Справа № 131/1809/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 р.

Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Шелюховського М.В.

при секретарі Самарська Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданнів в м. Іллінці справу за заявою Іллінецької центральної районної лікарні про продовження ОСОБА_1 амбулаторної примусової психіатричної допомоги без її згоди, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить суд продовжити амбулаторну психіатричну допомогу ОСОБА_1 в примусовому порядку.

Дана заява мотивована тим, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька АДРЕСА_1 знаходиться на обліку в психіатра з 25.10.2006 року після стаціонарного лікування в 6-ому відділенні ВОПНЛ ім. акад. Ющенка з 29.08.06р. по 27.09.06р.

Спадковість психічними захворюваннями не обтяжена. Хворіла на застудні захворювання. Туберкульоз, венеричні хвороби, вірусний гепатит заперечує. Алергії немає.

Закінчила 10 класів ЗОШ, курси бухгалтерів, педагогічний інститут. Вчителькою працювала протягом року, потім переїхала в Київську область, де протягом 8 років працювала в клубі культ. масовиком. На даний час не працює. Являється інвалідом ІІ групи по психічному захворюванню до 2017 року.

Офіційно одружена не була, проживала в громадянському шлюбі. Чоловік зловживав алкоголем, переніс крововилив у мозок, на даний час являється інвалідом. Зараз перебуває в геронтологічному відділенні Дашівської лікарні.

Має трьох неповнолітніх дітей. Позбавлена батьківських прав в 2013 році.

Діти виховуються батьком пацієнтки, проживають з ним в Оратівському районі.

За даними медичної документації, вперше психічні розлади з'явилися в 2006 році, після ряду психотравмуючих ситуацій сімейного характеру (побив чоловік). Не спала, була збудженою, стверджувала, що її дітям та їй вночі роблять ін'єкції «невідомої речовини» з метою помститися, підозрювала оточуючих у змові. Висловлювала ідеї, що вона вагітна на великому терміні, має скоро народжувати, однак на УЗД це не підтвердилось. Була конфліктною, дратівливою, тривожною. В зв'язку з цим вперше лікувалась стаціонарно з 29.08.06 по 27.09.06 у 6 відділенні ВОПИЛ з діагнозом: гострий поліморфний психотичний розлад із симптомами шизофренії. Після виписки почувала себе задовільно, підтримуючого лікування не приймала, за медичною допомогою тривалий час не зверталась.

Стан погіршився в лютому 2010 року, коли стала себе неадекватно поводити: блукала 2 доби по селах з дітьми 5 і 7 років, вважала, що її мають вбити, ховалась від рідних та сусідів, не спала. Зв'язаною була доставлена братом та батьком на приймальне відділення ВОПНЛ ім. Ющенка, від госпіталізації категорично відмовилась, але за медичними показами була госпіталізована примусово в 2 відділення, де перебувала з 03.11.10 по 18.01.11 з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма. З того часу неодноразово лікувалася в 2 відділенні (з 31.03.11 по 3.06.11, 23.07.11 по 13.12.11, 16.03.12 по 23.05.12). Під час госпіталізації в 2012 році пройшла обл. псих. МСЕК, визнана інвалідом 11 групи. Годі ж при виписці було рекомендовано оформлення амбулаторної примусової психіатричної допомоги за місцем проживання. Однак, через відсутність на посаді лікаря-психіатра, дана рекомендація не була виконана. Психічний стан пацієнтки періодично погіршувався: не спала вночі, агресивно себе поводила, погрожувала сусідам, блукала селом, не доглядала за дітьми, била їх, вела асоціальний спосіб життя. В зв'язку з цим швидкою медичною допомогою була доставлена та лікувалася в 10 відділенні ВОПНЛ з 3.10.12 по 20.12.12.

В 2013 році позбавлена батьківських прав, оскільки через свій психічний стан не могла забезпечити належних умов виховання і догляду за дітьми. Вдома підтримуюче лікування самостійно не приймала, не вважала себе хворою. Після цього в зв'язку з погіршенням психічного стану лікувалася в 2 відділенні з 17.04.13 по 17.05.13, потім з 31.05.13 по 17.07.13. Було рекомендовано при виписці оформлення амбулаторної примусової психіатричної допомоги за місцем проживання.

В зв'язку з тим, що взимку пацієнтка почала безпричинно блукати по селі, була легко одягнена, не спала, стала конфліктною, дратівливою, злісною, сварилася з випадковими перехожими, голова сільради подзвонив в Іллінецьку ЦРЛ лікарю-психіатру. У супроводі співробітника міліції та психіатричної медсестри пацієнтка швидкою медичною допомогою була доставлена в ВОПНЛ ім. О.І. Ющенка, госпіталізована в 2ге відділення 30.12.14, де перебувала на лікуванні по 31.03.15р. І пройшла курс лікування.

30.03.2015 року була оглянута комісією лікарів-психіатрів ВОПНЛ ім. акад. Ющенка (протокол № 13), 2.04.2015 була оглянута комісією лікарів поліклінічного відділення Іллінецької ЦРЛ (протокол № 63), за висновками яких було рекомендовано оформити амбулаторну примусову психіатричну допомогу.

Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 15 квітня 2015 року, справа № 131 /631/15-ід: Призначити амбулаторну психіатричну допомогу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає в АДРЕСА_1, в примусовому порядку без її згоди.

Виконання постанови суду забезпечувалось лікарем-психіатром ОСОБА_3. Пацієнтка щомісячно спостерігалась лікарем-психіатром та отримувала необхідне лікування. На тлі призначеного лікування психічний стан пацієнтки відносно стабілізувався - не було виражених загострень галюцинаторно-параноїдної симптоматики та гострих неправильностей в поведінці (що спостерігалось при минулих госпіталізаціях). Однак психічний стан пацієнтки не відновився повністю, про що також свідчать медичні дані під час останнього перебування у 2 відділенні ВОПНЛ ім. О. І. Ющенка з 25.06.2015 по 19.08.2015 під час переогляду па МСЕК (була підозрілою, негативістичною у ставленні до оточуючих, з пацієнтами спілкувалась мало через маячну інтерпретацію їх поведінки, висловлювала маячні ідеї відношення стосовно сестри, сусідів, співробітників сільради, потребувала нагадувань щодо дотримання правил особистої гігієни, режиму відділення, постійного контролю за прийомом ліків, оскільки критичного відношення до хвороби досягти не вдається).

На даний час пацієнтка проживає сама. Матеріально-побутові умови на початок 2015 року були непридатними для забезпечення нормальної життєдіяльності (перегоріла електропроводка, не було чим палити, груби були непридатні для обігріву будинку). Не зважаючи на підтримуюче лікування та сприяння у вирішенні побутових питань співробітників сільради, за півроку нічого в будинку не полагодила, не посадила городу. В зв'язку з особливостями психічного стану пацієнтка будувала нереалістичні плани на майбутнє, але нічого не робила для їх здійснення, не дотримувалась особистої гігієни. На огляд з'являлась вчасно, але лікування отримувала неохоче, намагалась його уникнути. Від оформлення в інтернат для психохроніків категорично відмовляється.

На запрошення на огляд консультативною лікарською комісією 01.10.2015 не з'явилась. 06.10.2015 прийшла після нагадування дільничого міліціонера.

Висновок лікарської консультативної комісії поліклінічного відділення Іллінецької ЦРЛ від 26.09.2016 протокол № 180/18: рекомендовано продовжити амбулаторну примусову психіатричну допомогу ОСОБА_1 без її згоди, в зв'язку з тим, що вона має тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного тип)' перебігу, внаслідок чого ненадання їй психіатричної допомоги може завдати їй шкоди.

Представник заявника та прокурор підтримали заяву в повному обсязі та просили суд її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_1 заперечує щодо призначення відносно неї амбулаторної психіатричної допомоги.

Законний представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, проте подала до суду заяву в якій клопотання визнає, просить його задовольнити.

Заслухавши пояснення заінтересованих осіб, з'ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги, продовження такої допомоги в примусовому порядку проводиться на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Статтею 19 вказаного Закону передбачено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу, який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів психіатрів.

Таким чином, в судовому засіданні із пояснень лікаря психіатра, наданих суду письмових доказів встановлено, що ОСОБА_1 потребує продовження надання їй амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає в АДРЕСА_1, перебуває з 2006 року на обліку у «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» з приводу хронічного психічного захворювання, а саме: «шизофренія, параноїдна форма».

Вперше психічні розлади з'явились у 2006 році. Неодноразово стаціонарно лікувалась у відділеннях психіатричної лікарні.

Пацієнт регулярно оглядалась дільничим лікарем - психіатром, приймала підтримуюче лікування, але вона не має усвідомлення необхідності лікування.

Відповідно до висновку комісії лікарів - психіатрів від 26.09.2016 року № 180/18, хворому за психічним станом рекомендовано призначення амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку без її згоди.

В зв'язку з викладеним, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, оскільки ОСОБА_1 потрібно продовжити психіатричну допомогу, відповідно до висновку лікарської консультативної комісії поліклінічного відділення Іллінецької ЦРЛ від 26.09.2016, протокол № 180/18.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 280,281, 282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву Іллінецької центральної районної лікарні про продовження ОСОБА_1 амбулаторної примусової психіатричної допомоги без її згоди - задовольнити.

Продовжити амбулаторну психіатричну допомогу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає в АДРЕСА_1, в примусовому порядку без її згоди.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.