей, де не створено умов для проживання дітей. Після проведеної роботи ситуація у сім"ї покращилася і у 2015 році супровід сім"ї було припинено. Повторно на облік сім"ю поставлено після того, як у березні 2016 року працівники сільської ради застали дітей відповідачів вдома самих. Мати була десь у селі. Батько нетверезий на городі пиляв дрова. Хоча мати доглядає дітей належно, вони одягнені, здорові, забезпечені одягом і іншими необхідними речами, мають умови для проживання, часте вживання батьками спиртних напоїв створює небезпеку для здоров"я хлопчиків як фізичного так і психологічного.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за даними паспорта серії НОМЕР_1, виданого Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області 12 травня 2011 року має зареєстрованим місцем проживання с.Олександрівка Снігурівського району Миколаївської області. Фактично, згідно довідки від виконкому Новотимофіївської сільської ради Снігурівської району Миколаївської області вих.№245/4.3-16 від 10.03.2016 року мешкає в с.Новотимофіївка Снігурівської району Миколаївської області.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований мешканцем с.Михайлівка Снігурівського району Миколаївської області, що підтверджується записами паспорта серії НОМЕР_2, виданого Дніпровським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області 02 червня 1997 року.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого ВДРАЦС Снігурівського РУЮ Миколаївської області за актовим записом №41 в Книзі реєстрації народжень від 23.03.2011 року, матір"ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, є відповідачка ОСОБА_2 Батько дитини ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року, про що 21.02.2013 року складено відповідний актовий запис №63, місце реєстрації ВДРАЦС Снігурівського РУЮ Миколаївської області.

Батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, є відповідачі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що відповідає записам даних батьків у свідоцтві про народження дитини серії НОМЕР_4 виданому Олександрівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області за актовим записом №13, складеним 25 жовтня 2013 року.

Згідно довідки виконкому Новотимофіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області вих.№245/4.3-16 від 10.03.2016 року малолітні діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають з матір"ю ОСОБА_2

Позивач ствердив про ухилення відповідачів від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, у порядку ст.165 СК України, звернувшись до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав.

Між сторонами мають місце правовідносини щодо захисту інтересів неповнолітньої дитини, що регулюються Сімейним Кодексом України.

Відповідно до вимог ст.ст.150,180 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 4 ст.155 СК України передбачає, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України встановлюється, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

На підтвердження заявлених позовних вимог позивач надав суду характеристики на відповідачів, з яких вбачається, що ОСОБА_3 зарекомендував себе незадовільно, офіційно не працює, займається підсобним господарством, до старшого покоління відноситься з повагою, вживає спиртні напої; ОСОБА_2 за час проживання на території Новотимофіївської сільської ради Снігурівської району Миколаївської області негативної поведінки не виявляла, є неврівноваженою особою, періодично зловживає спиртними напоями, участі у громадському житті села не приймає, не працює, не користується повагою жителів села.

З представлених, набравших чинності, рішень Снігурівського районного суду Миколаївської області від 20 березня 2006 року та 10 листопада 2009 року вбачається, що ОСОБА_2 позбавлена батьківських стосовно трьох дітей.

По довідкам поліклініки Снігурівської ЦРЛ, датованим 04 вересня та 02 жовтня 2015 року відповідачі перебувають на диспансерному обліку у лікаря нарколога з діагнозом синдром залежності від алкоголю, стан відміни.

ОСОБА_2 за постановою судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16 червня 2014 року притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП по факту ухилення від виконання батьківських обов"язків, який встановлено у квітні 2014 року.

За складеними 10 квітня та 24 травня 2013 року актами обстеження матеріально-побутових умов життя за місцем проживання на той час відповідачів дітям не створені умови для проживання, мати у нетверезому стані, діти бездоглядні.

Соціальний супровід сім"ї ОСОБА_2 провадився Снігурівським районним центром СССДМ з 25 вересня 2012 року по 16 жовтня 2013 року з метою покращення проживання дитини в родині та вирішення алкогольної залежності матері. Проведені профілактичні бесіди і допомога в зборі та оформлені виплат по догляду за дитиною до трьох років мали позитивні наслідки, у зв"язку з чим справу соціального супроводу було закрито.

Однак, проводячи обстеження умов проживання сім"ї у січні та лютому 2016 року комісія вказала, що сім"я має постійне місце проживання в с.Новотимофіївка Снігурівського району, у будинку прибрано, охайно, в наявності необхідні меблі, є постільна білизна, дитячий одяг та взуття, для дітей іграшки та продукти харчування. Діти ходять до дитячого садка, мати по сезону працює на полі. У комісії зауважень до ОСОБА_2 не виникло.

01 березня 2016 року представники Новотимофіївської сільської ради Снігурівської району Миколаївської області при обстеженні умов проживання сім"ї ОСОБА_2 виявили, що відповідачки вдома не було, діти без догляду на подвір"ї і у будинку, де має місце безлад. Надалі на подвір"я прийшов ОСОБА_3 у нетверезому стані та поводився по відношенню до комісії агресивно. Обставини проведення перевірки підтвердила допитана свідком секретар сільської ради ОСОБА_9, вказавши, що старший син грався у дворі, менший був у хаті і плакав. До будинку не заходили, з дверей побачили, що там не прибрано. Потім прийшов ОСОБА_3 і погрожував їм. Попередньо до ОСОБА_2 за час проживання на території сільради зауважень не було і після вказаного випадку вона поводиться добре. Проживає з дітьми, водить їх у сусіднє село до дитсадка. Допитана ОСОБА_10 засвідчила, що дійсно 01 березня 2016 року ОСОБА_2 була нетвереза, але цей випадок був поодиноким.

Свідок ОСОБА_11 показала, що її син ОСОБА_3 співмешкав з ОСОБА_2 і є батьком ОСОБА_7. Відповідачі у 2015 році систематично допускали негідну поведінку, вживали спиртне, не приділяли уваги дітям. У зв"язку з чим вона та її чоловік неодноразово зверталися до відповідних служб. Свідок запевнила суд, що натеперішній час відповідачі змінили свою поведінку на краще. Обоє пройшли кодування від вживання алкоголю. Неофіційно але працевлаштовані, ОСОБА_3 в м.Херсон, ОСОБА_2 за місцем проживання на сільгоспроботах. Діти забезпечені всім необхідним, відвідують дитсадок. Вони доглянуті і на прояви піклування та любові з боку матері відповідають взаємністю. Стосунки між батьками теж налагоджуються. За окремого проживання, ОСОБА_3 постійно провідує сина, привозить гостинці та надає матері матеріальну допомогу на його утримання.

Згідно довідки Олександрівського дошкільного закладу від 12 квітня 2016 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відвідують дошкільний заклад з осені 2015 року.

Відповідачі підтвердили суду, що пройшли курс протиалкогольного лікування і 30 березня 2016 року їм проведено імплантацію препаратом "Еспераль".

Як зазначається принципом шостим Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, малолітня дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

У рішенні Європейського суду з прав людини, справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06), Страсбург, 18 грудня 2008 року, у п.п.47-50 Суд зазначив, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві". Визначаючи, чи було конкретне втручання "необхідним у демократичному суспільстві", Суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8. Суд наголосив, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з'ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків.

Згідно з п.15 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

За судового розгляду заявленого позову сторона позивача не довела ухилення відповідачів від передбачених ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року обов"язків виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати до самостійного життя та праці. За представленими матеріалами системність невиконання батьківських обов"язків з боку ОСОБА_2 мала місце у 2013-2014 роках, але надалі за позитивними результатами проведеної роботи відповідний соціальний супровід сім"ї було припинено. Позов заявлено за одним фактом виявлення негідної поведінки відповідачів 01 березня 2016 року. Вказане є недостатньою підставою визнання позову обґрунтованим. При цьому, суд зважає на наступну поведінку відповідачів, які працюють, забезпечуючи дітей матеріально, пройшли курс протиалкогольного лікування, мати проживає з дітьми в належних умовах, батько спілкується з сином та надає допомогу на його утримання.

Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування Снігурівської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав стосовно дітей, оскільки він не обґрунтовується доказами, містить лише посилання на попередні рішення суду про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та скарги батьків відповідача ОСОБА_3, які не знайшли свого підтвердження і обумовлені неприязними стосунками з невісткою ОСОБА_2 Факти винної поведінки батьків мали місце, але вони не носять системного характеру. Позбавлення відповідачів батьківських прав не відповідає інтересам дітей.

За ст.ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на позивача обов'язок по сплаті на користь держави судового збору, відстроченого при подачі позовної заяви до ухвалення судового рішення, у сумі 1378грн.

Керуючись ст.ст.10,11,58,60,209,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви органу опіки та піклування Новотимофіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, відмовити.

Стягнути з органу опіки та піклування Новотимофіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області на користь держави судові витрати у розмірі 1378 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками процесу до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів після отримання копії судового рішення.

Суддя