Провадження №2/521/ 1152/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 червня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Поліщук І.О.
при секретарі Святецькій І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за позовом третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. 16.03.2016 рок до суду звернувся ОСОБА_3 як третя особа, що заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову, з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В своїх позовних вимогах як позивачка ОСОБА_1, так і третя особа ОСОБА_3 просили визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою №25 у будинку №68 по вулиці Генерала Петрова у місті Одесі. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 13.01.1998 року ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 отримали свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 у рівних частках. 15.05.2005 року ОСОБА_4 помер. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 17.10.2013 року за реєстровим №1626 ОСОБА_1 отримала у власність 1/3 частину вищевказаної квартири після смерті ОСОБА_4. Крім ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у вказаній квартирі зареєстроване проживання дочки ОСОБА_3 ОСОБА_5 та його колишньої дружини ОСОБА_2, яка з червня 2014 року у даній квартирі не мешкає. Після добровільного виселення відповідачка вселитися на спірну жилу площу не намагалася, комунальні послуги за квартиру не сплачує, її місце проживання та засоби звязку позивачам не відомі. Оскільки на теперішній час реєстрація відповідача існує формально, та тільки створює зайві турботи щодо сплати комунальних послуг у більшому ніж потрібно розмірі, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вимушені звернутися з наступним позовом до суду.
Представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги своїх довірителей підтримала в повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом відправлення судових повісток за місцем останньої реєстрації..
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення у відсутності відповідача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 та позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовані та підлягають задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що 13.01.1998 року ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 отримали свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 у рівних частках. Свідоцтво зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН» 12.03.1998 року за №443 стр.83 кн.238 пр. 15.05.2005 року ОСОБА_4 помер (а.з.№4687). Згідно свідоцтва про право на спадщину від 17.10.2013 року за реєстровим №1626 ОСОБА_1 отримала у власність 1/3 частину вищевказаної квартири після смерті ОСОБА_4.
З копії паспорту ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії КЕ 704846 виданого Малиновським РВ УМВС України в Одеській області 23.04.1997 року вбачається, що на стор. 11 в графі «місце проживання» зазначено: АДРЕСА_3 з 07.06.1995 року.
Як вбачається з довідки витягу з домової книги про стан сімї та прописку № 1095 від 01.10.2015 року за адресою: АДРЕСА_4 за реєстровані: ОСОБА_1 основний квартиронаймач, ОСОБА_5 онука, ОСОБА_3 син, ОСОБА_2 невістка.
З відповіді Комунальної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 211 від 21.03.2016 року, вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за медичною допомогою до сімейного лікаря КУ «ЦПМСД №16» в період з 01.07.2014 року по теперішній час не зверталася. Амбулаторна картка в реєстратурі установи відсутня.
Згідно довідки Главпоштампу № 12/412-ЮК від 01.12.2015 року, виданої на підставі запиту Малиновського районного суду м. Одеси щодо надання інформації про надходження рекомендованої кореспонденції на імя ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_5, за період з 01.01.15 року по 26.11.2015 року повідомляють, що за вищезазначений період рекомендована кореспонденція в надходженні та видачі не значится.
На підтвердження позовних вимог стороною позивача надано суду акт, складений мешканцями будинку № 68 по вулиці Генерала Петрова 29.09.2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 не мешкає у квартирі АДРЕСА_6 з червня 2014 року.
Відповідно до змісту ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право.
Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно до ч.2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача (власника) належать дружина наймача (власника) їх діти та батьки. Членами сім'ї наймача (власника) можуть бути визнані інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 3 СК України також закріплено, що сім'ю складають спільно мешкаючи особи, які пов'язані спільним побутом, які мають взаємні права та обов'язки.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.
За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
З вищенаведеної норми Закону випливає, що рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 213, 214, 217, 224-226, 373 ЦПК України, ст.ст. 317, 321, 383, 386, 405 ЦК України, ст. 64 ЖК України, ст. 3 СК України, ст.ст. 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 провисання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою №25 в будинку №68 по вулиці Генерала Петрова в місті Одесі.
Дане рішення є підставою, для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку, за адресою: АДРЕСА_7 Малиновським районним відділом РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який постановив його, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.