ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/575/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Кубів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі по тексту - позивач, ПАТ «Дельта Банк») звернулось до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач-1), ОСОБА_3 (далі - відповідач-2) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05.07.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 708/ФКВ-07, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 70 000 доларів США з оплатою 12,50% річних на строк до 04.07.2032 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 05.07.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 708/Zфпор-07, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 708/ФКВ-07 від 05.07.2007 року. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим, збільшивши позовні вимоги позивач просить стягнути заборгованість в розмірі 524 562 грн. 15 коп., з яких: 470 815 грн. 28 коп. - сума заборгованості за кредитом, 47 569 грн. 64 коп. - сума заборгованості за відсотками, 6 150 грн. 23 коп. - комісія.

Рішенням Дарницького районного суд м. Києва від 05.03.2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.09.2014 року рішення Дарницького районного суд м. Києва від 05.03.2014 року залишено без змін.

25.03.2015 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05.03.2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 10.09.2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В порядку ст. 11-1 ЦПК України справу передано у провадження судді Лужецької О.Р. та ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.06.2015 року прийнято до свого провадження.

До початку судового розгляду, представником відповідача-2 подано зустрічну позовну заяву про визнання поруки припиненою.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.12.2015 року прийнято до розгляду зустрічний позов та об'єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позову, заперечував проти задоволення зустрічного позову.

Представник відповідача-1, ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив задовольнити зустрічний позов.

Представник відповідача-2, ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та просила суд відмовити в задоволенні позову, зустрічний позов задовольнити, посилаючись на ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

05.07.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 708/ФКВ-07, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 70 000 доларів США з оплатою 12,50% річних на строк до 04.07.2032 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 05.07.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 708/Zфпор-07, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 708/ФКВ-07 від 05.07.2007 року.

Відповідно до п. 1 Договору поруки, поручитель зобов'язується перед Кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 708/ФКВ-07 від 05.07.2007 року, за яким останній зобов'язаний в строк повернути кредит, сплатити відсотки та штрафні санкції у розмірі і у випадках передбачених кредитним договором.

Відповідно до п. 3 Договору поруки, поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплату відсотків, штрафних санкцій та відшкодування збитків.

30.06.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Українського промислового банку» на користь ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). А згідно зі ст. 514 цього Кодексу уступка вимоги є однією з підстав заміни сторони у цивільно-правовому зобов'язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, позивач набув право вимоги за кредитним договором № 708/ФКВ-07 від 05.07.2007 року.

Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав повністю, надавши відповідачу-1 кредит в розмірі та у строки, передбачені кредитним договором.

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначає, що позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 20.09.2012 року наявна заборгованість в розмірі 524 562 грн. 15 коп., з яких: 470 815 грн. 28 коп. - сума заборгованості за кредитом, 47 569 грн. 64 коп. - сума заборгованості за відсотками, 6 150 грн. 23 коп. - комісія.

Водночас, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

А статтею 10 ЦПК України зазначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» встановлено, що під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

За змістом ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Під час розгляду справи судом було оглянуто копію договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань «Укрпромбанку» на користь «Дельта Банку» та копію Додатку №2 до договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань «Укрпромбанку» на користь «Дельта Банку», з якому не зазначено розмір простроченої заборгованості, переданої за вказаним договором та термін прострочки.

Окрім того, позивач, наполягаючи на позовних вимогах не надав детального розрахунку заборгованості, незважаючи на те, що суд неодноразово відкладав розгляд справи, надаючи можливість надати його суду, а з розрахунку, який наявний в матеріалах справи неможливо встановити дійсний розмір заборгованості та його складові, механізм нарахування боргу, з якого періоду відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, яка заборгованість є поточною, а яка - плановою.

Окрім того, з наданої довідки неможливо встановити, яка саме сума заборгованості була передана попереднім кредитором та на яку суму боргу за кредитним договором було здійснено відступлення права вимоги.

В судовому засідання представник позивача вказав, що детального розрахунку заборгованості не має, однак обов'язок доказування тих обставин на які сторона посилається як на підставу своїх вимог лежить саме на ній.

Також клопотання про призначення судової бухгалтерської експертизи сторонами заявлено не було, а відтак суду неможливо встановити правильність нарахування боргових зобов'язань.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення вимог позивача. Суд виходить з того, що наданих представником позивача письмових доказів, які знаходяться в матеріалах справи, не достатньо для висновку про задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 524 562 грн. 15 коп.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються лише на припущеннях та є недоведеними, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України).

Умова договору поруки про його дію до повного виконання сторонами своїх обов'язків не свідчить про те, що в договорі встановлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України. Тому, в такому разі підлягають застосуванню положення ч.4 ст. 559 ЦК України, про те що порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як вбачається з вимоги ТОВ «Український промисловий банк» про дострокове повне виконання зобов'язань від 25.05.2010 р., № 6604, банк вимагав від позичальника дострокового повного повернення кредиту протягом 30 робочих днів з моменту надіслання даної вимоги, а саме до 16.07.2010 року. Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, кредитор змінив строк виконання основного зобов'язання й мав можливість пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців з моменту відправлення вимоги.

Судом встановлено, що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання - 16.07.2010 року, не пред'явив вимоги до поручителя, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про визнання поруки ОСОБА_3 такою, що припинена на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому зустрічний позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 554, 559, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, ст.ст. 11, 15, 60, 208, 209, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою - задовольнити.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_3, яка виникла на підставі укладеного між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» договору поруки № 708/Zфпор-07 від 05.07.2007 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА