Справа № 369/3765/16-ц
Провадження № 4-с/369/73/16
УХВАЛА

Іменем України

15.06.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А.Я.

за участю секретаря Ткачук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», Старший державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_2, на дії та постанову державного виконавця,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2016 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, свої вимоги мотивувала тим, що старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_2 на виконання виконавчого листа № 369/12500/14-ц виданого 06.11.2015 р. Києво-Святоншнським районним судом про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк», було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження №49429715 та вказано суму боргу 1 133 049,96 грн., в той час як остаточним рішенням по справі № 369/12500/14-ц, прийнятим Апеляційним судом Київської області 20 жовтня 2015 року заборгованість за кредитом визначена у загальному розмірі 36750.37 дол. США, що еквівалентно 563 589,49 гри.

Тобто відкрите виконавче провадження не відповідало вимогам ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме була невірно зазначена резолютивна частина рішення суду, на підставі якого виданий документ.

Вказане порушення могло призвести до стягнення з неї коштів у сумі, що на декілька сотень тисяч гривень перевищує вказану в рішенні суду, тож порушити її майнові права.

Відповідно до ст, 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

За таких умов дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження є неправомірними, а постанова про відкриття виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 384 ЦПК України нею була подана скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ.

11 січня 2016 року за її скаргою було відкрито провадження у справі №4-с/369/24/16.

12 квітня 2016 року вона отримала на пошті «Постанову про виправлення помилки» старшого державного виконавця від 25 березня 2016 року (повідомлення про лист їй не надходило), в якій старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_2, посилаючись на ч.З ст. 83 ЗУ «Про виконавче провадження» (згідно з якою «начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова», пунктом 1 вніс виправлення у свою попередню постанову про відкриття виконавчого провадження, а саме: змінено суму стягнення з «1 133 049,96 грн.» на «заборгованість у загальному розмірі 3675037 дол. США. що еквівалентно 563 589,49 грн. та заборгованість по сплаті пені - 5870,98 грн.». саме це державним виконавцем визнавалося в постанові «арифметичною помилкою».

Але, арифметична помилка трактується законодавцями, як помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв'язку із використанням несправної техніки. Не є арифметичними помилками, а отже і не може бути виправлене в порядку, передбаченому коментованою статтею, застосування неправильних методик підрахунку, а так само застосування неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.

Тому вважає, якщо державний виконавець вважає зміну суми боргу з 563 589,49 грн. на 1 133 049,96 грн., арифметичною помилкою, то він повинен довести невірність свого розрахунку, зазначивши, яка формула або який розрахунок був використаний і яка причина допущеної помилки.

Старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво- Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_2 у постанові про виправлення помилки цього не було вказано, не було вказано і які підрахунки він проводив, що призвело до порушення прав боржника через спотворення результату обчислення. Також сам факт нової постанови державного виконавця, який готував ці обидві постанови, слугує доказом невірності постановленої ним попередньої вимоги для стягнення.

Крім того заявник, боржник ОСОБА_1 не зверталася до суду та державного виконавця з заявою про виправлення помилки, а просила суд визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 20.11.2015 р. про відкриття виконавчого провадження № 49429715 з виконання виконавчого листа № 369/12500/14-ц. виданого 06.11.2015 р. Києво-Святошинським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» в сумі 1 133 049,96 грн. оскільки провадження, яке не відповідає вимогам ч. 1 ст, 18 Закону України «Про виконавче провадження», повинне бути судом скасоване.

Тому просила визнати неправомірною та скасувати «Постанову про виправлення помилки» від 25.03.2016 року старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_3, виданої щодо «Постанови про відкриття виконавчого провадження» від 20.11.2015 року ВП №49429715, з виконання Виконавчого листа № 369/12500/14-ц, виданого 06,11.2015 р. Києво-Святошинським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» в сумі 1133 049,96 грн.Призупинити на час розгляду судом неправомірності та скасування «Постанови про виправлення помилки» від 25.03.2016 року старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_2. його попередню Постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.11.2015 року ВП №49429715, з виконання Виконавчого листа № 369/12500/14-ц, виданого 06.11.2015 р. Києво-Святошинським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» в сумі 1 133 049,96 грн.

У судовому засіданні заявник та її представник доводи викладені у скарзі підтримали у повному обсязі , просили скаргу задовольнити.

Зацікавлена особа: Старший державний виконавець відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 у судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник заінтересованої особи: ПАТ «Укрсиббанк» у судове засідання не з»явився, надіслали до суду заяву згідно якої просили слухати справу за їх відсутності, проти задоволення скарги заперечували у повному обсязі.

Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно заочного Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.01.2015 року позовні вимоги «Укрсиббанк» задоволено та стягнуто з відповідачів на користь позивача заборгованість по кредиту у загальному розмірі 569460 грн. 47 коп. та судовий збір.

В подальшому вказане рішення скасовано частково Апеляційним судом Київської області від 20.10.2015 року та стягнуто з відповідачів на користь позивача заборгованість по кредиту у загальному розмірі 36750,37 дол. США, що еквівалентно 563589 грн.49 коп.

Як вбачається із матеріалів справи на підставі виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду київської області за №369/12500/14-ц виданого 06.11.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за ВП №49429715. Про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» в сумі 1 133049,96 грн.

В подальшому, після того як заявниця звернулася до суду зі скарго., 25.03.2016 року державним виконавцем державним виконавцем відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 було винесено з власної ініціативи постанову про внесення виправлень у постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 20.11.2015 року ВП №49429715, змінивши суму стягнення з «1133049.96 грн.» на заборгованість у загальному розмірі 36750,37 дол. США, про еквівалентно 563589 грн.49 коп. на підставі ч. 3 ст.83 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.2ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; водночас основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання, правовий статус працівників органів державної виконавчої служби та умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законами України «Про державну виконавчу службу» та «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.ч.2,3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Отже за змістом вказаних норм закону, обовязковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні скарги, оскільки державний виконавець не порушив чинного законодавства при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки діяв у спосіб передбачений законом, а саме ч. 3 ст. 83 Закону України «Про виконавче проваджененя», в свою чергу скаржником та його предстаником не додано доказів неправомірності ді державного виконавця та незаконності оскаржуваної постанови, так як державний виконавець може самостійно внести виправлення в постанові про відкриття виконавчого провадження і дана обставина не є належною підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 1, 4, 10, 60, 209, 210, 223, 293, 294, 383, 384, 386-388 ЦПК України, ч. 3 ст. 83Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», Старший державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_2, на дії та постанову державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.Я. Волчко