У х в а л а

іменем україни

24 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Парінової І.К.,Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про визнання оспорюваного правочину недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 02 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду із зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказали, що

16 травня 2007 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Позивачі зазначали, що договір був фіктивним, оскільки сторони не мали дійсного наміру продавати та купувати дане майно, а укладений він був з метою отримання кредиту в банку, гроші за купівлю квартири ОСОБА_11 вони не передавали, фактичної передачі майна не було, вони продовжують проживати у вищезазначеній квартирі і на даний час сплачують комунальні платежі. Крім того, на момент укладення договору купівлі-продажу в квартирі проживала неповнолітня дитина.

З урахуванням наведеного просили визнати недійним договір купівлі - продажу квартири з моменту його вчинення, визнати за ними право власності на квартиру, скасувати державну реєстрацію права власності на спірне майно та зареєструвати право власності за ними.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 02 грудня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 просять скасувати оскаржувані судові рішення, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що відсутні підстави, передбачені ст. 234 ЦК України для задоволення позову, оскільки позивачами не доведено, що учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення правочину.

Договір належним чином оформлений та підписаний сторонами. В п.3 договору зазначено, що продаж квартири здійснено за 286 140 грн, які продавці одержали повністю від покупця в особі представника до підписання цього договору.

Своїм підписом продавці підтвердили факт повного розрахунку за продану квартиру і відсутність щодо покупця будь-яких претензій фінансового характеру. Підписуючи даний договір сторони засвідчили, що цей договір їм було прочитано особисто, текст їм зрозумілий і відповідає їх волі, що зміст цього договору їм було роз'яснено нотаріусом у повному обсязі, зміст цього договору прочитаний їм нотаріусом вголос.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 02 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

І.К.Парінова

О.В.Ступак