№ 243/3823/16-ц
№ 2/243/2076/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
01 червня 2016 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя - Руденко Л.М.
при секретарі судового засідання - Кобець О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання №9 Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 - про стягнення заборгованості кредитним договором, -
11.05.2016 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ"з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтувавши свої вимоги тим, що, відповідно 08 квітня 2013р. між ПАТ "ВБР" та ОСОБА_2 (відповідачу-1) укладено кредитний договір №МККБ2.220.003.
Відповідно до п.п.1.1-1.4 кредитного договору Банк зобов'язався надати Відповідачу-1 кредит у огляді строкового кредиту у розмірі 240 000,00 грн. на наступні цілі: споживчі потреби, строком до 07 квітня 2016 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі - 24,00 % річних та одноразової комісії за надання фінансового інструменту у розмірі - 1,00% від суми кредиту по договору, удень укладання кредитного договору. А Відповідач-1 зобов'язався щомісячно, в період сплати передбачений кредитним договором, надавати Банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості у розмірі встановленого графіком погашення, зазначеного в п. 2.5. Кредитного договору.
Згідно зі статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться зобов'язаний виконати свій обов'язок, а Кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідки непред'явлення такої вимоги. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то і підлягає виконанню у цей строк (термін).
В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №МККР2.220.003 від 08.04.2013 між ПАТ "ВБР", Позичальником та ОСОБА_3 Хаганієвичем (надалі - Поручитель, Відповідач-2) 27.06.2013р. укладено Договір поруки №РХ029031.219.006 (надалі - Договір поруки) згідно п.1 якого Відповідач-2 поручився перед ПАТ "ВБР" за виконання Відповідачем-1 зобов'язань за Кредитним договором. Відповідно до п.2 Договору поруки Відповідач-2 відповідає перед Позивачем за виконання зобов'язання кредитним договором в тому ж розмірі, що і Відповідач-1, включаючи сплату Кредиту, відсотків користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно п. 4. договору поруки у випадку невиконання Відповідачем-1 будь-якого зобов'язання за кредитом договором, Відповідач-1 і Відповідач-2 відповідають перед Позивачем як солідарні Боржники.
Банк виконав свої обов'язки згідно приписів Кредитного договору №МККТ2.220.003 від 08.04.2013р. у повному обсязі, про що свідчить Заява на видачу готівки № 167658 від 08.04.2013р.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконати то воно підлягає негайному виконанню у цей строк (термін)
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у відповідності до умов договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України), і вимог законодавства. Однак, Відповідач-1 свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором, не виконує, а саме:
Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору Відповідач-1 зобов'язаний сплачувати проценти щомісячно з 1-го по 5-те число кожного поточного місяця. При несплаті комісії та відсотків у зазначений строк і вважаються простроченими. Згідно з п. 6.1. Кредитного договору, за порушення строків погашеної заборгованості за користування кредитом Банк нараховує Позичальнику відсотки в розмірі подвійної процентної ставки від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Відповідач -1 припинив сплату процентів.
Відповідач-1 свої зобов'язання по своєчасному та повному погашенню кредиту не виконує.
З урахуванням того, що Відповідач-1 систематично не виконує свої зобов'язання по поверненню отриманого кредиту, у визначені Кредитним договором терміни і сумах. Позивач відповідно до ч.2. ст.1050 Цивільного кодексу України, п.п.3.1.9,3.1.11 Кредитного договору вимагає повернення кредиту.
Відповідно до п. 3.1.9, 3.1.10,3.1.11 Кредитного договору при порушенні Позичальником зобов'язання передбачених умовами даного договору, Банк на свій розсуд має право змінити умови договору - зажадати від Позичальника дострокового повернення Кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому, згідно ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України щодо зобов'язань, строк виконання яких не настав, вважається що строк настав у зазначену в повідомленні дату на цю дату Позичальник зобов'язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобов'язання за договором
Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1052 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника дострокового вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до п. 6.3 кредитного договору, за порушення строків сплати процесів за користування кредитом Банк має право нараховувати Позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.
Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель солідарно відповідає перед кредитором у порушення зобов'язання. Відповідно до п.2, ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Таким чином, згідно розрахунку заборгованості, станом на 29.04.2016 року загальна заборгованості Відповідача по Кредитному договору №МККБ2.220.003 від 08.04.2013р. становить 229 235,44 грн., а саме:
прострочена заборгованість по тілу кредиту - 158 595,21 грн.;
прострочена заборгованість за процентами - 70 640,23 грн.
Просить суд стягнути з відповідачів на користь ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" заборгованість за кредитним договором №МККБ2.220.003 від 08.04.2013р. у розмірі 229235.44 грн.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, клопотання про розгляд справи у їх відсутність не надали.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Суд дослідивши додані документи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «ВБР» підлягають задоволенню з наступних підстав.
Стаття 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.
Стаття 58 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд, на підставі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.
Так, у судовому засіданні з вірогідністю було встановлено, що:
- 08.04.2013р. між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №МККБ2.220.003, відповідно до якого банк надає ОСОБА_2 кредит у вигляді строкового кредиту у розмірі 240000,00 грн. на наступні цілі: споживчі потреби, строком до 07 квітня 2016р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі-24,00 % річних та одноразової комісії за надання фінансового інструменту у розмірі - 1,00% від суми кредиту по договору, удень укладання кредитного договору, аОСОБА_2 зобов'язався щомісячно, надавати Банку щомісячний платіж для погашення заборгованості у розмірі встановленого графіком погашеннякредиту (а.с.14-17);
- відповідно до забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №МККР2.220.003 від 08.04.2013р. між ПАТ "ВБР", ОСОБА_2 та ОСОБА_3 08.04.2013р. укладено Договір поруки №РХ029031.219.006, згідно п.1 даного договору, ОСОБА_3 поручився перед ПАТ "ВБР" за виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором №МККБ2.220.003 від 08.04.2013р. (а.с.19);
- згідно п.5 Договору поруки ОСОБА_3 відповідає перед ПАТ «ВБР» за виконання зобов'язання за кредитним договором в тому ж розмірі, що і ОСОБА_2, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків;
- ПАТ «ВБР» свої зобов'язання за кредитним договором №МККБ2.220.003 від 08.04.2013р. виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_2, кредит у розмірі, встановленому даним кредитним договором, що підтверджується заявою на видачу готівки №167658 від 08.04.2013р. (а.с.21);
- відповідно до п. 2.4 Кредитного договору ОСОБА_2 зобов'язана сплачувати проценти щомісячно з 1-го по 5-те число кожного поточного місяця. При несплаті комісії та відсотків у зазначений строк і вважаються простроченими, а згідно з п. 6.1. Кредитного договору, за порушення строків погашеної заборгованості за користування кредитом Банк нараховує Позичальнику відсотки в розмірі подвійної процентної ставки від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.
- ОСОБА_2 свої зобов'язання по своєчасному та повному погашенню тіла кредиту, відсотків не виконує, у зв'язку з чим станом на 29.04.2016 року має заборгованість 229 235,44 грн. (а.с.4-13), яка складається з:
- простроченої заборгованості по тілу кредиту - 158 595,21 грн.;
- простроченої заборгованості за процентами - 70 640,23 грн.
- відповідно до п. 6.3 кредитного договору, за порушення строків сплати процесів за користування кредитом Банк має право нараховувати Позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.
З урахуванням того, що ОСОБА_2 систематично не виконує свої зобов'язання по поверненню отриманого кредиту, у визначені Кредитним договором терміни і сумах. Позивач відповідно до ч.2. ст.1050 Цивільного кодексу України, п.п.3.1.9,3.1.11 Кредитного договору має право вимагати повернення кредиту.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов»язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.
Згідно з частинами першою, третьою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця.
Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, та відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель солідарно відповідає перед кредитором у порушення зобов'язання. Відповідно до п.2, ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Добровільно умови договорів (кредитного та поруки) відповідачі не виконують, але як боржники вони не звільняються від відповідальності за неможливість виконання ними грошового зобов'язання.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «ВБР» доОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.
Відповідно ст. 79 ч. 3 п. 6 ЦПК Українидо витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів та судовий збір.
Позивач здійснив оплату публікації оголошення про виклик відповідачів в газеті «Урядовий кур'єр» , вартість якої складає 420 грн., а тому дану суму слід стягнути з відповідачів на користь позивача по 210 грн. з кожного.
Відповідно до ч.1ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь держави, враховуючи задоволення позовних вимог, слід стягнути судовий збір в сумі 1719,26 грн., з кожного.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 58, 64, 79, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 527, 530, 553, 554, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд -
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, судові витрати у сумі 2139.26 (Грн. дві тисячі сто тридцять дев'ять 26 коп.), з яких: 1719,26 грн. - на користь держави, 420 грн. - на користь публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ".
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, судові витрати у сумі 2139.26 (Грн. дві тисячі сто тридцять дев'ять 26 коп.), з яких: 1719,26 грн. - на користь держави, 420 грн. - на користь публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ".
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: