У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДьоміної О.О.,
суддів: Демяносова М.В., Маляренка А.В., Парінової І.К., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_19 про визнання майнових прав на частину об'єкта незавершеного будівництва, за касаційною скаргою представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_19 - ОСОБА_20 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 звернулись до суду з позовом про визнання майнових прав на частину об'єкта незавершеного будівництва.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2015 року, позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 майнове право на трикімнатну квартиру № 4, загальною площею 91,04 кв. м, розташовану на третьому поверсі багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1, як частину об'єкта незавершеного будівництва.

Визнано за ОСОБА_7 майнове право на двокімнатну квартиру № 15, загальною площею 67,4 кв. м, розташовану на шостому поверсі багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1, як частину об'єкта незавершеного будівництва.

Визнано за ОСОБА_8 майнове право на двокімнатну квартиру № 12, загальною площею 66,37 кв. м, розташовану на п'ятому поверсі багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1, як частину об'єкта незавершеного будівництва.

Визнано за ОСОБА_9 майнове право на двокімнатну квартиру № 14, загальною площею 68,75 кв. м, розташовану на шостому поверсі багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1, як частину об'єкта незавершеного будівництва.

Визнано за ОСОБА_10 майнове право на двокімнатну квартиру № 11, загальною площею 68,75 кв. м, розташовану на п'ятому поверсі багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1, як частину об'єкта незавершеного будівництва.

Визнано за ОСОБА_11 майнове право на двокімнатну квартиру № 6, загальною площею 67,4 кв. м, розташовану на третьому поверсі багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1, як частину об'єкта незавершеного будівництва.

Визнано за ОСОБА_12 майнове право на двокімнатну квартиру № 9, загальною площею 67,4 кв. м, розташовану на четвертому поверсі багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1, як частину об'єкта незавершеного будівництва.

Визнано за ОСОБА_13 майнове право на трикімнатну квартиру № 7, загальною площею 91,04 кв. м, розташовану на четвертому поверсі багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1, як частину об'єкта незавершеного будівництва.

Визнано за ОСОБА_14 майнове право на двокімнатну квартиру № 5, загальною площею 65,2 кв. м, розташовану на третьому поверсі багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1, як частину об'єкта незавершеного будівництва.

Визнано за ОСОБА_15 майнове право на двокімнатну квартиру № 18, загальною площею 66,37 кв. м, розташовану на сьомому поверсі багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1, як частину об'єкта незавершеного будівництва.

Визнано за ОСОБА_16 та ОСОБА_17 майнове право на двокімнатну квартиру № 8, загальною площею 68,75 кв. м, розташовану на четвертому поверсі багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1, як частину об'єкту незавершеного будівництва.

Визнано за ОСОБА_18 майнове право на нежитлове приміщення № V, загальною площею 45,6 кв. м, що знаходиться на підвальному поверсі житлового будинку з приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1, як частину об'єкта незавершеного будівництва

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

У касаційній скарзі фізична особа-підприємець ОСОБА_19 просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що будівельний об'єкт, який розташовано по АДРЕСА_1 є об'єктом незавершеного будівництва житлового будинку з приміщеннями комерційного призначення, та відповідно до умов договорів простого товариства у позивачів можуть виникнути майнові права на відповідні частини цього нерухомого майна.

Зазначені висновки суду відповідають вимогам матеріального та процесуального закону та зроблені при повному з'ясуванні всіх обставин справи.

Судами встановлено, що між позивачами (з кожним окремо) та приватним підприємцем ОСОБА_19 укладено договори простого товариства, відповідно до умов яких сторони договору домовились про ведення спільної діяльності без створення юридичної особи для підготовки земельної ділянки до будівництва, будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку з приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_1 (пункт 1.1 договорів).

Умовами договорів простого товариства встановлено, що відповідачка зобов'язується провести роботи з будівництва житлового будинку (пункт 2.1 договорів).

Відповідно до розділу 5 вищезазначених правочинів вкладом приватного підприємця ОСОБА_19 є майно, трудова участь, яка передбачена пунктом 2.1. договорів, а відповідно вкладами позивачів є грошові кошти, які мають бути сплачені відповідними частинами. Також умовами договору визначено, що доля позивачів в участі у простому товаристві є об'єкт, який являє собою житлове або комерційне приміщення із визначенням його номера, поверху в житловому будинку, а також із зазначенням його загальної площі.

Судами встановлено та не заперечується сторонами, що позивачі виконали умови договору та сплатили вартість об'єктів будівництва, якими є житлові або комерційні приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.

Згідно із статтею 190 ЦК Українимайном як особливим об'єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами.

Майнові права на нерухомість - об'єкт будівництва (інвестування) не вважаються речовими правами на чуже майно, оскільки об'єктом цих прав не є «чуже майно», а також не вважаються правом власності, оскільки об'єкт будівництва (інвестування) не існує, а тому не може існувати й право власності на нього.

Майнове право - це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права.

Майновими визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1132 ЦК України за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст. 3 ЦПК України).

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Задовольняючи позовні вимоги, суди правильно застосували до спірних правовідносин положення ст. ст. 16, 190, 1132 ЦК України та дійшли обґрунтованого висновку, що порушені права позивачів підлягають захисту шляхом визнання за ними майнових прав на квартири та нежитлові приміщення багатоквартирного житлового будинку № 33 по вул. Гаркуші в м. Івано-Франківську, як на частину об'єкта незавершеного будівництва.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Установивши, що оскаржувані рішення відповідають вимогам статей 213, 214 ЦПК України, та керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_19 - ОСОБА_20 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

А.В.Маляренко

І.К.Парінова

О.В.Ступак