Справа № 758/1249/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Богінкевич С. М. ,

при секретарі - Потапьонок К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області Мороз О.С., суд,-

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.12.2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції Мороз О.С. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 48230091, яке було відкрите на підставі ухвали Подільського районного суду міста Києва про забезпечення позову та надіслано 21.01.2016 року.

Вказує, що вищезазначену постанову він отримав 27.01.2016 року, у зв'язку з чим державним виконавцем ВДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції Мороз О.С. порушено вимоги ч.3 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо своєчасного, у триденний термін направлення.

Крім того, звертає увагу суду на те, що п.2 вищезазначеної постанови державний виконавець вказав про припинення чинності арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, що може призвести до скасування заходів забезпечення позову та скасування (зняття) арештів з майна боржника.

У зв'язку з вищевикладеним, з урахуванням того що вищезазначене виконавче провадження було відкрите на виконання рішення суду, а саме - ухвала про забезпечення позову, державний виконавець не мав права із закінченням виконавчого провадження припиняти чинність арешту майна боржника та скасовувати інші заходи примусового виконання рішення, чим порушив вимоги ч.1 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», тому був змушений звернутись до суду з даною скаргою та просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця ВДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції Мороз О.С., які полягали в порушенні триденного терміну наданого згідно ч.3 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» для надсилання стороні виконавчого провадження постанови про закінчення виконавчого провадження № 48230091 від 23.12.2015 року та в порушенні вимог ч.1 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме викладення пункту другого постанови в редакції припинення чинності арешту майна боржника та скасуванні інших заходів примусового виконання рішення та просив викласти пункт другий постанови старшого державного виконавця Первомайського міськрайонного управління юстиції Мороз О.С. про закінчення виконавчого провадження № 48230091 від 23.12.2015 року в наступній редакції: «Арешти накладені на майно боржника та інші заходи примусового виконання рішення залишити чинними».

Скаржник в судове засідання 10.05.2016 року не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву, в якій останній просить розгляд справи провести без його участі, скаргу підтримує в повному обсязі і просить її задоволити.

Представник ВДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву, в якій останній просить розгляд справи провести без його участі, тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність, відповідно до вимог ст.ст. 169, 386 ЦПК України.

Крім того, слід зазначити, що заінтересована особа - ОСОБА_3 в судове засідання також не з'явилась, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання суду невідомі, тому суд вважає за можливе слухати справу у її відсутність, відповідно до вимог ст.ст. 169, 386 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Стаття 124 Конституції України визначає, що судові рішення ухвалюються судами Іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту ст. 82 ЗУ «Про виконавче провадження» вбачається, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Крім того, відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Подільського районного суду міста Києва від 22.06.2015 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено частково та заборонено проводити будь-які дії, пов'язані з відчуженням (купівля-продаж, дарування, застава, оренда та інші) та державною реєстрацією права власності на нежитлове приміщення загальною площею 64.6 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 01 та належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, вищезазначена ухвали перебувала на виконанні у ВДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції ВП №48230091.

Крім того, відповідно до постанови старшого державного виконавця Первомайського міськрайонного управління юстиції Мороз О.С. від 23.12.2015 року, оскільки боржника - ОСОБА_3 було ознайомлено з вищезазначеною ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 22.06.2015 року №758/4812/13 та згідно акту державного виконавця від 07.12.2015 року заборонено проводити будь-які дії, пов'язані з відчуженням (купівля-продаж, дарування, застава, оренда та інші) та державною реєстрацією права власності на нежитлове приміщення загальною площею 64.6 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 01 та належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2014 року, виконавче провадження було закінчено.

Як вбачається з тексту вищезазначеної постанови (п.2), чинність арешту майна боржника припинено та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Також слід зазначити, що відповідно до листа ВДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції від 04.05.2016 року Вх.22711/16 вказано, що вищезазначену постанову старшого державного виконавця Первомайського міськрайонного управління юстиції Мороз О.С. від 23.12.2015 року про закінчення виконавчого провадження було скасовано в частині зняття арешту з майна боржника та скасування заходів примусового виконання а арешт на її виконання не накладався у підтвердження чого до заяви було додано постанову ВДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції від 01.02.2016 року про перевірку виконавчого провадження, інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 29.04.2016 року.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснює начальник відділу, якому безпосередньо підпорядковується державний виконавець.

Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судом встановлено, а поясненнями ВДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції, викладеними у листі від 04.05.2016 року Вх.22711/16, підтверджено, що в п.2 постанови про закінчення виконавчого провадження №48230091 від 23.12.2015 року державним виконавцем в порушення вимог ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено про зняття арешту з майна боржника та скасуванні інших заходів примусового виконання рішення.

Крім того, слід зазначити, що у своїй скарзі ОСОБА_1 посилався на ту обставину, що постанову про закінчення виконавчого провадження від 23.12.2015 року він отримав 27.01.2016 року, у зв'язку з чим державним виконавцем ВДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції Мороз О.С. було порушено вимоги ч.3 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо своєчасного її направлення.

Відповідно до ч.3 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи постанову про закінчення виконавчого провадження від 23.12.2015 року було направлено скаржнику 21.01.2016 року, що підтверджується відміткою на штампі поштового відділення на конверті, у зв'язку з чим державним виконавцем ВДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції Мороз О.С. було порушено вимоги ч.3 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Суд оцінюючі, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про доведеність вимог скаржника, у зв'язку з чим скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст.5, 82 ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 383-389 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області Мороз О.С. - задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця ВДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції Мороз О.С., які полягали в порушенні триденного терміну наданого згідно ч. З ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» для надсилання стороні виконавчого провадження постанови про закінчення виконавчого провадження № 48230091 від 23.12.2015 року.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця ВДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції Мороз О.С., які полягали в порушенні ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме викладення пункту другого постанови в редакції припинення чинності арешту майна боржника та скасуванні інших заходів примусового виконання рішення.

Викласти пункт другий постанови старшого державного виконавця Первомайського міськрайонного управління юстиції Мороз О.С. про закінчення виконавчого провадження № 48230091 від 23.12.2015 року в наступній редакції: «Арешт майна боржника та інші заходи примусового виконання рішення залишити чинними».

Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції повідомити суд і скаржницю не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду про виконання ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяС. М. Богінкевич