Головуючий в І інстанції Потапенко А.В.
Єдиний унікальний № 374/258/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року м. Ржищів

Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючого-судді - Потапенка А.В.,

за участі: секретарів: Пархомець Н.А., Маламан Я.О.,

відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна») звернулося до суду з указаним позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що 5 вересня 2011 року між ПрАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_4 був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі поліса № АА/4891962, предметом якого є страхування транспортного засобу ЗАЗ 110217, номерний знак НОМЕР_1.

30 квітня 2012 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та транспортним засобом ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Згідно з довідкою ВДАІ № 8999704 та постановою Ржищівського міського суду Київської області від 11 травня 2012 року дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення ОСОБА_1 п. п. 10.1, 12.1, пп. «в» п. 14.2 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до постанови Ржищівського міського суду Київської області від 11 травня 2012 року ОСОБА_1 також порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи, що цивільна відповідальність відповідача - водія забезпеченого транспортного засобу була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» згідно з полісом № АА/4891962, володілець транспортного засобу ВАЗ 21093 ОСОБА_3 на підставі довіреності 8 травня 2012 року звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування.

20 вересня 2012 року ПрАТ «СК «Провідна» здійснило виплату страхового відшкодування на користь представника власника ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 в розмірі 14 676 грн 38 коп.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Провідна» 16 676 грн 38 коп. матеріальної шкоди в порядку регресу та вирішити питання про судові витрати.

Справа судами розглядалась неодноразово, останньою ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 грудня 2015 року судові рішення скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримував.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні визнали позов частково, на суму відновлювального ремонту в розмірі 2 400 грн. В решті позовних вимог заперечували, вказуючи, що дійсна вартість ремонтних робіт автомобіля ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_2, значно менша від заявленої. Не погоджувались із вартістю робіт щодо зняття та установлення деталей і вузлів, та самої необхідності таких робіт через відсутність пошкоджень цих деталей та вузлів. У звіті №1036/КВ1 відсутні фотографії зазначених у ньому пошкоджень, а саме лівої дверки та стойки, обшивки всередині салону автомобіля. Вартість проведення експертизи не зазначена. Разом із тим, погоджувались із визначеною у звіті ринковою вартістю автомобіля в сумі 21 905 грн. 11 коп. Вважали, що ОСОБА_3 зробив ремонт автомобіля власними силами.

У судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що він 20 вересня 2012 року від ПрАТ «СК «Провідна» отримав страхову виплату у розмірі 14 676 грн 38 коп, претензій до ОСОБА_1 не має, про що надав письмові пояснення (а.с. 163).

Заслухавши пояснення відповідача та його представника, третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з такого.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, що діяла на час скоєння ДТП) та ЦК України.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закону) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю та майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно із ст. 6 Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю або майну третьої особи.

Відповідно до пп. «а» п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 36.4 ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, тощо.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу ЗАЗ 110217, номерний знак НОМЕР_1, яким на час дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_1, застраховано в ПрАТ «СК «Провідна» за полісом обов'язкового страхування № АА/4891962, згідно з яким ліміт відповідальності за шкоду майну, завдану забезпеченим транспортним засобом ЗАЗ 110217, встановлений в розмірі 50 тис. грн та розмір франшизи установлений в сумі 500 грн. (а.с. 5).

Відповідно до вказаного полісу та вимог ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" будь-яка матеріальна шкода в розмірі до 50 тис.грн. підлягає відшкодуванню страховиком - ПрАТ "Страхова компанія "Провідна".

Згідно з довідкою ВДАІ Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області про дорожньо-транспортну пригоду від 8 травня 2012 року № 8999704 встановлено, що 30 квітня 2012 року о 17 год. 50 хв. на дорозі Р-32 Кременець-Біла Церква-Ржищів сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок порушення правил обгону ОСОБА_1, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, зокрема автомобіль ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження: бокова ліва частина (а.с. 6).

Згідно з довідкою ВДАІ Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області від 30 квітня 2012 року, виданою ОСОБА_3, автомобіль ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_2, в результаті ДТП, що сталася 30 квітня 2012 року, отримав механічні пошкодження: деформовано дах автомобіля, передня ліва дверка, задня ліва дверка, ліва передня стійка, середня ліва стійка, лівий поріг, розбито скло задньої лівої дверки (а.с. 7).

Постановою Ржищівського міського суду Київської області від 11 травня 2012 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП. (а.с. 8).

Постановою Ржищівського міського суду Київської області від 11 травня 2012 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 9).

ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою від 03 травня 2012 року № 1001/39/34409 про виплату страхового відшкодування (а.с. 10).

Згідно із актом огляду транспортного засобу від 17 травня 2012 року оглянуто автомобіль ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_2, та визначено, які механічні пошкодження він отримав (а.с. 12).

Згідно зі звітом про оцінку вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, від 24 квітня 2012 року № 1036/КВ1 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_2, в результаті дорожньо-транспортної пригоди становить 15 176 грн 38 коп. (а.с. 13-15).

Згідно із висновком № 1036-КВ1 про вартість ремонту транспортного засобу із фотокартками вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_2, складає 17 728 грн 46 коп, ринкова вартість даного автомобіля на час пошкодження становить 21 905 грн 11 коп (а.с. 16-18).

Відповідно до розрахунку суми матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту зношення деталей від 31 липня 2012 року № 1001/38/34409 сума збитку становить 15 176 грн 38 коп. (а.с. 19).

Відповідно до страхового акта № 1 від 05 вересня 2012 року, ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" затвердила цей акт про сплату страхового відшкодування в розмірі 14 676 грн 38 коп. (а.с. 20).

Згідно із платіжним дорученням від 20 вересня 2012 року № 046974 ПрАТ «СК «Провідна» на розрахунковий рахунок Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» були перераховані страхові відшкодування на суму 79 954,40 грн. (а.с. 21).

Відповідно до відомості від 5 вересня 2012 року № ВПТ-003932 для виплати страхових відшкодувань розмір відшкодування, яке має бути виплачене ОСОБА_3, становить 14 676 грн 38 коп. (а.с. 21 зворот).

За правилами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення закріплено у ст. 27 Закону України "Про страхування", за змістом якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно п. 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», з винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов'язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Регресну вимогу може бути пред'явлено протягом трьох років із дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).

Згідно із п. п. 14, 15 вказаної постанови, при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Правовий висновок Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, що викладений у постанові від 25 грудня 2013 р. передбачає, що у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст. 261, ст. 262 ЦК України).

За змістом ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як убачається із заяви ОСОБА_3 про виплату страхового відшкодування від 3 травня 2012 року № 1001/39/34409, у пункті заяви про порядок виплати міститься відмітка про виплату страхового відшкодування через систему «Приват-Мані» в ПАТ КБ «ПриватБанк» (система грошових переказів).

Позивачем надано копію платіжного доручення від 20 вересня 2012 року № 046974 та відомості для виплати коштів страхових відшкодувань отримувачам від 05 вересня 2012 року № ВПТ-003932, з яких убачається, що ПрАТ «СК «Провідна» здійснило виплату приватних страхових відшкодувань на загальну суму 79 954 грн 40 коп., у тому числі ОСОБА_3 у сумі 14 676 грн 38 коп., шляхом безготівкового їх перерахування.

Як установлено судом у судовому засіданні з пояснень ОСОБА_3, останній отримав від страхової компанії розмір відшкодування у сумі 14 676 грн 38 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України судом було роз'яснено відповідачу право на заявлення клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 9 березня 2016 року призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження зупинено. Однак, через недоставлення до експертної установи об'єкту дослідження - автомобіля ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_2 (а.с.204), експертною установою повідомлено про неможливість проведення експертизи (а.с. 211, 212), а цивільну справу повернуто до суду, у зв'язку із чим, ухвалою суду провадження у справі відновлено.

На підтвердження розміру спричиненого збитку позивачем надано звіт № 1036/КВ1 (а.с.13-15), складений оцінювачем колісних транспортних засобів Гончаруком М.В, із кваліфікацією оцінювача об'єктів у матеріальній формі за спеціалізацією «Оцінка колісних транспортних засобів», кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 5271 від 8 вересня 2007 року, свідоцтво про підвищення кваліфікації оцінювача №120-ПК від 12 серпня 2011 року, зареєстрований в Державному реєстрі оцінювачів №5945 від 29 жовтня 2007 року, при виконанні оцінки оцінювач керувався Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою Мінюстом, Фондом державного майна України 24 листопада 2003 р. №1074/8395 (в редакції наказу від 24 липня 2009 р. №1335/5/1159). Метою дослідження є визначення ринкової вартості та вартості відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 2109, номерний знак, АІ 1616АІ.

Разом із тим, суд відповідно до вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України відхиляє наданий відповідачем як неналежний та недопустимий доказ лист-відповідь директора СТО ТОВ "Дніпросервіс" м. Ржищів Київської області Головатюка Р.М., про вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ-21093 під час ДТП 30 квітня 2012 р., надану на адвокату ОСОБА_2 (а. с. 240-244).

Даний лист-відповідь не дає змоги встановити загальну вартість завданої шкоди, а лише містить припущення щодо можливої вартості відновлювальних робіт від 1 800 до 2 400 грн. Крім того, не надано жодних доказів належної кваліфікації оцінювача (експерта) за відповідною спеціалізацією, не надано відомостей про свідоцтва оцінювача. За змістом листа директор СТО ТОВ "Дніпросервіс" проводив дослідження за наданою замовником інформацією без огляду пошкодженого транспортного засобу, що суперечить вимогам п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, який передбачає, що технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Лист-інформація з приводу неналежного виконання обов'язків по оцінці майна, направлена до голови Фонду державного майна України (а.с. 245-251), не містить інформації щодо предмета доказування. У судовому засіданні представник відповідача не наполягав на оголошенні перерви до отримання відповіді, зазначивши, що цю інформацію лише відправляє зазначеному адресату, а суду надає в порядку інформування.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в розмірі 14 676 грн 38 коп. В іншій частині вимоги не доведені належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, з відповідача підлягають стягненню кошти на відшкодування судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних позовних вимог, що складає 214 грн 37 коп.

Керуючись ст. ст. 11, 22, 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 3, 6, 22, 36, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 33, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна", - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" 14 676 (чотирнадцять тисяч шістсот сімдесят шість) гривень 38 копійок матеріальної шкоди в порядку регресу та 214 (двісті чотирнадцять) гривень 37 копійок на відшкодування судового збору.

В решті позову, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Ржищівський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 6 липня 2016 року.

Суддя: