У Х В А Л А

Справа №338/506/15-ц

26.04.2016 смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді : Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд зі скаргою в порядку ст.383 ЦПК України в якій поставила питання про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Вацеби Остапа Богдановича, який безпідставно 16.02.2016 року відмовив у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом №338/506/15-ц, що 01.02.2016 року виданий Богородчанським районним судом.

Подану скаргу ОСОБА_1 в судовому засіданні обґрунтовує тим, що виконавчий лист №338/506/15-ц видано Богородчанським районним судом на підставі рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15.01.2016 року у справі за її позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. За рішенням суду ухвалено виділити їй у власність майно, згідно наведеного переліку на загальну суму 41159 грн. Оскільки частина майна знаходиться за місцем проживання ОСОБА_2 у с.Клузів по вул. Молодіжній, 10 Тисменицького району Івано-Франківської області, а решта майна за місцем реєстрації ОСОБА_2 у с.Гута Богородчанського району то вона подала один виконавчий лист до Богородчанського відділу ДВС, а інший до Тисменицького відділу ДВС. Однак у відкритті провадження державний виконавець Вацеба О.Б. відмовив з надуманих підстав. Зокрема, зі змісту оскарженої постанови, зрозуміло, що державний виконавець розцінює згадане рішення суду, як таке, що не відповідає вимогам ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» оскільки на боржника не покладено жодних зобовязань, тобто на думку виконавця рішення не носить зобовязального характеру і у ньому не зазначено, які дії повинен вчинити боржник та на чию користь.

Дії державного виконавця нею було оскаржено до начальника відділу ДВС Тисменицького районного управління юстиції та начальника головного управління юстиції в Івано-Франківській області, однак у задоволенні її скарги їй відмовлено.

Державний виконавець відділу ДВС Тисменицького районного управління юстиції ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки в судове засідання суд не проінформував, письмових пояснень з приводу скарги не подав.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подана скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 01.02.2016 року Богородчанським районним судом на виконання рішення суду, що набрало законної сили 15.01.2016 року, видано виконавчий лист №338/506/15-ц. Згаданим рішенням вирішено спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Державний виконавець відділу ДВС Тисменицького районного управління юстиції ОСОБА_3 16.02.2016 року за заявою ОСОБА_1 від 11.02.2016 року про примусове виконання цього рішення, виніс постанову про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа та відкритті виконавчого провадження.

Постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження суперечить вимогам ст. 17-19 Закону «Про виконавче провадження».

Посилання державного виконавця на те, що рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист, не відповідає нормам Закону України «Про виконавче провадження», зокрема ст 75 Закону є безпідставним і надуманим. Вказане твердження свідчить не лише про відсутність розуміння державним виконавцем суті виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження та примусового виконання рішення суду, але і свідчить про відсутність правової культури вказаної посадової особа, яка, замість виконання свої безпосередніх обовязків, визначених ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», береться оцінювати на відповідність закону рішення апеляційного суду, що набрало законної сили.

Стаття 32 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Статтею 61 Закону визначено, що у разі присудження стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, державний виконавець вилучає ці предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі.

Таким чином, Законом чітко визначено спосіб та порядок здійснення заходів, які має здійснити державний виконавець для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного у виконавчому документів.

Виходячи з наведеного, дії державного виконавця відділу ДВС Тисменицького районного управління юстиції ОСОБА_3 є незаконними, а постанова від 16.02.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Начальник відділу ДВС Тисменицького районного управління юстиції та начальник головного управління юстиції в Івано-Франківській області порушені у скарзі ОСОБА_1 питання належно не вивчили, та безпідставно відмовили у задоволенні її скарги.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 387 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в :

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції ОСОБА_3 від 16.02.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження ( ВП №50177282) .

Зобовязати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції ОСОБА_3 виконати вимоги ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом пяти днів шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя