У х в а л а

іменем україни

13 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Демяносова М.В.,Парінової І.К.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Солов'ївської сільської ради, ОСОБА_5 про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою скаргу ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Волинської області від 24 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько - ОСОБА_6, склав заповіт на його користь, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Після смерті батька він успадкував усе належне йому майно, зокрема, земельні ділянки площею 0,69 га, які за рішенням Солов'ївської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 14 жовтня 1993 року № 13/5 передані батьку в приватну власність. У 2012 році він звернувся до відповідача за їх переоформленням і згідно з рішенням Солов'ївської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 15 червня 2012 року № 16/12 вирішено видати йому державні акти на право власності на земельні ділянки загальною площею 0,69 га, у тому числі: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1; 0,24 га для ведення особистого селянського господарства за цією ж адресою; 0,14 га та 0,06 га для ведення особистого селянського господарства в урочищах Хутір і Під річкою в с. Комарове Старовижівського району Волинської області.

У подальшому рішеннями Солов'ївської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 23 травня 2013 року № 24/3 та від 11 лютого 2014 року № 30/17 змінено розміри земельних ділянок з 0,25 га на 0,18 га, з 0,24 га на 0,31 га, загальну площу з 0,69 га на 0,60 га, а потім з 0,31 га на 0,22 га. Рішенням Солов'ївської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 28 липня 2014 року № 33/9 вищевказані рішення від 15 червня 2012 року № 16/12, від 23 травня 2013 року № 24/3 та від 11 лютого 2014 року № 30/17 були відмінені.

Рішенням Солов'ївської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 29 квітня 2014 року № 31/2 ОСОБА_5 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,20 га по АДРЕСА_2 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,09 га біля житлового будинку, а рішенням від 12 листопада 2014 року № 35/3 затверджено акт погоджувальної комісії щодо встановлення меж суміжного землекористування земельними ділянками його і ОСОБА_5

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4, уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати недійсними та скасувати рішення Солов'ївської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 23 травня 2013 року № 24/3, від 11 лютого 2014 року № 30/17, від 28 липня 2014 року № 33/9, від 29 квітня 2014 року № 31/2 та від 12 листопада 2014 року № 35/3, оскільки ними порушено його права й незаконно позбавлено права на 0,09 га землі.

Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 11 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 12 лютого 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 липня 2015 року рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 11 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 12 лютого 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 24 грудня 2015 року позов задоволено частково. Визнати недійсними рішення Солов'ївської сільської ради: від 23 травня 2013 року № 24/3 «Про внесення змін до рішення сільської ради від 15.06.2012р. №16/12 «Про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_4», від 11 лютого 2014 року № 30/17 «Про уточнення площі та цільового призначення земельних ділянок»; від 28 липня 2014 року № 33/9 «Про відміну рішень сільської ради». У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 12 лютого 2015 року

рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 02 листопада 2015 року в даній справі в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасовано і постановлено нове рішення в цій частині.

Визнано недійсними рішення Соловївської сільської ради Старовижівського району Волинської області № 31/2 від 29 квітня 2014 року в частині надання дозволу на розроблення технічної документації ОСОБА_5 щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,09 га.

Визнано недійсними рішення Соловївської сільської ради Старовижівського району Волинської області № 35/3 від 12 листопада 2014 року про затвердження акту погоджувальної комісії щодо встановлення меж суміжного землекористування земельними ділянками від 11 листопада 2014 року.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 для ведення особистого селянського господарства площею 0,0944 га від 12.01.2015 року, індексний номер 32123755.

В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про скасування рішення місцевого суду в частині визнання недійсним рішення сільської ради від 29 квітня 2014 року, від 12 листопада 2014 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12 січня 2015 року з урахуванням положень ст. 378 ЦК України, ст. ст. 152, 153, 155, 158 ЗК України, оскільки частина земельної ділянки, яка належала в порядку спадкування позивачу, передана у власність ОСОБА_5

Приймаючи рішення № 35/3 від 12 листопада 2014 року сільська рада фактично встановила, що спірна земельна ділянка площею 0,09 га належить ОСОБА_5 проте, оскільки має місце спір про право власності, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, а тому суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання недійсним рішення Соловївської сільської ради Старовижівського району № 35/3 від 12 листопада 2014 року.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

М.В.Демяносов

І.К.Парінова