Провадження №2/389/328/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

31 травня 2016 року Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Берднікової Г.В.,

при секретарі - Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Знам'янка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить усунути перешкоди в користуванні його майном, визнавши ОСОБА_2 такою, що вратила право на житлове приміщення у будинку АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтував тим, що є власником 2/3 частин будинку АДРЕСА_1. Власницею 1/3 частини будинку, значиться ОСОБА_3, яка в цьому будинку ніколи не проживала, а мешкала у селі Бандурівка Олександрійського району Кіровоградської області, і на даний час вже померла. З 1999 року в будинку він проживав один. 31 серпня 2000 року з його згоди в зазначеному будинку як квартирант зареєстрована ОСОБА_2, проте за місцем реєстрації вона не проживає з 2005 року, в будинку не з'являється, речей не має, комунальні послуги не оплачує. При цьому, в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку не бажає. Реєстрація ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні належним на праві власності майном. Вказав, що спадкоємці власниці 1/3 частини будинку відсутні.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у розумінні ч.5 ст.74 ЦПК України. Про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20 грудня 2007 року зареєстрованого в реєстрі за №1398, позивач є власником 2/3 частин житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходиться по вулиці Горького, 1 в місті Знам'янка Кіровоградської області. Про зазначене свідчить також і технічний паспорт на будинок (а.с. 3).

Відповідно до витягу з домової книги на будинок АДРЕСА_1, у будинку з 31 серпня 2000 року зареєстрована ОСОБА_2 (а.с.7-8).

З довідки голови квартального комітету за місцем проживання позивача від 05 березня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована по АДРЕСА_1, але за місцем реєстрації з квітня 2005 року не проживє (а.с.10). Факт не проживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації також підтверджено актом обстеження житлових умов, складеним головою квартального комітету в присутності свідків (а.с.9).

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного громадянина України на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

У судовому засіданні з'ясовано, що відповідач була зареєстрована в спірному будинку, не являючись членом сім'ї власника, як стороння особа, відтак в силу ст. 98 ЖК УРСР вважається тимчасовим мешканцем.

Відповідно до ст.98 ЖК УРСР наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових жильців), в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сім'ї наймача.

Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно з ст. 99 ЖК УРСР піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання.

Тому, право користування житлом, в яке вселяються піднаймач та тимчасові мешканці, є похідним від права на нього наймача та членів його сім'ї.

Аналогічні вимоги містить ст.818 ЦК України, яка визначає, що наймач та особи, які постійно проживають разом з ним, за їхньою взаємною згодою та з попереднім повідомленням наймодавця можуть дозволити тимчасове проживання у помешканні іншої особи (осіб) без стягнення плати за користування житлом (тимчасових мешканців).

Тимчасові мешканці не мають самостійного права користування житлом.

Тимчасові мешканці повинні звільнити житло після спливу погодженого з ними строку проживання або не пізніше семи днів від дня пред'явлення до них наймачем або наймодавцем вимоги про звільнення помешкання.

Відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення особи права на користування житловим приміщенням.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку щодо втрати відповідачем права на користування належним позивачу будинком, розташованим по вулиці Горького, 1 в місті Знам'янка, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст.41,47 Конституції України, ст.ст.317, 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 72, 156 ЖК України та керуючись ст.ст.88, 169, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні житлом, шляхом визнання ОСОБА_2, 1964 року народження, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

Рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено відповідачем до апеляційного суду Кіровоградської області в загальному порядку.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області у десятиденний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.В. Берднікова