Справа № 405/1851/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2016 р. Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Циганаш І.А.

при секретарі Лисоконь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді подання державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань, -

Встановив:

23.02.2016 року державний виконавець Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань.

Вказав, що на виконанні у Кіровському відділі державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа Кіровського районного суду м. Кіровограда №404/3320/14-ц від 10.11.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 38 363,98 грн. та судового збору в розмірі 383,64 грн., а всього 38 747,62 грн.

Державним виконавцем у відповідності до вимог ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження б/н від 25.11.2014 року, про що повідомлено сторони виконавчого провадження. Оскільки боржник на постанову про відкриття виконавчого провадження до відділу не зявився, державним виконавцем відповідно до вимог ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» розпочато примусове виконання рішення.

Державним виконавцем було вжито наступні заходи примусового виконання рішення, що підтверджує повноту вчинення виконавчих дій. Керуючись вимогами ст. ст. 5, 11 Закону направлено запити до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, боржниками юридичними особами та фізичними особами підприємцями, до Головного управління статистики у Кіровоградській області щодо надання відомостей про боржника як засновника юридичних осіб з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, до Державної автомобільної інспекції про наявність зареєстрованого мото-, автотранспорту боржника, до Інспекції Державного технічного нагляду в Кіровоградському районі, до Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців №53588191 від 19.02.2016 року на все майно, належне боржникові на праві власності, накладено арешт, про що винесено відповідну постанову та внесено дані до Реєстру.

Оскільки боржник на неодноразові виклики державного виконавця до відділу для надання пояснень щодо невиконання рішення суду не зявлявся, державним виконавцем винесено постанову про примусовий привід боржника, копії якої направлено до виконання в органи внутрішніх справ. Згідно матеріалів приводу Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області було встановлено, що ОСОБА_2 на час виконання процесуального документа державного виконавця знаходиться на заробітках в Російській Федерації і повернеться в квітні 2015 року. Виходом державного виконавця за місцем реєстрації боржника, зі слів сусідів боржника, вказана обставина підтверджена на час направлення до суду подання, про що складено акт державного виконавця. В телефонній розмові дружиною боржника також повідомлено, що боржник перебуває за кордоном на заробітках.

Державний виконавець Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Стаття 33 Конституції України визначає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів ( посадових осіб ) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Статтею 11 Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Крім того, відповідно до п.12.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за №489/20802 у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звернутися з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно п. п. 12.1.1 вказаної Інструкції подання повинно містити: а) найменування суду, до якого направляється подання; б) реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; в) реквізити виконавчого провадження; г) прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); ґ) підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Положенням ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання цих зобов'язань.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

При цьому сам факт наявності невиконаного рішення боржником не є відповідно до цього Закону підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обов'язкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання судового рішення, що узгоджується із роз'ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 7 Постанови № 5 від 30 березня 2012 року.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Кіровському ВДВС Кіровоградського МУЮ перебуває виконавчий лист, виданий 10.11.2014 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики та проценти за користування грошовими коштами в розмірі 38 363 грн. 98 коп., та судовий збір в розмірі 383 грн. 64 коп. ( а.с. 8 ).

25 листопада 2014 року державним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного вище виконавчого листа, копії якої направлено сторонам до відома та виконання. Боржнику добровільно виконати до 02.12.2014 року ( а.с. 10).

03.02.2015 року державним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_4 винесено постанову про примусовий привід боржника ОСОБА_5 ( а.с. 20 ).

Згідно листа Т.в.о. заступника начальника Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_6 видно, що на адресу Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ направлено матеріали приводу до Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ гр. ОСОБА_5, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. В ході виконання даного приводу було встановлено, що гр. ОСОБА_5 на даний момент знаходиться на заробітках в Російській Федерації і повернеться в квітні 2015 року ( а.с. 21 ).

З пояснень гр. ОСОБА_7, адресованих начальнику Кіровоградського МВ УМВС України в області вбачається, що ОСОБА_7 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Її чоловік ОСОБА_2 на даний момент відсутній за місцем мешкання, так як знаходиться на заробітках в Російській Федерації з січня 2015 року, і повернеться на раніше квітня 2015 року. Також може додати, що жодних викликів їй не надходило.

Згідно акту державного виконавця від 12.02.2016 року вбачається, що виходом за адресою: АДРЕСА_1, перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим через відсутність доступу до житла боржника ОСОБА_2 Зі слів сусідів за вказаною адресою проживає дружина ОСОБА_2, а останній вже тривалий час знаходиться на заробітках за кордоном ( а.с. 26 ).

З акту державного виконавця від 15.02.2016 року вбачається, що з телефонної розмови дружини боржника повідомлено, що ОСОБА_2 перебуває на заробітках Російській Федерації. Дату повернення не повідомлено ( а.с. 27 ).

Матеріали подання не містять жодних документальних підтверджень факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, так само, як відсутні будь-які докази на підтвердження отримання боржником ОСОБА_2 копії постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій містяться вимоги про добровільне виконання зобов'язання, не надано доказів на підтвердження того, що боржник викликався до Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ, тобто до подання не долучено достатньо доказів про те, що боржник злісно ухиляється від виконання рішення, що перебуває на примусовому виконанні.

Крім того, згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Приймаючи до уваги те, що наведені у поданні обставини і додані до нього документи не свідчать про умисне ухилення боржника від виконання судового рішення в контексті положень ст. 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», тобто відсутні докази на підтвердження факту злісного ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника судовим рішенням, що свідчить про відсутність свідомих дій або бездіяльності боржника, які спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості, а також не вбачається обґрунтованості припущення, що вирішення питання про заборону боржникові виїзду за кордон сприятиме виконанню рішення суду, тому суд вважає, що подання державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки ця вимога суперечить вищенаведеним нормам законодавства.

Керуючись ст.ст. 209-210, 377-1 ЦПК України, ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", суд, -

Ухвалив:

В задоволенні подання державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда І. А. Циганаш