Провадження № 2/161/803/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.05.2005 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №Ф1-05/26832-354 з додатковою угодою, за яким останньому наданий кредит розміром 15 000 дол. США року зі сплатою 16 % річних. В забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_1, зобовязань за кредитним договором №Ф1-05/26832-354 від 16.05.2005 року укладено договір поруки № 26832-354-1 з ОСОБА_2, відповідно до умов якого останній поручився перед банком солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання ОСОБА_1, усіх його зобовязань за кредитним договором та додатковими угодами до нього. Однак, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує взяті на себе зобовязання. Станом на 18.11.2014 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 423 690,55 грн., з яких: кредитна заборгованість 229 048,43 грн., заборгованість за нарахованими процентами 18 385,79 грн., пеня 176 256,33 грн. На підставі наведеного, просить суд стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача кредитну заборгованість в розмірі 423 690,55 грн. та понесені судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належними чином про, що свідчать письмові матеріали справи. Про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550, 556 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В ст. 1048 ЦК України, передбачено право позикодавця на одержанння від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Судом встановлено, що 16.05.2005 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №Ф1-05/26832-354, за яким останньому наданий кредит розміром 15 000 дол. США строком зі сплатою 16 % річних ( а.с. 10-11).

27.12.2007 року між сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору № 1, відповідно до якого позичальнику в тимчасове користування надано кредитні кошти в розмірі 18 200 доларів США (а.с. 12).

Згідно п.п. 3.2. кредитного договору позичальник зобовязаний повернути банку суму наданих кредитних коштів по договору до 16 травня 2010 року (а.с. 10).

Відповідно до п. 3.6. кредитного договору у випадку несвоєчасного погашення, або погашення не в повному обсязі щомісячного аутентичного платежу, процентна ставка за користування кредитом збільшується на 1 пункт по відношенню до діючої процентної ставки відповідно до п. 4.1. договору і подальше нарахування процентів відбувається за новою процентною ставкою починаючи з 11 числа місяця, в якому відбулося несвоєчасне погашення або в неповному обємі погашення кредиту (а.с. 10 зворот).

Згідно п. 6.1. кредитного договору за прострочку повернення кредитних коштів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочки. Сплата пені не звільняє позичальника від обовязку сплачувати проценти за весь час фактичного користування кредитними коштами (а.с. 11 зворот).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання.

В забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_1, зобовязань за кредитним договором №Ф1-05/26832-354 від 16.05.2005 року укладено договір поруки № 26832-354-1 з ОСОБА_2, відповідно до умов якого останній поручився перед банком солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання ОСОБА_1, усіх його зобовязань за кредитним договором та додатковими угодами до нього (а.с. 14).

Відповідно до ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Станом на 18.11.2014 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 423 690,55 грн., з яких: кредитна заборгованість 229 048,43 грн., заборгованість за нарахованими процентами 18 385,79 грн., пеня 176 256,33 грн. (а.с. 5-9).

Судом встановлено, що позивачем надсилалися відповідачам письмові вимоги про повернення боргу, які останніми не були задоволені (а.с. 18-19).

Отже, відповідачі істотно порушили вимоги ст. ст. 526, 527, 530, 533, 536, 549, 550, 554, 651, 1054, 1055 ЦК України, умови кредитного договору та договору поруки, несвоєчасно погасили суму простроченого кредиту та пеню за порушення строків повернення кредиту, в звязку з чим утворилась заборгованість.

Згідно ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з вимогами ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів.

Жодних доказів на спростування доводів позивача відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суду не надано.

Обєктивних підстав ставити під сумнів докази, надані позивачем, у суду немає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути солідарно в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 423 690,55 грн. та витрати повязані зв сплатою судового збору в розмірі 3654 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61, 62, 88, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 533, 554, 626, 629, 631, 651, 1046, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056 Цивільного кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, в користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» кредитну заборгованість в розмірі 423 690 (чотириста двадцять три тисячі шістсот девяносто) грн. 55 коп. згідно кредитного договору №Ф1-05/26832-354 від 16.05.2005 року, (з яких: кредитна заборгованість 229 048,43 грн., заборгованість за нарахованими процентами 18 385,79 грн., пеня 176 256,33 грн.).

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, в користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір в розмірі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. по 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_3