АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1805/16 Справа № 186/1677/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участі секретаря: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, заінтересовані особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, Управління державної міграційної служби у Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття особи з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, зазначивши, що він є власником квартири АДРЕСА_1.

Він перебував у шлюбі з ОСОБА_8, від якого мають двох дітей: повнолітнього сина ОСОБА_7 та неповнолітню доньку ОСОБА_7 діти та колишня дружина були зареєстровані в його квартирі.

Навесні 2005 року ОСОБА_8 (мати відповідача та колишня дружина позивача) покинула з дітьми вказане житлове приміщення.

06 листопада 2006 року шлюб з ОСОБА_8 було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_8 залишила дітей на виховання своїй матері - ОСОБА_9, яка мешкає по вул.Піонерська, буд.42, с.м.т.Петропавлівка, Дніпропетровської області.

Діти проживали з бабусею, навчалися в ЗОШ №2 с.м.т.Петропавлівка та були зареєстровані в його квартирі.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_8 було знято з реєстраційного обліку у спірній квартирі, а діти залишаються зареєстрованими у вказаному житловому приміщенні.

На теперішній час відповідач проживає і навчається в м.Ялта АР Крим.

В його квартирі на даний час зареєстровано 5 осіб, за яких він сплачує комунальні послуги, що ставить його у скрутне матеріальне становище.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд визнати ОСОБА_7 таким, що втратив право користування квартирою №11 в будинку №14 по вул.Горького, м.Першотравенська, Дніпропетровської області та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7, заінтересована особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, Управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття особи з реєстраційного обліку - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що батьками ОСОБА_7 є ОСОБА_6 та ОСОБА_8.

Шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу І-КИ №052454 від 07 листопада 2006 року.

ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_2.

В даній квартирі зареєстровані: син ОСОБА_7, дружина ОСОБА_10 та донька ОСОБА_7.

Згідно актів ПП «Комунальщик-2» від 26 січня 2013 року та 17 листопада 2015 року ОСОБА_7 з 2005 року по теперішній час не мешкає в квартирі АДРЕСА_2.

Відповідно до довідки вих.№04-57/762 від 25 вересня 2015 року, ОСОБА_7, навчається в Державному бюджетному професійному освітньому закладі Республіки Крим "Ялтинський економіко-технологічний коледж" з 01 вересня 2012 року по 22 квітня 2016 року за професією "Повар, кондитер". Форма навчання денна, на державній основі.

Відповідно до ч.3 ст.47 Конституції України та ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути примусово позбавлений права користування житловим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом за відповідним рішенням суду.

За положеннями ч.ч.1,2 ст.71, ст.72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз'яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" №2 від 12 квітня 1985 року, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо), суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Згідно розяснень, викладених у п.11 постанови Пленум Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12 квітня 1985 року, суд, на ствердження вибуття, може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Суд першої інстанції вірно врахував зазначені обставини та дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки у відповідача не було фізичної можливості користуватися зазначеною квартирою внаслідок навчання в іншому місті.

Доводів, які б спростували висновки суду чи доводили б порушення ним вимог матеріального та процесуального права, апелянт не надав, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення

Зясувавши в достатньому повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: