АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

28 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Семенюк Т.А., Саліхова В.В.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 за довіреністю

на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року

в цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Шеремет Ю.М., -

ВСТАНОВИЛА:

Представник ОСОБА_2, діючи від його імені та в його інтересах, подав до суду скаргу на неправомірні дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві щодо повернення виконавчого листа без виконання. Зазначав,що державним виконавцем не було вжито усіх заходів для своєчасного та повного виконання судового рішення, не розшукане та не арештоване майно належне боржникові, не з'ясовано чи перебуває останній у шлюбі і чи має він частку у спільному майні подружжя.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 26.02.2016 року у задоволенні даної скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який є представником ОСОБА_2 за довіреністю, ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення нової про задоволення скарги у повному обсязі. Посилається на незаконість та не обгрунтованість ухвали суду, порушення прав його довірителя на отримання грошових коштів від боржника. Зазначає, що судом безпідставно не враховано, що державний виконавець неправомірно повернув виконавчий лист з посиланням на відсутність у боржника майна на яке може бути звернуто стягнення, не здійснивши розшук належних йому двох легкових автомобілів та не вилучивши їх для реалізації, не вчинивши інших дій щодо встановлення місця проживання ОСОБА_4, встановлення місця його роботи та розшуку належному йому майна .

В судове засідання особа, що подала апеляційну скаргу, державний виконавець та сторони виконавчого провадження не з'явилися. З огляду на положення ч.5 ст.74,ч.5 ст.76,ч.2 ст.305 ЦПК України, колегія суддів визнала їх повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в цій частині, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні скарги на дії державного виконавця, суд виходив з того, що державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві при примусовому виконанні судового рішення про стягнення боргу з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 вчинені усі необхідні дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» й тому підставно ухвалено постанову про повернення виконавчого листа.

Проте погодитися з такими висновками суду у повній мірі не можна, оскільки вони зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин, що мають значення для вирішення питання з порушенням порядку, встановленого для розгляду скарг на дії державного виконавця.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Аналогічні положення містить і ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

У п. 3 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

З матеріалів справи убачається, що на виконані у ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві перебувало виконавче провадження ВП № 33845914 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 132 924.85 грн.

13.10.2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу з підстав відсутності боржника за адресою зазначеною у виконавчому листі та відсутності у нього майна на яке може бути звернуто стягнення.

Звертаючись із скаргою на дії державного виконавця заявник зазначав, що державним виконавцем не здійснено усіх заходів щодо примусового виконання судового рішення, розшуку боржника та належного йому майна.Зокрема, не оголошено боржника у розшук, не заарештовані належні боржникові автомобілі BMW 850 н.з. НОМЕР_1 та ВАЗ 2109 н.з.НОМЕР_2, не виявлено інше майно.

Зазначені обставини залишилися судом не з'ясованими та не перевіреними належним чином.

Висновок суду про правомірність дій державного виконавця ґрунтується на припущеннях,належним чином не вмотивований.

Крім того,справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. Якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа державної виконавчої служби не можуть з'явитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участі їх представників.

Однак, у порушення вимог ст. 386 ЦПК України скарга розглянута за відсутності заявника та державного виконавця.

При цьому судом не досліджено матеріали виконавчого провадження, а долучені до справи копії ніяким чином не посвідчені й в розумінні ст. 57,58 ЦПК України не можуть вважатися належними та допустимими доказами.

Вказане дає підстави вважати, що суд неповно з'ясував обставини справи та не перевірив їх доказами, а отже порушив порядок розгляду скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу скасувати з передачею питання на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 за довіреністю на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Шеремет Ю.М. задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року скасувати з передачею питання на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 760/22276/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6254/16

Головуючий у суді першої інстанції: Букіна О.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.