Справа № 316/1946/15-ц
Провадження № 2/316/31/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2016 р. Місцевий Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:

головуючого: Ткаченко І. М.,

при секретарі: Лохматова Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей Енергодарської міської ради Запорізької області, про визначення фактичного місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

28.05.2005 року між ОСОБА_1 (далі Позивач по справі) та ОСОБА_2 (далі Відповідачка по справі) укладено шлюб.

17.09.2005 року у сторін по справі народилась дочка ОСОБА_3.

Подружнє життя сторін виявилось невдалим і в серпні 2008 року на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області шлюб між ними було розірвано.

Після розірвання шлюбу за домовленістю сторін донька ОСОБА_3 залишилась проживати з Відповідачкою по справі.

У звязку з цим, Відповідачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з позивача на свою користь в розмірі ? частини від його заробітку (доходу) на утриманні дитини, до досягнення нею повноліття. Турбуючись про матеріальне забезпечення дочки позивач не заперечував проти задоволення позовних вимог.

У звязку з тим, що позивач працює на ВП «АТОМРЕМОНТСЕРВІС» на посаді електрослюсаря та отримує заробітну плату в середньому 7600 грн. на місяць, виконавчий лист про стягнення аліментів на подальше примусове виконання було направлено через ВДВС Енергодарського МУЮ до бухгалтерії підприємства.

Позивач у судовому засіданні стверджував, що не дивлячись на рішення суду про стягнення аліментів на її користь, на утримання дитини, відповідачка свої батьківські обовязки відносно дитини виконує нерегулярно, дівчинка ходить неохайно одягнена, уроки готує невчасно та не в повному обсязі, по пів року хворіє на педикульоз, розвиваючі гуртки та заклади не відвідує.

Що стосується спілкування з однолітками та близькими родичами (батько, бабусі з обох сторін), то відповідачка різко обмежує таке спілкування, не дає дитині ні зустрічатись з близькими, ні спілкуватись по телефону тощо. Намагаючись відновити права дитини на спілкування позивач по справі в грудні 2013 року звертався з заявою до органу опіки та піклування в м. Енергодар з наміром встановити час зустрічі з малолітньою донькою і 19.12.2013 року рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської ради його заява була задоволена. Але не дивлячись на встановлений порядок відповідачка не дозволяла позивачеві зустрічатись з донькою, їх спілкування зводиться лише до короткочасних зустрічей на перерві під час навчального процесу дитини в школі.

Відповідачку не цікавлять інтереси та розвиток її дочки, вона займається виключно налагодженням свого особистого життя з новим співмешканцем. Даний факт підтверджується і тим, що не турбуючись про забезпечення житлом дитини вона продала належну їй на праві приватної власності кімнату і будучи безробітною особою переїхала на подальше проживання до орендованої квартири, а за кошти отримані від продажу кімнати придбала своєму співмешканцю автомобіль.

Таким чином позивач вважає, що на сьогоднішній день відповідачка по справі є безробітною особою, яка не має власного житла, для проживання родини єдиний дохід відповідачки це є аліменти які сплачує позивач на утримання дочки, але вони використовуються не за призначенням одяг дитині не купується, як і розвиваючі ігри, предмети канцелярії, необхідні продукти харчування відсутні.

Позивач неодноразово звертався до Відповідачки намагаючись в добровільному порядку вирішити питання про визначення фактичного місця проживання дитини з ним, але все виявилось безрезультатним. Відповідачка відмовляється визнавати дані обставини, та не хоче в добровільному порядку вирішити питання проживання доньки з батьком.

Позивач має постійне місце роботи отримує заробітну плату в середньому 7600 грн. на місяць, житлом забезпечений, має впорядковану квартиру в м. Славутич, де для дитини є окрема кімната об лаштована дитячими меблями, в наявності є розвиваючі іграшки, все необхідне для навчання та відпочинку.

Спиртними напоями позивач не зловживає, має позитивні характеристики за місцем роботи та проживання. Дуже любить свою дочку, піклується про неї весь час з моменту її народження і бажає піклуватись про неї в подальшому житті.

У звязку з вищевикладеними обставинами позивач вважає, що оскільки відповідачка не займається вихованням дитини, необхідно визначити місце проживання дочки з ним, адже дочка ОСОБА_4 і так знаходиться на його повному матеріальному утриманні.

У судовому засіданні представник позивача додатково зазначила, що в грудні 2015 року позивач забрав до себе доньку в м. Славутич, де вони проживають до теперішнього часу разом. Відповідачка за цей час не зробила ніяких спроб повернути дитину, її життям не цікавиться, іноді телефонує. Таким чином фактично визначилось місце проживання дитини.

Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, та пояснила, що дійсно вона проживає з співмешканцем та орендують квартиру. Донька була всім забезпечена, ходила до школи, не голодувала, була доглянута. Батько дійсно в грудні 2015 року взяв доньку погуляти, а потім відвіз її до себе додому, де вона і проживає до теперішнього часу. За цим фактом вона зверталася до міліції, однак допомоги ніякої не отримала. З донькою спілкується по телефону, однак, за цей час ні разу до неї не їздила, до школи не телефонувала, оскільки не знає засобів звязку.

Представник третьої особи у судовому засіданні надав висновки служби у справах дітей, відповідно до яких вважають, що в інтересах дитини необхідно встановити місце проживання з батьком, оскільки мати не має можливості піклуватися за дитиною, та й не проявляє достатнього бажання.

Допитана у судовому засідання малолітня ОСОБА_3 виявила повагу та любов як до матері, так і до батька. Не могла була визначитися з ким би хотіла проживати, оскільки їй шкода всіх.

Свідки ОСОБА_5, мати відповідачки, теж висловила думку, що її донька не має можливості надати дитині належних умов проживання. З позитивного боку характеризувала позивача, та вважає за доцільне спільне проживання дитини з батьком.

Вислухавши пояснення учасників процесу, пояснення свідків, дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилались позивач та його представник, як на підставу вимог, а відповідач та його представник як на підставу своїх заперечень, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так у судовому засіданні встановлено, та не оспорюються наступні обставини, а саме те, що на теперішній час донька ОСОБА_3 проживає разом з батьком в м. Славутич, та фактично сторони визначили місце проживання дитини.

За тривалий час розгляду справи в суді, викликаний обєктивними обставинами, знаючи про наявність спору, відповідачки ніяким чином не усунула недоліки, та не змінила ставлення до дитини, не створила належних умов її проживання, не вжила заходів для повернення дитини, що свідчить про неналежне відношення до своїх обовязків як матері.

За таких обставин, та з урахуванням інтересів дитини, суд вважає, що позов обґрунтований, та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 10, 61, 88 209, 212-215 ЦПК України, ст. 154, 160, 180, 181 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», -

В И Р І Ш И В :

Визначити місце проживання дочки сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з її батьком ОСОБА_1 за місцем його реєстрації та фактичного проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня виготовлення повного рішення, яке буде виготовлено 29.04.2016 року. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І. М. Ткаченко