У Х В А Л А

19 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М.,

Гуменнюка В.І., Лященко Н.П.

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства "Фідобанк" про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 січня 2016 року в справі за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: ОСОБА_5, публічне акціонерне товариство "Фідобанк", про скасування рішення третейського суду у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року, заяву ОСОБА_4 задоволено. Скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації українських Банків від 10 червня 2014 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 січня 2016 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ "Фідобанк" відмовлено.

15 квітня 2016 року ПАТ "Фідобанк" звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 січня 2016 року, з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статті 553 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 1, 5 Закону України "Про третейські суди" та Закону України "Про захист прав споживачів".

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ПАТ "Фідобанк" посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2014 року, в якій, на думку заявника, по іншому застосовані зазначені норми права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі, про перегляд якої подано заяву суд касаційної інстанції відхиляючи касаційну скаргу ПАТ "Фідобанк" погодився з висновками судів попередніх судових інстанцій про те, що в силу вимог чинного законодавства третейським судам не підвідомчі справи у спорах щодо захисту прав споживачів, в тому числі і споживачів банківських послуг, незалежно від того чи звернувся з позовом до суду споживач чи банківська установа. Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 липня 2015 року третейське застереження за кредитним договором, укладеним 22 лютого 2008 року ПАТ "Ерсте Банк" та ОСОБА_4, правонаступником якого є ПАТ "Фідобанк" визнано недійсним.

У той самий час, у наданій для порівняння ухвалі від 18 листопада 2014 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування рішення третейського суду, оскільки поручителі, одним із яких є ОСОБА_4, не є споживачами банківських послуг у розумінні Закону України "Про захист прав споживачів".

Отже, надане заявником для порівняння судове рішення не може бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки правові висновки зазначені у цьому судовому рішенні та в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, ґрунтуються на різних фактичних обставинах, встановлених судами.

За таких обставин вважати заяву ПАТ "Фідобанк" обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: ОСОБА_5, публічне акціонерне товариство "Фідобанк", про скасування рішення третейського суду у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором за заявою публічного акціонерного товариства "Фідобанк" про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко