Справа № 212/1132/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської в складі:

головуючого судді Чайкіна І.Б.,секретарі судового засіданні Гавеля Ю.О., за участі:

представника позивача - ОСОБА_3;представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду міста Кривого Рогу, цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_7, ОСОБА_8, Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького управління юстиції у Дніпропетровській області, Управління пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, про оспорювання батьківства і виключення відомостей про померлу особу, як батька, з актового запису про народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_6, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_7, ОСОБА_8, Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького управління юстиції у Дніпропетровській області, Управління пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, про оспорювання батьківства і виключення відомостей про померлу особу, як батька, з актового запису про народження дитини, пояснивши свою заяву тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року в наслідок нещасного випадку трагічно загинув її син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. 16.10.1998 року її син ОСОБА_9 уклав шлюб з ОСОБА_6, який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадського стану виконкому Довгинцівської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. ІНФОРМАЦІЯ_6 року відповідачка народила доньку - ОСОБА_10, а 16.03.2006 року зареєструвала її у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 316. Аліменти на онуку відповідачка стягувала згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рога від 03.08.2006 року, також у судовому порядку нею були стягнуті аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років. З донькою син бачився на підставі висновку ради опіки та піклування виконкому Жовтневої районної у місті ради від 07.08.2007 року. До загибелі її син та відповідач ОСОБА_6, 27.05.2010 року, розірвали шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_7 відповідачка народила сина - ОСОБА_11, 15 травня 2013 року, зареєструвала його у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, при цьому, батьком вказала ОСОБА_9, про що складено відповідний актовий запис № 571. З 2005 року сімейно шлюбні відносини між ними були припинені. З 23.11.2007 р. по 11.10.2008 року син позивачки працював та мешкав в м. Дніпродзержинськ, а з 2008 року та по час смерті ОСОБА_9 працював в Дніпропетровській обласній прокуратурі та мешкав в м. Дніпропетровську.

До загибелі син позивачки неодноразово вказував, що дитина не від нього, але йому не було відомо, що в свідоцтві про народження він вписаний як батько дитини. Відповідачка сама вказала в свідоцтві про народження ОСОБА_11 сина позивачки як батька.

04.06.2014 року позивач надала суду уточнену позовну заяву, в якій просила виключити відомості про батьківство ОСОБА_9 з актового запису № 571 від 15 травня 2013 року Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області про народження ОСОБА_11.

В судовому засіданні позивач та її представник, уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Більш детально, заперечення виклали в письмовому вигляді.

Відповідачка у судовому засіданні та її представник, позовні вимоги не визнали в повному обсязі, посилаючись зокрема на те, що померлий ОСОБА_9 був обізнаний з тим, що він вказаний в свідоцтві про народження ОСОБА_11 сина позивачки як батько та не звертався за життя з позовом про виключення цих відомостей з актового запису. Більш детально виклали свої заперечення письмово.

Третя особа ОСОБА_7, позовні вимоги підтримав, справу просив розглядати без його участі.

Третя особа ОСОБА_8, позовні вимоги підтримала, справу просила розглядати без її участі.

Третя особа Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Кривого Рогу надало письмовий відгук на позовну заяву, в якому повідомило, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію по втраті годувальника на двох неповнолітніх дітей в розмірі 100 % пенсії по втраті годувальника на двох неповнолітніх дітей в розмірі 100 % пенсії за віком померлого годувальника: ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Зазначили, що в матеріалах пенсійної справи наявна довідка житлово-будівельного кооперативу "ЖОВТЕНЬ - 9" від 18.09.2013 року № 463, згідно з якою на момент смерті чоловіка ОСОБА_9, діти перебували на його утриманні. Зазначили, що в матеріалах цивільного позову відсутні будь-які докази щодо внесення відомостей про батька за вказівкою лише заявника - ОСОБА_6 або походження дитини від батька - за спільною заявою матері та батька дитини про визнання батьківства. До того ж, з матеріалів цивільного позову неможливо встановити факт отримання ОСОБА_6 витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження для призначення допомоги на дітей одиноким матерям та факт одержання відповідної допомоги. Просили врахувати вказану інформацію під час слухання справи.

Третя особа - Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького управління юстиції у Дніпропетровській області вказав, що заперечень проти позову не мають, просять розглядати справу без їх присутності.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у позовних вимогах слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року в наслідок нещасного випадку трагічно загинув ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 син ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (т.1; а.с.8). 16.10.1998 року син ОСОБА_9 уклав шлюб з ОСОБА_6, який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадського стану виконкому Довгинцівської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 426 (т.1; а.с.9). ІНФОРМАЦІЯ_6 року у ОСОБА_9 та ОСОБА_6 народилась донька ОСОБА_10 (т.1; а.с.13).

27.05.2010 року заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 було розірвано, в мотивувальній частині зазначено, що сторони не проживають однією сім'єю з 2005 року. Рішення набрало законної сили 13.08.2010 року (т.1; а.с.11). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (дата формування 07травня 2014 року) розірвання шлюбу не зареєстровано (т.1; а.с.89).

Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рога від 03.08.2006 року, з ОСОБА_9 було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 та на утримання ОСОБА_6 до досягнення донькою ОСОБА_10 трьох років. (т.1; а.с.16-17).

Відповідно до свідоцтва про народження від 15 травня 2013 року серії - НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_11 відповідно до актового запису № 571 батьками вказано ОСОБА_9 та ОСОБА_6 (т.1; а.с. 14)

Висновком ради опіки та піклування виконкому Жовтневої районної у місті ради від 07.08.2007 року "Про визначення порядку участі ОСОБА_9 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_10", якою визначено наступний порядок участі батька у вихованні доньки: щоденно, з урахуванням режиму дня дитини; брати з собою дитину на декілька днів ( з виїздом за межі міста) у присутності та за бажанням матері дитини. Попередити про відповідальність за настроювання дитини проти кожного з батьків та за невиконання даного рішення. (т.1; а.с.15).

Відповідно до виконавчого листа виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу від 13.06.2006 року за яким стягнуто з ОСОБА_9, аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітної плати на утримання доньки ОСОБА_10 ,ІНФОРМАЦІЯ_3, до її повноліття , на користь ОСОБА_6, починаючи стягнення з 16.05.2006 року. (т.1; а.с.16)

За виконавчим листом виданим Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу від 13.06.2006 року з ОСОБА_9 стягнуто аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітної плати щомісячно на утримання ОСОБА_6, до досягнення дитиною ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьох років, починаючи стягнення з 16.05.2006 року до 03.03.2009 року. (т.1; а.с. 17).

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 23.11.2007 року по 11.10.2008 року працював слідчим прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська. З 17.09.2008 року по 05.09.2013 року працював в органах прокуратури слідчого управління Дніпропетровської області 05.09.2013 року виключений зі списків особового складу прокуратури Дніпропетровської області у зв'язку зі смертю , яка настала 01 вересня 2013 року. (т.1; а.с.18-21).

Згідно довідки ЖБК «Жовтень» виданої ОСОБА_6, що мешкає за адресою: АДРЕСА_4 на момент смерті чоловіка ОСОБА_9, діти ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 перебували на його утриманні. (т.1.; а.с.40).

Згідно копії корінця ордеру № НОМЕР_2 серії Б від 01.04.2011 року ОСОБА_9 надано квартиру АДРЕСА_2, склад сім'ї: ОСОБА_6 та ОСОБА_10 (т.1; а.с. 62).

Фотографії зі спільного відпочинку ОСОБА_6, ОСОБА_10 та ОСОБА_9, надані відповідачем для підтвердження фактів спільного відпочинку (т.1; а.с. 63-65).

Відповідно до розрахунку суми страхової виплати по справі № 13.000784, страховий акт № 0870 від 21.11.2013 року застрахована особа ОСОБА_9, поліс 100139874, вигодонабувачем зазначена ОСОБА_6 (т.1; а.с. 87).

Фотографіями квартири за адресою: АДРЕСА_3 , наданих позивачем, для підтвердження аварійності стану вищевказаної квартири (т.1; а.с.108-113).

Вказані фактичні обставини, сторонами не оспорюються. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом призначалося проведення судово-медичної експертизи неодноразово, а саме

02.06.2014 року (Т.1;а.с.126-127). Відповідно до листа КЗ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКОГО ОБЛАСТНОГО БЮРО СУДОВО-МЕДИЧНОЇ ЕКСПЕРТИЗИ" ДОР" від 05.09.2014 року № 1945 ухвалу від 02.06.2014 року було повернуто без виконання в зв'язку з неможливістю проведення, в зв'язку з тим, що для встановлення батьківства необхідно досліджувати біологічний матеріал припустимого батька (кров, кістки, біопсійні, гістологічні препарати тощо), а не його родичів(т.1; а.с.125).

Ухвала від 26.01.2015 року не виконується в зв'язку з неявкою відповідача для відібрання зразків. 17 листопада 2015 року було скасовано проведення призначеної експертизи та відмовлено у призначенні нової та застосуванні приводу (Т.1;а.с. 208-209). 15.04.2016 року повторно було відмовлено в проведенні судово-медичної експертизи.

Згідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Походження дитини - ОСОБА_11 - було визначено після її народження, державна реєстрація походження дитини проведена державою, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 15 травня 2013 року серії - НОМЕР_1 зроблено актовий запис № 571 батьками визнано саме ОСОБА_9 та ОСОБА_6.

Згідно ч.1 ст.122 Сімейного кодексу України (надалі СК України) дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Проте, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, незалежно від реєстрації такого рішення. Таким чином, на момент народження ОСОБА_11 сторони в шлюбі не перебували.

У статтях 125, 126, 135 СК України закріплено порядок визначення походження дитини у випадках, коли мати дитини не перебуває у шлюбі.

Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини, а походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені

При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків або рішення суду, запис про батька дитини у книзі державної реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з ч. 3 ст. 137 СК якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки та діти.

Аналіз даної норми свідчить про те, що спадкоємцям дозволяється оспорити батьківство померлої особи лише у випадку, коли він за життя з поважних причин не знав про те, що записаний батьком дитини. Таке право надано спадкоємцям першої черги за обов'язкової наявності поважних причин, які перешкоджали особі, яка записана батьком дізнатись про наявність такого запису.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу.

На обґрунтування заперечень проти позову ОСОБА_6 посилається на безпідставність позовних вимог ОСОБА_5., зазначаючи, що ОСОБА_9 знав про народження ОСОБА_11.

Тягар доказування обставин, передбачених ч. 3 ст. 137 СК, покладається на позивача ОСОБА_5

Проте, ОСОБА_5 не доведено належними та допустимими доказами, що померлий ОСОБА_9 не знав, що записаний батьком дитини.

Це зокрема підтверджується поясненнями позивачки ОСОБА_5, під час судового засідання, а саме, що вона була присутня при сварці невістки ОСОБА_6 та сина ОСОБА_9, під час якої ОСОБА_6 повідомила сина, що це не його дитина. Позивач намагалася поговорити з сином про це, проте він сказав: "Мамо, це не твоя справа".

Відповідач ОСОБА_6 суду пояснила, що в 2012 році в літку вони з ОСОБА_9 та донькою ОСОБА_10 разом їздили на море в Євпаторію. В 2013 році відповідач завагітніла.

До розірвання шлюбу вони жили разом, але ОСОБА_9 працював в місті Дніпродзержинську, тому бачилися по вихідних. Мешкали у батьків відповідача на АДРЕСА_5. Аліменти стягувала на дитину, тому, що з ОСОБА_9 посварилися і 3 місяці він не надавав фінансової допомоги. Вони дійсно зверталися за допомогою лікаря до медичної установи, в результаті чого запліднення відбулося штучно. Дитину зареєструвала сама, оскільки ОСОБА_9 був на роботі в Дніпропетровську.

Про те, що в ОСОБА_9 є сумніви, що він є батьком ОСОБА_12 показав під присягою і свідок зі сторони позивача ОСОБА_13, який повідомив, що якось померлий сказав йому, що в нього народився син, проте він не вважає його своїм. Він пам'ятає, що десь на весні ОСОБА_9 вітали з народженням сина на роботі, проте ОСОБА_9 це не святкував. Працював померлий в місті Дніпропетровську, проте їздив відвідувати батьків та доньку до міста Кривого Рогу.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що був знайомий з ОСОБА_9, оскільки він був другом його сина ОСОБА_15, разом з яким загинули в аварії. Син розповідав, що у ОСОБА_9 неприємності в родині, і тому весь час вони проводили в клубі, грали в більярд. Щодо батьківства ОСОБА_9 йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_16 , пояснила, що вона є хрещеною матір'ю ОСОБА_1. ОСОБА_14 та ОСОБА_9 підтримували стосунки, в тому числі інтимні. ОСОБА_17 без ОСОБА_9, тому що він був на роботі. ОСОБА_9 поводився як батько дитини (ОСОБА_17), тому в суботу, неділю він був з сім'єю. ОСОБА_21 не давали ОСОБА_10 в тому випадку, коли він був в нетверезому стані. Іншого чоловіка у ОСОБА_14 не було.

ОСОБА_18 - брат відповідачки, в судовому засіданні пояснив, що йому відомо про те, що ОСОБА_14 двічі подавала заяву на розлучення з ОСОБА_9, також йому відомо, що на користь ОСОБА_6 ОСОБА_9 сплачував аліменти на її утримання та доньки ОСОБА_10. ОСОБА_9 часто приїздив до ОСОБА_6 та дитини, вісім років добивались народження дитини, зверталися з цією проблемою до лікарів. Як народився син ОСОБА_12 , усі речі та медикаменти ОСОБА_9 купував. Свідок зазначив, що одного разу він, ОСОБА_9, ОСОБА_19 та ОСОБА_10 зібралися відвідати відповідачку в пологовому будинку. Вони приїхали до лікарні, але в прийомному відділенні до відповідачки пропустили лише ОСОБА_9, який сказав, що він батько дитини та ОСОБА_10.

Пояснив, що ОСОБА_9 приїздив до них привозив продукти, припускає, що можливо останній привозив продукти для своєї доньки ОСОБА_10. Так, скандали між відповідачем та ОСОБА_9 були проте не часто та суть їх він не знає. Бувало, що сестра йому жалілася на ОСОБА_9. ОСОБА_9 був присутній коли забирали ОСОБА_17 додому з пологового будинку, купував йому речі.

Свідок ОСОБА_20 - сусідка відповідачки, в судовому засіданні пояснила, що вона бачила як ОСОБА_9 відвідував квартиру, де живе відповідачка ОСОБА_6 , виносив сміття. Коли ОСОБА_6 з ОСОБА_17 повернулися з пологового будинку ОСОБА_9 був присутній, його вітали. Про розлучення ОСОБА_6 та ОСОБА_9 їй не відомо. Скільки конкретно разів ОСОБА_9 був у відповідача, сказати не може, разів 10. Бачила як він гуляв з ОСОБА_10.

Таким чином, судом встановлено, що у ОСОБА_9 малися сумніви щодо того, що він був біологічним батьком дитини, в той же час з даного приводу щодо оспорювання батьківства ОСОБА_9 до суду у 2013 році не звертався, що підтверджується довідкою від 27.06.2014 року № 177767 (т.1.; а.с. 124).

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив, що ОСОБА_5 не має права для звернення до суду з даним позовом, так як в судовому засіданні достовірно не доведено, що ОСОБА_9 за життя не знав, що він був записаний батьком дитини.

Вищенаведені обставини справи, які суд вважає встановленими є доведеними.

Доводи позивача, щодо обізнаність сина позивача, про те, що він не є біологічним батьком сина відповідача, правового значення не мають, так як відповідно до ч. 3 ст. 137 СК України, право у спадкоємців на звернення з позовом про оспорювання батьківства може виникнути лише при доведеності того, що померлий батько не знав, що записаний батьком дитини.

Такі обставини позивач не довела, а тому суд правомірно відмовив в задоволенні клопотання про призначення повторної генетичної експертизи та відмовив в задоволенні позову через відсутність у позивача права вимагати оспорювання батьківства.

До того ж, судом призначалась вказана експертиза, яку було повернуто без виконання , в зв'язку з неможливістю проведення, оскільки для встановлення батьківства необхідно досліджувати біологічний матеріал припустимого батька (кров, кістки, біопсійні, гістологічні препарати до), а не його родичів (зокрема, матері ОСОБА_7.).

Представлені позивачем під час вирішення цього позову докази суд вважає непереконливими, оскільки висновки про походження дитини неможливо обґрунтувати лише поясненнями сторін (без медичних висновків) щодо наявності у ОСОБА_9 проблем з репродуктивною функцією, останні не виключають можливості його одужання, батьківства, оскільки доказів відсутності зустрічей подружжя в період зачаття та народження дитини суду не подано, навпаки сторони не заперечували, що ОСОБА_9 та ОСОБА_6 бачилися та неодноразово проводили спільний відпочинок разом. ОСОБА_9 зазначив ОСОБА_6 та доньку ОСОБА_10 при отриманні квартири в м. Дніпропетровську в складі сім'ї.

Суд вважає, що обставини (а) не перебування загиблого та відповідача в шлюбі, (б) стягнення аліментів на першу дитину, (в) можливість бачитись з першою дитиною за висновком уповноваженого органу, (г) робота в іншому місті, (д) оренда житла за місцем роботи прямо не спростовують, та поза розумним сумнівом не доводять, що померлий не знав, що записаний батьком дитини.

Крім того, передбачене ч.3 ст. 137 СК України право виникає у спадкоємців померлого, отже порушений інтерес пов'язаний з спадковими правами, оскільки в іншому випадку законодавець застосував би поняття близькі родичі. Проте, позивач неодноразово зазначала (див. т.2; а.с. 2), що для неї та її чоловіка дуже важливо отримати висновок судово-біологічної (генетичної) експертизи із застосуванням методики генотипоскопії (аналізу ДНК) для того, щоб заповісти своє майно дитині померлого сина. Таким чином, позивач не позбавлена права призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

До того ж, позивачем помилково обрано спосіб захисту порушеного права, оскільки ст. 137 СК України, на яку позивач посилається, передбачає можливість оспорювання батьківства, а не виключення запису про батька з актового запису про народження дитини.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_5 слід залишити без задоволення.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги залишені без задоволення підстав для розподілу судових витрат не вбачається.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209 ч. 3, 212-215, 224-229 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_7, ОСОБА_8, Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького управління юстиції у Дніпропетровській області, Управління пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, про оспорювання батьківства і виключення відомостей про померлу особу, як батька, з актового запису про народження дитини - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

Повний текст рішення суду складено та підписано 20.04.2016 року.

Суддя: І. Б. Чайкін