Провадження № 2/752/252/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.03.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Безверхої Н.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

за участю відповідача - ОСОБА_2

за участю представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі міста Києва про стягнення заборгованості по аліментам, суд -

Встановив

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, підтримавши який в судовому засіданні, просила суд стягнути з відповідача на її користь суму неустойки (пені) заборгованості по аліментам у розмірі 281260 грн.

В обґрунтування позову позивач вказувала, що на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 1000 грн. Внаслідок невиконання відповідачем зобов'язань зі сплати аліментів за ним станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 утворилась заборгованість по аліментам у розмірі 47 000 грн. У зв'язку з чим, позивач посилаючись на правову підставу ст. 196 СК України, просить суд стягнути з відповідача пеню.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити у його задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та відповідні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Судом встановлено, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 червня 2010 року у справі № 2-3146/10 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

На підставі вказаного рішення Дарницьким районним судом м. Києва 17.06.2010 року видано виконавчий лист № 2-3140/10 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 грн., але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 25.01.2010 року до її повноліття, 300 грн. витрат пов'язаних з наданням юридичних послуг.

08 листопада 2010 року заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та зменшено розмір аліментів з 1000 грн. на 1/4 частину його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму прожиткового для дитини відповідного віку, починаючи з набрання чинності рішення суду, й до досягнення дочкою повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_2 включно. Дане рішення набрало законної сили 24.02.2011 року.

З останнього розрахунку заборгованості з 25.01.2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 95/16/62858 від 24.02.2016 року, який зроблено державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. вбачається, що заборгованість ОСОБА_4 станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 складає 20 501 грн. 28 коп.

Разом з тим, вказаним розрахунком розмежовано заборгованість по кожному місяцю за відповідний період, отже при розрахунку пені, яку необхідно стягнути суд керувався саме цим розрахунком.

Як роз'яснив Верховний суд України у постанові від 11 вересня 2013 року по справі № 6-81цк13, від 24.02.2016 року, оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

За змістом ч. 1 ст. 370-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню по заборгованості з аліментів саме у розмірі 148 723 грн.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими частково підтверджуються вимоги позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 1487 грн. 23 коп.

Керуючись ст.ст. 10-11; 28-29; 57-60; 88; 158; 174; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі міста Києва про стягнення заборгованості по аліментам - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) пеню по заборгованості з аліментів у розмірі 148 723 грн. та судовий збір у розмірі 1487 грн. 23 коп., а всього 150 210 грн. 23 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя