АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Макаренко І.О.
№22-ц/796/8301/2016 Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Шебуєвої В.А.,

ОніщукаМ.І.,

за участю секретаря Горобець А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 грудня 2015 року в справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про захист прав споживача та визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И Л А

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про захист прав споживача та визнання дій неправомірними.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 грудня 2015 року відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про захист прав споживача та визнання дій неправомірними.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду для продовження розгляду.

Зазначає, що спірні правовідносини склалися у сфері використання споживачем електричної енергії для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю та регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Отже, судовий захист прав споживачів здійснюється загальними судами за правилами цивільного судочинства в порядку позовного провадження за позовами фізичних осіб споживачів товарів, робіт і послуг.

Так, згідно ЦК України, Закону України «Про електроенергетику» ПАТ «Київенерго» здійснює постачання електричної енергії позивачу на відплатній основі, а позивач має здійснювати оплату виставлених рахунків на підставі договору про користування електричною енергією.

Крім того, спірні правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем, який не є суб'єктом владних повноважень чи іншим державним органом, стосуються правомірності складання протоколу №3131 від 03.12.2015 р. на засіданні комісії з розгляду акту про порушення №32757 від 20.05.2015 р., складеного СВП «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго», про порушення Правил користування електричною енергією. Будь-яких ознак публічно-правового спору у даних правовідносинах не вбачається.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволення.

Відмовляючи у відкритті провадження в справі суд першої інстанції виходив з того, що даний спір відноситься до компетенції окружного адміністративного суду.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Так, звертаючись до суду з позовними вимогами до ПАТ «Київенерго», ОСОБА_2 просила визнати неправомірним рішення комісії ПАТ «Київенерго», зафіксоване протоколом №3131 від 03.12.2015 року, про розгляд акта №32757 від 20.05.2015 року про порушення щодо нарахування до сплати за недораховану електроенергію 18 035 грн 27 коп.; за послуги, що надаються споживачу в зв'язку з приведенням обліку до вимог нормативних документів, позапланової технічної перевірки, експертизи, тощо, 2 764 грн 80 коп. відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 по об'єкту за адресою: м. Київ, вул. Звіринецька, 63.

За приписами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року роз'яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Так, згідно із п. 1, 7 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» №8 від 20.05.2013 року суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Київенерго» не є органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою або іншим суб'єктом, який здійснює владні управлінські функції.

До того ж, правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору про приєднання до електричних мереж №9562/31563-3/43487 від 21.08.2009 року та Додаткової угоди до Договору від 16.12.2009 року №31419 про постачання електричної енергії.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відносини сторін у справі є договірними та носять цивільно-правовий характер.

Таким чином, висновок суду про те, що на даний спір поширюється юрисдикція адміністративних судів є помилковим, відповідно ухвала про відмову у відкритті провадження є незаконною та необґрунтованою.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 грудня 2015 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва