Справа № 375/988/16-ц
Провадження № 2/375/415/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2016 року Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Литвина О.В.,

при секретарі - Юрченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись, що на виконанні у Білоцерківському міському ДВС Київської області знаходиться виконавчий лист № 2/375/534/15 від 21.10.2015 року, виданий Рокитнянським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 01.10.2015 року і до закінчення дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею віку 23 років.

Зазначає, що станом на 01.07.2016 року заборгованість по сплаті відповідачем аліментів становить 7407.00 грн..

Просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 21.10.2015 року по 01.07.2016 року включно на загальну суму 10788.02 грн..

В судовому засіданні позивач позов підтримала за викладених у ньому обставин та просила його задовольнити. Також пояснила суду, що відповідач знав про необхідність сплати аліментів і його з цього приводу викликали до виконавчої служби. Про це йому говорила також їх дочка.

Представник відповідача позов не визнала та суду пояснила, відповідач працює та має змогу сплачувати аліменти, але державний виконавець, достовірно знаючи про місце роботи відповідача, не направляв туди виконавчий лист для примусового утримання із заробітної плати відповідача аліментів.

Просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторін спору, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Білоцерківському міському ДВС Київської області знаходиться з 18.11.2015 року виконавчий лист № 2/375/534/15 від 21.10.2015 року, виданий 17.11.2015 року Рокитнянським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 01.10.2015 року і до закінчення дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею віку 23 років.

На разі, як вбачається, державним виконавцем не вчинено своєчасно всіх необхідних виконавчих дій для примусового стягнення з відповідача на користь позивача аліментів відповідно до судового рішення і, насамперед, не вжито заходів щодо направлення виконавчого листа по місцю роботи відповідача ПрАТ «Росава», куди він звернувся лише 08.07.2016 року із запитом про місце роботи відповідача, на який отримав відповідь 18.08.2016 року і куди ним лише 08.09.2016 року було направлено виконавчий лист для стягнення з відповідача аліментів шляхом проведення утримань із заробітної плати.

Внаслідок вказаної бездіяльності державного виконавця виникла заборгованість по аліментах в сумі 7407.00 грн..

Викладене підтверджується поясненнями у судовому засіданні сторін спору та дослідженими матеріалами справи та виконавчого провадження № 49407612.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За вимогами ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до положень статті 11 вказаного Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду спору по суті.

Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами спору, випливають із сімейних відносин та мають регулюватися положеннями глави 15 Сімейного кодексу України, а саме статті 196 цього Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до положень ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

На разі, як вбачається зі встановлених обставин спору вина відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів відсутня і остання виникала виключно з вини старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області ОСОБА_4, яким не було вжито своєчасно всіх необхідних заходів відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

За викладеного правові підстави для задоволення позову відсутні, а тому у задоволенні останнього необхідно відмовити.

Керуючись ст. 196 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Рокитнянський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні при постановленні рішення, шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне обґрунтування виготовлено 07.10.2016 року.

Суддя О.В. Литвин