АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 643/1216/15-ц Головуючий І інстанції - Майстренко О.М.
Провадження: 22-ц/790/1718/16 Головуючий ІІ інстанції Бездітко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів Коваленко І.П., Сащенка І.С.,

за участю секретаря Котлярової М.Ю.,

розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, зацікавлена особа Одинадцята Харківська державна нотконтора ХМНО про визнання права власності в порядку спадкування, встановлення факту родинних відносин та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановила:

У лютому 2015 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що її батьками є ОСОБА_3 і ОСОБА_4. У її матері був рідний брат - ОСОБА_5, донька якого - ОСОБА_6 доводиться їй двоюрідною сестрою. ОСОБА_6 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7, від якого мала доньку ОСОБА_8 За життя ОСОБА_6 заповіла свою спадщину - 1/3 частину АДРЕСА_1 «Б» у м. Харкові своєму чоловіку - ОСОБА_7, який прийняв спадщину. Решта часток у вказаній квартирі належала ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Після смерті ОСОБА_7, його донька ОСОБА_8 фактично прийняла спадщину, оскільки проживала разом із батьком і не відмовлялась від неї. Після смерті 28 липня 2014 року ОСОБА_8, вона взяла на себе всі витрати по похованню та фактично прийняла спадщину, оскільки прийняла її до свого управління. У звязку з чим вважає, що має право на спадкування у пяту чергу спадкоємців за законом. У встановлений законом строк вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у звязку з відсутністю родинного звязку з померлою ОСОБА_8 Крім того, до нотаріальної контори звернувся з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2, який також належить до пятої черги спадкоємців, але ніякої участі в житті родини ОСОБА_8 не приймав, матеріально їм не допомагав, листування з ними не вів та взагалі ніяк не цікавився їх життям, не був на їх похованні, а тому вона вважає, що має першочергове право на спадщину перед ним.

Просила встановити факт родинних стосунків між нею, та ОСОБА_8 (до заміжжя ОСОБА_5) Р.О. як між двоюрідними сестрами. Змінити черговість одержання права на спадкування та визнати ОСОБА_1 спадкоємицею третьої черги спадкоємців за законом після смерті племінниці ОСОБА_8, яка померла 28.07.2014 року. Визнати за ОСОБА_1 право власності на АДРЕСА_1 «Б» в м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті племінниці ОСОБА_8, яка померла 28.07.2014 р.

ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позовом в якому посилається на те, що 28 липня 2014 року померла його двоюрідна сестра - ОСОБА_8, після смерті якої відкрилась спадщина на АДРЕСА_1 «Б» у м. Харкові. Він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, йому було відмовлено у звязку з відсутністю родинного звязку.

Просив встановити факт родинних стосунків та визнати що ОСОБА_8 є двоюрідною сестрою ОСОБА_2. Визнати за ОСОБА_2 право власності на АДРЕСА_1 «Б» в м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, яка померла 28 липня 2014 року.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 січня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Встановлено факт родинних відносин та визнано, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 ( до заміжжя ОСОБА_5 ) Р.О., ІНФОРМАЦІЯ_2 є двоюрідними сестрами. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Позов ОСОБА_2 задоволено. Встановлено факт родинних стосунків та визнати що ОСОБА_8, яка померла 28 липня 2014 року є двоюрідною сестрою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. Визнано за ОСОБА_2 право власності на АДРЕСА_1 «Б» по вул. Блюхера в м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлої 28 липня 2014 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови зміни черговості одержання права на спадкування та ухвалити нове рішення, яким змінити черговість одержання права на спадкування та визнати ОСОБА_1 спадкоємицею третьої черги спадкоємців за законом після смерті племінниці ОСОБА_9, яка померла 28 липня 2014 року; визнати за ОСОБА_1 право власності на АДРЕСА_1 «Б» в м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті племінниці ОСОБА_8, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування скарги зазначено, що суд прийшов до невірного висновку відносно того, що ОСОБА_1 не доведено факт опікування, матеріального забезпечення на протязі тривалого часу за спадкодавцем ОСОБА_8, яка тяжко хворіла та перебувала в безпорадному стані. Судом першої інстанції не надав належної оцінки показам свідків ОСОБА_1,ОСОБА_10, ОСОБА_11

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем ОСОБА_1, та позивачем по зустрічному позову ОСОБА_2 надано достатньо доказів на підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 та ОСОБА_12 і ОСОБА_8 В частині відмови ОСОБА_1 в задоволенні інших позовних вимог суд першої інстанції виходив з вимог ст. ст. 1259, 1265 ЦК України та вірно вказав, що ОСОБА_1 не доведено переважне перед ОСОБА_2 право на отримання спадщини після смерті ОСОБА_8 в розумінні ч.2 ст.1259 ЦК України. Задовольняючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 суд виходив з положень ст. 1263 ч.1 ЦК України, та прийшов до висновку, що ОСОБА_2 належить до третьої черги спадкоємців, а ОСОБА_1 належить до пятої черги спадкоємців.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 як між двоюрідними сестрами, та факт родинних відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 як між двоюрідними братом та сестрою. Ці висновки рішення суду підтверджені належними доказами, які були дослідженні судом.

В цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось.

З матеріалів справи вбачається, що за життя ОСОБА_8 хворіла на онкологічне захворювання..

Доводи апелянта в частині того, що суд першої інстанції невірно прийшов до висновку, що з показів свідків ОСОБА_10, ОСОБА_1 та ОСОБА_11 не вбачається, що ОСОБА_1 систематично, тривалий час опікувалась ОСОБА_9 є безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_13 здійснювала систематичний догляд за ОСОБА_9, купляла їй необхідні ліки або надавала іншу допомогу. ОСОБА_1 не надано доказів того, що ОСОБА_8 перебувала в тяжкому та безпорадному стані і потребувала певного догляду. Здійснення зі сторони ОСОБА_1 догляду за ОСОБА_8 могло бути здійснено через їх споріднення та внутрішніх міркувань. Участь ОСОБА_1 в похованні ОСОБА_8 не є достатньою підставою для застосування вимог ст. 1259 ЦК України.

Суд першої інстанції вірно дійшов висновку, стосовно того, що з показів свідків ОСОБА_10, ОСОБА_1 та ОСОБА_11 не вбачається, що ОСОБА_1 систематично, тривалий час опікувалась ОСОБА_9

Лише показами свідків не може бути підтверджено факт систематичного та тривалого піклування ОСОБА_14 за ОСОБА_8

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності у ОСОБА_1 переважного перед ОСОБА_15 права на отримання спадщини після померлої ОСОБА_8 в розумінні ч.2 ст.1259 ЦК України

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ч. 1 ст. 1263 ЦК України).

Відповідно до ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Для кровного споріднення характерним є ступені споріднення, тобто кількість народжень, що пов'язують між собою двох осіб, які перебувають у родинних зв'язках.

Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту часту спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_1, як двоюрідна тітка належить до пятої черги спадкоємців, а ОСОБА_2 до третьої - після померлої 28 липня 2014 року ОСОБА_8, оскільки ОСОБА_2 відноситься до третьої черги спадкоємців за законом за правом представлення своєї матері ОСОБА_16, яка була рідною тіткою померлої.

Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування рішення при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді