У х в а л а

іменем україни

28 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., Дербенцевої Т. П., Касьяна О. П.,

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про захист прав споживачів, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 03 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому зазначав, що Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (далі - ПАТ АТ «Укргазбанк») в односторонньому порядку введено 30 % комісії від суми платежів на всі операції з платіжними картами в банкоматах і РОS-терміналах торгівельних мереж виконаних за межами України, внаслідок чого у період з 20 по 23 січня 2015 року під час його перебування за межами країни і проведення розрахунків із використанням вказаних платіжних карток, відповідач безпідставно списав з нього комісію за проведення операцій в сумі 5 064 грн 55 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, просив стягнути з відповідача на свою користь 5 064 грн 55 коп. комісії, 482 грн 73 коп. штрафу за період з 24 січня по 04 червня 2015 року, розрахованого виходячи з облікової ставки Національного банку України на підставі ч. 6 ст. 231 ГК України та 1 тис. грн моральної шкоди.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ АТ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_4 5 064 грн 55 коп. комісії та 1 тис. грн моральної шкоди. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 03 листопада 2015 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08 вересня 2015 року в частині задоволення позову про стягнення моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ПАТ АТ «Укргазбанк», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Касаційну скаргу ПАТ АТ «Укргазбанк» необхідно відхилити з огляду на наступне.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судами встановлено, що 05 грудня 2011 року між ПАТ АТ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 укладено договір № 149-61697-Ф/11KRDощадного рахунку та обслуговування платіжної карти АБ «Укргазбанк».

Згідно з п. 8.2 цього договору банк вправі в односторонньому порядку вносити міни та доповнення до тарифів шляхом вчинення одностороннього письмового правочину банку. Такий односторонній письмовий правочин банку створює та/чи змінює відповідним чином права та обов'язки банку та/або клієнта за цим договором. Такий правочин набуває чинності з дати вказаної в ньому. Банк вправі вчиняти односторонній письмовий правочин шляхом розміщення (оголошення) письмового правочину банку на дошках (дошці) об'яв банку, що розміщуються в загальнодоступних для клієнтів місцях (операційна зала банку, мережа Інтернет). У кожному разі вчинення банком одностороннього письмового правочину банку, такий правочин розміщується (оголошується) банком на дошках (дошці) об'яв та сайті банку до 20 числа та набуває чинності з дати, вказаної в ньому, але не раніше 1-го числа місяця наступного за місяцем, у якому було розміщено (оголошено) загальний односторонній письмовий правочин банку.

17 грудня 2014 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб -власників карткового продукту «Домовичок», заява-анкета № ВL8-3944-Ф/14- КRD від 17грудня 2014 року.

Згідно з п. 10.3.1 цього договору банк вправі в односторонньому порядку вносити зміни та доповнення до тарифів на послуги, що надаються держателю платіжної картки, шляхом вчинення одностороннього письмового правочину Банку. Такий односторонній письмовий правочин банку створює та/чи змінює відповідним чином права та обов'язки банку та/або клієнта за цим договором. Банк вправі вчиняти односторонні письмові правочини шляхом розміщення (оголошення) письмового правочину банку на дошках (дошці) об'яв банку, що розміщуються в загальнодоступних для клієнтів місцях, а саме - операційній залі банку, а також в мережі Інтернет. Правочин розміщується (оголошується) банком на дошках (дошці) об'яв та на сайті банку за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни та доповнення до цього договору.

20 січня 2015 року відповідач в односторонньому порядку ввів 30 % комісії від суми платежів на всі операції з платіжними картами в банкоматах і РОS-терміналах торгівельних мереж виконаних за межами України, внаслідок чого у період з 20 по 23 січня 2015 року під час перебування позивача за межами країни і проведення ним розрахунків із використанням вказаних платіжних карток, відповідач безпідставно списав з карткового рахунку позивача комісію за проведення операцій в сумі 5 064 грн 55 коп.

Відповідно до п. 14.10 ст. 14 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон № 2346-III) банк має право вносити зміни до правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомивши про відповідні зміни користувача у спосіб, передбачений договором. Банк зобов'язаний надіслати користувачу не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомлення про такі зміни. Банк у повідомленні зобов'язаний зазначити, що користувач має право до дати, з якої застосовуватимуться зміни, розірвати договір без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання. Зміни до правил використання електронного платіжного засобу або тарифів є погодженими користувачем, якщо до дати, з якої вони застосовуватимуться, користувач не повідомить банк про розірвання договору.

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 5 064 грн 55 коп. комісії, списаної з карткового рахунку позивача, суди відповідно до приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України виходили із того, що оскільки банк з 20 січня 2015 року ввів 30 % комісії на операції в іноземних валютах по картах, то в силу вимог п. 8.2 договору ощадного рахунку та обслуговування платіжної карти від 05 грудня 2011 року, п. 10.3.1 додаткової угоди № 1 від 17 грудня 2014 року до вказаного договору та п. 14.10 ст. 14 Закону № 2346-III такі зміни тарифів мали вступити в дію не раніше 01 лютого 2015 року. Оскільки операції по рахунку позивачем були здійснені з 20 по 23 січня 2015 року, тобто до 01 лютого 2015 року, то списання банком з карткового рахунку позивача 5 064 грн 55 коп. 30 % комісії є безпідставним.

Такі висновки судів грунтуються на законі та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи касаційної скарги про про неналежну оцінку судами наданих доказів - безпідставні, оскільки висновки з цього приводу, зроблені судами, ґрунтуються на встановлених у суді обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Оскільки судові рішення в частині вирішення спору про стягнення штрафу та моральної шкоди ніким не оскаржуються, то в цій частині на предмет законності та обґрунтованості судом касаційної інстанції не перевіряються.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення в частині вирішення спору про стягнення комісії ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судами в цій частині норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду в частині вирішення спору про стягнення комісії без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 03 листопада 2015 року в частині вирішення спору про стягнення комісії залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

Т. П. Дербенцева

О. П. Касьян