Дата документу 02.06.2016
Справа № 320/3062/15-ц
УХВАЛА

02 червня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Купавської Н.М.

при секретарі Чудаковій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Мелітопольська державна нотаріальна контора та приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_4, посвідчений 16 березня 2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_3, через порушення при його складанні вимог щодо його форми та посвідчення і невідповідності волі заповідача його волевиявленню.

Вимоги позову мотивовані тим, що вказаним заповітом, складеним його матір'ю, померлою 25.10.2014 року, на користь його рідного брата - відповідача ОСОБА_2 порушуються його права на спадщину. Позивач зазначає, що матері на час підписання заповіту виповнилося 84 роки, вона неодноразово висловлювала намір залишити все своє майно йому і брату в рівних частках. В останні роки у неї розвився віковий склероз і почастішали випадки несприйняття дійсних подій, самостійно вона не переміщалася, погано бачила. В лютому 2012 року мати перенесла інсульт, внаслідок чого проходила тривалий курс лікування та реабілітації в лікарні. Крім того, оскільки у ОСОБА_4 були вади здоровя та зору, приватним нотаріусом ОСОБА_3 було вголос прочитано текст заповіту, але без присутності двох свідків. Позивач вважає, що оскільки заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, тому він є нікчемним.

В судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи з тих підстав, що мати позивача тяжко хворіла, на час складання заповіту вона перебувала в стані вікового склерозу, не сприймала дійсність подій та їх наслідки.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак його представник за довіреністю адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти позову, але згодна на проведення експертизи.

Представник третьої особи приватного нотаріуса Мелітопольського нотаріального округу ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що 16 березня 2012 року до нотаріуса звернувся відповідач щодо вчинення нотаріальної дії за місце проживання його матері, яка в силу свого віку та стану здоровя не могла самостійно прийти до нотконтори. Нотаріусом був підготовлений проект заповіту та по приїзду за адресою проживання ОСОБА_4 нотаріусом було узгоджено проект заповіту, зясовано її дієздатність, її особисту волю, та попереджено, що інший її син нічого не отримає, з чим вона була згодна. Після цього нотаріус повернулася до своєї контори, зареєструвала заповіт як нотаріальну дію у реєстр та повторно виїхала до ОСОБА_4 для його підписання.

Допитаний в судовому засіданні позивач вказує на те, що про матір він піклувався. Оскільки він проживає на великій відстані, то постійний догляд за матірю здійснювати не міг. Однак, після перенесеного інсульту, стан матері погіршився і він її забирав до себе в м.Ізмаїл Одеської області, де вона проходила курс лікування. За бажанням матері її в березні 2012 року було перевезено знову до дому в м.Мелітополь. На той час у ОСОБА_4 спостерігався процес загострення психічного та неврологічного розладу після перенесеного інсульту протягом лютого-травня 2012 року та на час складання заповіту. Особисті записи матері в заповіті свідчать про наявність у неї певних розладів здоровя та вади зору, що виключають сприйняття нею дійсності, розуміння значення своїх дій.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_1 пояснила, що вона є дружиною позивача, а померла доводилась їй свекрухою. Оскільки в 2012 році мати позивача перенесла інсульт і потрапила у лікарню, а доглядати старший брат із жінкою не мали змоги, тому вони перевезли її до себе в м.Ізмаїл. У них ОСОБА_6 стало краще і вона стала прохати перевезти її до дому. Коли мати знаходилась у них, то у неї спостерігалися провали у памяті.

У судовому засіданні допитаний в якості свідка лікар ОСОБА_7 пояснила, що померлу ОСОБА_4 знає як пацієнтку. Вона у лютому 2012 року поступила до лікарні, де вона була завідуючою. Хвора поступила до лікарні в адекватному стані, а виписували її в задовільному стані під нагляд дільничного лікаря. ОСОБА_4 сама пересувалася, на свій зір не скаржилася. Можливо ОСОБА_4 і вивозили з лікарні на каталці, але щоб не було навантаження на серце.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що з позивачем вони дальні родичі, відносини із сторонами у неї хороші. Також вона знала померлу. Кола вона їй дзвонила, це було приблизно в травні 2014 року, то слухавку брала сусідка. При телефонній розмові ОСОБА_4 її по голосу не впізнавала, все у неї перепитувала. ОСОБА_4 казала, що у її синів немає дітей, тому квартиру поділять навпіл. Коли вона прийшла до ОСОБА_4 на її день народження, то вона нікого не впізнавала, все перепитувала. Доглядати її вона не мала змоги, так як працює на двох роботах, тому хто її доглядав не знає.

Свідок ОСОБА_9 в суді пояснив, що сторони знає, як двоюрідних братів його дружини. Померлу він також знав. Він був у неї на дні народження, при цьому ОСОБА_4 нікого не впізнавала. Від позивача йому відомо, що ОСОБА_4 щоб подивитися телевізор одягала 2 пари окулярів.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що відповідач його знайомий, вони разом вчилися та працювали. 11.03.2012 року на День народження відповідача він приходив до нього до дому. Там була і ОСОБА_4, оскільки він її доглядав. Вона сиділа з ними разом, все розуміла, якоїсь неадекватної поведінки за нею не спостерігалося. Вона розповідала, що жила у другого сина в м.Ізмаїл, але її там ображали. При цьому, як саме ображали вона не пояснювала. Потім він ОСОБА_4 бачив в 2013,2014 роках і спілкувався із нею, її поведінка та стан були нормальні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що з ОСОБА_4 вони були сусідками по площадці. Між ними одразу склалися доброзичливі відносини, вони багато спілкувалися. Після того, як в лютому 2012 року у ОСОБА_4 стався інсульт і вона потрапила до лікарні, то піклувався про її стан здоровя старший брат ОСОБА_2. Потім вона дізналася від ОСОБА_4, що після виписки з лікарні її забирав в м.Ізмаїл її інший син ОСОБА_1, але із розмови з нею їй стало відомо, що там її ображали, але як саме вона не пояснювала. Після лікарні стан ОСОБА_4 суттєво не змінився. ОСОБА_4 все памятала, сама себе обслуговувала, вона дбала про чистоту. На свій зір ОСОБА_4 їй не скаржилась, телевізор дивилася без окулярів, але газету читала в них.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що родину ОСОБА_2 та Тетяну знає добре, вони товаришують. Також вона знала ОСОБА_4 з 2009 року. Коли ОСОБА_4 перенесла у лютому 2012 року інсульт її забрав до себе інший брат ОСОБА_1 до м.Ізмаїла. Потім, коли вона повернулася до дому, із нею разом проживали ОСОБА_2 та Тетятна, оскільки переживали за її стан здоровя. По приїзду вона спілкувалася із ОСОБА_4 і особливих змін в ній вона не помітила. ОСОБА_4 була адекватна, але скаржилась на ноги, їй було важко ходити. В квітні 2014 року вона ночувала у ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_2 і Тетяні необхідно було на 2 дні поїхати до АР Крим і вони переживали за матір. Коли вона ночувала з ОСОБА_4, то остання вела себе нормально, скаржилась на ноги, вона могла сама собі варити їжу, відкривати двері. На вулицю вона не виходила гуляти, оскільки важко підніматися на 4-й поверх.

Свідок ОСОБА_13 також підтвердила, що ОСОБА_4 бачила лише два рази. Один раз після інсульту на дні народження ОСОБА_2, а інший в 2014 році. При цьому, коли вони спілкувалися, то поведінка ОСОБА_4 була нормальна, нічого особливого вона в ній не бачила, лише їй було важко ходити.

Свідок ОСОБА_14 також підтвердила, що сімю ОСОБА_4 Сегія знає давно та його мати ОСОБА_4 Вона бачила ОСОБА_4, яка була після хвороби. Вела вона себе нормально, адекватно, хвалила ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_15 підтвердила у судовому засіданні, що ОСОБА_4 знала як сусідку, яка жива на два поверхи вище. Із нею вона спілкувалася постійно, вела себе ОСОБА_4 після хвороби нормально, була адекватною. Із нею разом проживав її син ОСОБА_16, а інший син ОСОБА_17 мешкав в іншому місті і іноді приїжджав.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні також пояснила, що коли була в гостях у ОСОБА_2, який проживав разом із матірю, то остання вела себе нормально, адекватно, підтримувала розмову. Скаржилася ОСОБА_4 тільки на ноги.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні пояснив, що родину ОСОБА_4 знає ще коли будинок заселявся з самого початку. Оскільки він старший по будинку, то частко ходив до ОСОБА_4. Мати відповідача ОСОБА_4 до останнього сама йому відкривала двері, його вона впізнавала. У неї були хворі ноги. Вона могла впасти біля дверей, але коли приїжджала швидка допомога, то нічого страшного не встановлювала. Із ОСОБА_4 разом проживав ОСОБА_2, а інший син ОСОБА_1 мешкав в іншому місті і приїжджав рідко. Ніяких відхилень або сумнівів в адекватності її у нього не виникало.

Заслухавши думку сторін, їх представників щодо призначення судової експертизи та враховуючи, що для вирішення питань, що мають значення у справі, у даному випадку необхідні спеціальні пізнання, суд вважає за необхідне призначити по справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Запорізької обласної психіатричної експертизи.

ОСОБА_4 згідно відповіді головного лікаря КЗ «Мелітопольський психіатричний диспансер» на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебувала /а.с.119,120/.

Згідно п.3 ч.1 ст. 145 ЦПК України призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Суд вважає, що в даному випадку необхідні спеціальні пізнання і для повного та всебічного розгляду справи слід призначити судову експертизу.

Для проведення експертизи судом витребувана медична картка стаціонарного хворого №441 ОСОБА_4

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.143, 144, 202 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити Запорізькій обласній психіатричній лікарні.

На вирішення експертизи поставити наступні питання:

1.В якому психічному стані перебувала ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час складання нею заповіту 16 березня 2012 року?

2. Чи могла ОСОБА_4, яка померла 25 жовтня 2014 року, за своїм психічним станом при складанні заповіту 16 березня 2012 року розуміти значення своїх дій та керувати ними?

Для проведення експертизи надати експертам оригінал медичної картки №441 стаціонарного хворого ОСОБА_4 та цивільну справу №320/3062/15-ц.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Витрати за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Мелітопольська державна нотаріальна контора та приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання заповіту недійсним зупинити до отримання висновку експертизи.

СУДДЯ: