Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2097/16 Головуючий у 1 інстанції: Комишня Н.І.
Є.У. № 318/1719/15-ц Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Савченко О.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення вартості житлового будинку,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 березня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 10 листопада 1990 року купив у ОСОБА_4 житловий будинок №84 по вулиці 50 років Жовтня в місті Камянка-Дніпровська, Запорізької області. Рішенням суду від 27 жовтня 1997 року вказаний договір купівлі-продажу визнано недійсним. Посилаючись на те, що до теперішнього часу ОСОБА_4 як продавець не повернув йому кошти, отримані за недійсним правочином, просив суд стягнути з нього 328 700 грн. компенсації вартості житлового будинку, визначеної станом на травень 2015 року

Ухвалою Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 березня 2016 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у звязку із такими обставинами.

Згідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

При розгляді апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції колегія суддів всесторонньо і повно перевірила законність і обґрунтованість ухвали на основі матеріалів справи, які досліджувались судом першої інстанції.

Залишаючи без розгляду позов, районний суд виходив з того, що позивач заявив клопотання про залишення його позовних вимог без розгляду.

Судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

Так, з матеріалів цивільної справи вбачається, що 17.03.2016 року позивач подав до суду письмову заяву, в якій просив залишити без розгляду його позовні вимоги (а.с.186).

Відповідно до ч. 1 п. 5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи викладене, районний суд був зобов'язаний залишити заяву без розгляду, якщо позивач звернувся з таким клопотанням.

Одночасно, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що, отримавши від позивача заяву про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції не мав права проводити подальший розгляд справи, оскільки такий розгляд суперечив би ст. 11 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не містить доводів, які мають бути підставами для скасування ухвали суду.

Оскаржуваною ухвалою права відповідача не порушені.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд у відповідності до ст.205 ч.1 п.2 ЦПК України повинен був закрити провадження у справі, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду про той же предмет між тими ж сторонами, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладання мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав, або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Закриття провадження у справі в цьому випадку можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

Згідно роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору. Зокрема, у позивача суд повинен з'ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підстави позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав).

Зважаючи на те, що обставини справи судом фактично не досліджувалися і суд не мав можливості перевірити тотожність предмету і підстав позову, оскільки позивач подав заяву про залишення його позову без розгляду, доводи апеляційної скарги є неспроможними, висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування чи порушення судом процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, є правильною, відповідає вимогам ЦПК України, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 2 п.1, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 березня 2016 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: