Справа № 204/374/16-ц
Провадження № 2/204/711/16 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю представника позивачки ОСОБА_1

за участю відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/3 частку квартири,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2016 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій, з урахуванням наданих уточнень, просила визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Виробничим обєднанням «Південний машинобудівельний завод» 13.02.1995 року згідно з розпорядженням № 246-95, у звязку з втратою документа, який засвідчує її право власності для подальшої реєстрації 1/3 частки зазначеної квартири в органах державної реєстрації нерухомого майна. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вона та відповідачки є співвласниками вищевказаної квартири. Позивачка мешкає в цій квартирі з моменту отримання її за ордером на вселення і зареєстрована в ній з 20.06.1974 року. Приватизація квартири відбувалася в 1995 році, але в свідоцтві про право власності не були зазначені долі співвласників. Рішеннями Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська було визначено кожному із співвласників по 1/3 частині квартири. 30 вересня 2015 року позивачка через свого представника звернулась до реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області для реєстрації права власності на 1/3 частку квартири, але 06 жовтня 2015 року одержала рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав № 25057328. В даному рішенні вказано, що для проведення реєстрації права власності на 1/3 частку квартири потрібно подати документ, що посвідчує право власності на квартиру (оригінал свідоцтва про право власності від 13.02.1995 року, виданий Виробничим обєднанням «Південний машинобудівельний завод» та інформаційну довідку з Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради. Після одержання вказаної довідки з Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради стало зрозумілим, що можна було не звертатись до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з проханням поділу квартири на частини між співвласниками та визначення долі у вигляді 1/3 частки квартири, бо ще в 1995 році за нею було визнано право власності на 1/3 частку спірної квартири.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги позивачки та просила їх задовольнити. При цьому, посилалася на обставини, які викладені в позовній заяві. Витрати по сплаті судового збору просила залишити за позивачкою.

Відповідачі в судовому засіданні визнали позовні вимоги позивачки та не заперечували проти їхнього задоволення.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню по наступним підставам.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1, на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Виробничим обєднанням «Південний машинобудівельний завод» 13.02.1995 року згідно з розпорядженням № 246-95 (а.с.31).

Вказана квартира належить сторонам на праві спільної часткової власності, а саме по 1/3 частині кожній з них відповідно, що підтверджується листом Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 15.10.2015 року за № 12310 (а.с.28), в якому (листі) також зазначено, що квартира належить ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Виробничим обєднанням «Південний машинобудівельний завод» 13.02.1995 року згідно з розпорядженням № 246-95.

Проте, позивачка не має на теперішній час оригінал вищевказаного Свідоцтва про право власності на житло, виданого Виробничим обєднанням «Південний машинобудівельний завод» 13.02.1995 року згідно з розпорядженням № 246-95, у звязку з чим, вона позбавлена можливості зареєструвати своє право власності в Державному реєстрі прав власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦПК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Так, судом встановлено, що позивачка, через свого представника, зверталася до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції з заявою для проведення державної реєстрації права власності за нею на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, але державний реєстратор ухвалив рішення № 28517408 від 01 березня 2016 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки позивачкою не надані оригінали документів, які необхідні для відповідної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що відповідачі визнають позовні вимоги позивачки, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а для ухвалення рішення про задоволення позову наявні законні підстави. Тому, суд вважає заявлені позивачкою позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Виробничим обєднанням «Південний машинобудівельний завод» 13.02.1995 року згідно з розпорядженням № 246-95, у звязку з втратою документа, який засвідчує її право власності для подальшої реєстрації 1/3 частки зазначеної квартири в органах державної реєстрації нерухомого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 321, 328, 392 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/3 частку квартири - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Виробничим обєднанням «Південний машинобудівельний завод» 13.02.1995 року згідно з розпорядженням № 246-95, у звязку з втратою документа, який засвідчує її право власності для подальшої реєстрації 1/3 частки зазначеної квартири в органах державної реєстрації нерухомого майна.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Самсонова