Справа № 148/2076/15-ц Провадження № 22-ц/772/1177/2016Головуючий в суді першої інстанції Саламаха О. В.
Категорія 39Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Голота Л.О.,

суддів: Міхасішин І.В., Стадник І.М.,

з участю секретаря судових засідань: Маркевич Я.С.

та з участю: апелянта ОСОБА_3

представника апелянта ОСОБА_4

представників позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.01.2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3, за участю третьої особи - Кинашівської сільської ради Тульчинського району про встановлення факту родинних відносин і визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИЛА:

15.09.2015 року ОСОБА_7 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин і визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом. У ході розгляду справи 15.12.2015 року ним було подано уточнену позовну заяву, у якій позивач додатково просив суд встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_8 була його тіткою.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.01.2016 року позов задоволено.

Встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_8, померла ІНФОРМАЦІЯ_2, була тіткою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає, за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме на житловий будинок, загальною площею 40,0 кв.м., житловою площею 14,8 кв.м., з вхідним майданчиком позначеним літерою «а», сараєм позначеним літерою «Б», погребом позначеним літерою «П» і спорудами 1-4, який знаходиться, за адресою: АДРЕСА_2; земельну ділянку площею 1,9265 га, яка розташована на території Кинашівської сільської ради, Тульчинського району, Вінницької області; майновий пай члена ПСП «Україна» с. Кинашів Тульчинського району, у розмірі 2598 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення районного суду та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представники позивача просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати рішення суду першої інстанції.

Представник третьої особи Кинашівської сільської ради Тульчинського району у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Надав заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За змістом ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частина 1 статті 303 ЦПК України передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_8, яка являлась тіткою позивача та відповідача. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, який знаходиться, за адресою: АДРЕСА_2; земельну ділянку площею 1,9265 га, яка розташована на території Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області та майновий пай члена ПСП «Україна» с. Кинашів Тульчинського району, у розмірі 2598 грн. / а.с.4/

На підставі підробленого заповіту рішенням Тульчинського районного суду від 13.07.2007 року, яке в подальшому було скасовано рішенням Апеляційного суду від 14.02.2013 року, за ОСОБА_3 було визнано право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_8 (а.с. 13 - 14).

Дані обставини були підставою для ухвалення Тульчинським районним судом Вінницької області рішення від 25.07.2013 року про визначення ОСОБА_7 додаткового строку для прийняття спадщини після смерті тітки. (а.с. 18 - 19)

Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті тітки, позивач звернувся до нотаріальної контори де 08.08.2015 року отримав постанову нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори № 442/02-14 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно і відсутністю підтвердження родинних відносин з спадкодавцем. (а.с. 10).

На час розгляду справи відповідач не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_8, оскільки не подав відповідну заяву і не проживав зі спадкодавцем на момент смерті.

Той факт, що відповідач не проживав з спадкодавцем на момент її смерті підтверджено у судовому засіданні довідками Кинашівської сільської ради № 602 від 06.11.2013 року та № 493 від 04.11.2015 року, а також поясненнями самого апелянта, який пояснив, що проживали з покійною тіткою по сусідству.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

На підставі наявних у справі доказів, а саме: спільного акту від 24.07.2013 року за підписами жителів с. Нестерварка ( ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11) та депутата сільської ради Козоріз М.М., затвердженого сільським головою ; рішень судів різних інстанцій ( ухвали Апеляційного суду вінницької області від 21.07.2015 року, рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 25.07.2013 року про визначення ОСОБА_7 додаткового строку для прийняття спадщини ); показів свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14 судом першої інстанції обґрунтовано встановлено факт, що померла ОСОБА_8, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року була тіткою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. / а.с.8, 25-27,46-47, 49-50/

За приписами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкодавець ОСОБА_8 за життя набула права власності на житловий будинок, загальною площею 40,0 м2, житловою площею 14,8м2, який розташований в АДРЕСА_2, з надвірними спорудами - вхідним майданчиком під літерою „а", сараєм під літерою „Б", погребом під літерою „П" та спорудами 1-4, які належали спадкодавиці на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1, виданого виконкомом Кинашівської сільської ради, Тульчинського району, Вінницької області 29.10.1987 року; земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9265 га, розташовану на території Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, що належала спадкодавиці ОСОБА_8 на підставі Державного акту серії НОМЕР_2, кадастровий НОМЕР_3, виданого Тульчинською районною державною адміністрацією 18 лютого 2003 року на підставі рішення цієї ж адміністрації №52-р від 10 лютого 2003 року; майновий пай члена КСП-ПСП „Україна" с.Кинашів Тульчинського району в розмірі 2598,00 грн., відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії НОМЕР_4, виданого Кинашівською сільською радою на ім"я спадкодавиці ОСОБА_8 28.12.2001 року.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 18.04.2014 року, визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію права власності на ОСОБА_3 щодо житлового будинку, розташованого, за адресою: АДРЕСА_2, а також визнано незаконним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,9265 га, розташовану на території Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області. (а.с. 20 - 21)

ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу від 06.06.2011 року продав майновий пай у ПСП «Україна», однак в подальшому Тульчинський районний суд визнав недійсним вказаний договір купівлі-продажу. (а.с. 22 - 23)

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 09.06.2015, позов ОСОБА_7 задоволено частково і заповіт від ІНФОРМАЦІЯ_2, складений від імені ОСОБА_8 на користь відповідача визнано недійсним (а.с. 28 - 32).

Також, рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 26.12.2014, визнано недійсним рішення 11 сесії 5 скликання Кинашівської сільської ради Тульчинського району від 23.11.2007, в частині закріплення за відповідачем земельних ділянок: площею 0,3075 га, яка знаходиться, за адресою: АДРЕСА_3; площею 0,0610 га, яка знаходиться, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 35 - 36).

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також, ст. 392 ЦК України, встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений статтею 392 ЦК України, що відповідає правовій позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеній у п. 3.1. Інформаційного листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013.

Таким чином, із аналізу вищевказаних правових норм, судом першої інстанції встановлено, що позивачем дотримано всіх визначених законодавцем обставин для набуття права власності на спадщину. Однак, своє право він не в змозі реалізувати, в зв'язку з чим дане право підлягає захисту в судовому порядку.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Заперечення апелянта щодо того, що судом першої інстанції порушено вимоги процесуального закону і він невірно зазначений відповідачем є помилковим та спростовується самим відповідачем, який не визнає позов, оскільки за змістом ст. 392 ЦК України відповідачем у справі є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно.

Між тим, судового рішення про визнання спадщини відумерлою не виносилося.

Інші заперечення апеляційної скарги ОСОБА_3 стосуються винесених судових рішень, які вже набрали законної сили і є обов'язковими для виконання та не є предметом спору у даній справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 звертає увагу на ту обставину, що рішення суду про визнання додаткового строку на прийняття спадщини ОСОБА_7 отримав 25.07.2013 року ( рішення набуло законної сили на підставі Ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 10.09.2013 року), однак до нотаріуса звернувся лише 30.07.2015 року . / а.с.10, 18, 46-47/

Дана обставина спростовується наявними у справі матеріалами спадкової справи № 659/13, з яких вбачається, що заяву до Тульчинської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 подав 21.09.2013 року , а не 30.07.2015 року, як про те зазначав апелянт. / а.с.45/

Також колегією суддів не встановлено і процесуальних порушень, допущених судом першої інстанції щодо завчасного, належного повідомлення відповідача про день, час та місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи - повідомлення про вручення поштового відправлення, телефонограми./а.с.55, 73, 77, 88, 92, 93, 101,108 /

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.01.2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Голота Л.О.

Судді: Міхасішин І.В.

Стадник І.М.

/підписи/

Згідно з оригіналом: