Справа № 545/1577/16-ц
Провадження № 2/545/695/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2016 р. р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Кіндяк І.С.

з участю секретаря Кузуб Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава справу за позовом ОСОБА_1 до Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, третя особа: Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області, про визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю (адмінбудівля) літ. А - 1 та нежитлову будівлю літ. В- 2, що розташовані за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с.Супрунівка, вул. Залізнична 25.

В судове засідання представник позивача не зявився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Від відповідача до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без участі їх представника не заперечуючи проти задоволення позовних вимог.

Від представника третьої особи ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі не заперечуючи проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому уточнений позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно Індексний номер: 34744277 від 11.03.2015 року позивачу ОСОБА_1 належить земельна ділянка за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Супрунівка, вул. Залізнична 25., на якій він збудував адміністративне приміщення.

Також встановлено, що 25 лютого 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до експертів із письмовою заявою провести будівельно-технічне дослідження щодо встановлення відповідності або невідповідності будівельно-технічним нормам самочинно збудованої нежитлової будівлі літ. А -1 (адмінбудівля) та нежитлової будівлі літ. Б-2, що розташовані за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с.Супрунівка, вул. Залізнична 25,

За заявою ОСОБА_1 була призначена експертиза, яку провів судовий експерт ОСОБА_3, кандидат технічних наук, який має освітньо-кваліфікаційний рівень магістр будівництва з правом проведення будівельно-технічних експертиз.

Згідно висновку проведеної будівельно технічної експертизи встановлено, що конструктивне об'ємно - планувальне рішення, санітарно-гігієнічні умови, пожежна безпека та інженерне обладнання нежитлової будівлі (адмінбудівля) літ. А - 1 та нежитлової будівлі літ. В- 2, що розташовані за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с.Супрунівка, вул. Залізнична 25, - відповідають будівельно-технічним вимогам, що діють на території України та висуваються до відповідних категорій приміщень.

Позивачем був замовлений та виготовлений у ФОП ОСОБА_4 технічний паспорт інвентаризаційна справа № 1-0352-2015 на виробничий будинок № 25 , вул. Залізнична, с. Супрунівка, Полтавського району, Полтавської області.

На даний час позивач має намір для реалізації свого права, а саме узаконити самочинно побудоване адміністративне приміщення.

Самочинним будівництвом вважається житловий будинок, будівля споруда, інше нерухоме майно, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, судом встановлено факт того, що в діях позивач - ОСОБА_1 при здійсненні самочинного будівництва вбачаються порушення, які полягають в не отриманні останнім дозволу на виконання будівельних робіт передбачених ст., ст. 34, 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р., але суд вважає, що дана обставина не позбавляє ОСОБА_1 права звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності на збудований об»єкт, так як згідно висновку проведеної будівельно технічної експертизи, адмінбудівля літ. А - 1 та нежитлова будівля літ. В- 2, що розташовані за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с.Супрунівка, вул. Залізнична 25, - відповідають будівельно-технічним вимогам, що діють на території України та висуваються до відповідних категорій приміщень.

Згідно ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами.

Відповідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про те, що позивач позбавлений можливості встановити своє право власності на належне йому нерухоме майно, у загальному порядку, окрім судового.

Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В звязку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи.

На підставі вкладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-218, 292 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 16,319, 328, 331, 367, 392 ЦК України, ст.ст. 34, 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, третя особа: Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області, про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на адміністративну будівлю літ. А - 1 площею 60,5 кв.м. та нежитлової будівлі літ. В - 2 площею 39,5 кв.м., свердловини, ворота,огорожа,вимощення, що розташовані за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Супрунівка, вул. Залізнична 25.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, якщо рішення було ухвалено без участі особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Полтавського районного суду І.С. Кіндяк