_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/389/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2016 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спадковому майні, визнання права власності на спадкове майно,

Встановив:

Позивачка звернулась до суду з вимогами, ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1, посилаючись на відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру. Після уточнення позовних вимог в порядку ст..31 ЦПК України в судовому засіданні позивачка підтримала такі вимоги: припинити право власності ОСОБА_2 на 1/4 частину вищезазначеної квартири і визнати за нею ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 34,3 кв.м., в тому числі житловою 17,4 кв.м.

ОСОБА_2 позов визнав.

Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи і встановив наступне:

На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 28 січня 1994 року Управлінням житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної часткової власності подружжю ОСОБА_3 і ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_3 7 вересня 2008 року актовий запис про смерть 7224, вчинений першим відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції м. Одеси- відкрилась спадщина на 1/2 частину вищевказаної квартири. Спадкоємцями першої черги до майна померлого ОСОБА_3 є син ОСОБА_2 і дружина ОСОБА_1 (спадкодавець заповіт на укладав). У зв»язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру свідоцтва про право власності на житло і відсутністю архівної справи з приватизації квартири в КП «Міське агентство з приватизації житла», спадкоємці не отримали в нотаріальному порядку свідоцтва про право на спадщину за законом. Рішенням Київського райсуду м. Одеси від 26 травня 2015 року задоволено позов ОСОБА_2 і за ним визнано право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 Дружина померлого також не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, зустрічні вимоги до позову ОСОБА_2 не заявляла, тому звернулась до суду з цим позовом і пояснила, що вона сплатила позивачу вартість 1/4 частини квартири (вартість визначена звітом суб»єкта оцінюючої діяльності ОСОБА_4П.), що спільне користування квартирою є неможливим, поділити квартиру технічно неможливо, вона позивачка є інвалідом 1-ї групи внаслідок тяжкого захворювання і іншого житла не має, тоді як відповідач постійно проживає і має на праві власності інше житлове приміщення.

Відповідач, визнаючи позовні вимоги ОСОБА_1, пояснив, що вони з позивачкою дійсно дійшли згоди щодо спірної квартири, в якій позивачка постійно проживає і має реєстрацію, тому він ОСОБА_5 не звертався до реєстраційної служби з питання реєстрації його речових прав на нерухомість у вигляді 1/4 частини однокімнатної квартири.

При вищевикладених обставинах суд вважає, що вимоги ОСОБА_1

підлягають задоволенню з таких підстав:

Відповідно до положень ст..61 ЦПК (ч.3) обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Київського райсуду м. Одеси, ухваленим 26 травня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної часткової власності подружжю ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.01.1994 року і що оригінал вказаного свідоцтва втрачено, що це і стало підставою для відсутності можливості оформити спадкові права на квартиру в нотаріальному порядку. Зазначеним судовим рішенням також встановлено що інші спадкоємці першої черги до майна ОСОБА_3 крім сина ОСОБА_2 і дружини ОСОБА_1 відсутні.

Суд встановив і сторони визнали, що однокімнатна квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності сторонам по справі у такому співвідношенні: 1/4 частина відповідачу в порядку спадкування після смерті батька і 3/4 частини позивачці на підставі свідоцтва про право власності на житло 1/2 частина) і в порядку спадкування після смерті чоловіка (1/4 частина).

Право власника майна звернутися до суду з вимога про визнання права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, передбачено ст..392 ЦК України.

Відповідно до положень ст..365 ЦК України Ст.365 ЦК України передбачає, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі, 2) річ є неподільною, 3) спільне володіння і користування майном є неможливим, 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї. Відповідач, погоджуючись з вимогами ОСОБА_1, визнав, що однокімнатна квартира є неподільною, що його частка є незначною і не може бути виділена в натурі, що спільне володіння і користування квартирою є неможливим.

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 34,3 кв.м., в тому числі житловою 17,4 кв.м.

Скасувати ухвалу Київського райсуд м. Одеси від 11.01.2016 року (справа №520/17375/15-ц) про арешт квартири АДРЕСА_1 і скасувати ухвалу Київського райсуду м. Одеси від 29.10.2014 року (справа №520/12802/14-ц) про арешт квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд через Київський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Калашнікова О. І.