Справа № 564/368/16-ц
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Олійник П. В.
з участю секретаря Вознюк Ю. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів від заробітку щомісячно та до досягнення дітьми повноліття.
В обгрунтування своїх вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1. позовні вимоги підтримала та просила задоволити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи була повідомлена згідно ст.74 ЦПК України.
Враховуючи згоду позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення позивача, з"ясувавши обставини та дослідивши представлені по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення.
З матеріалів справи встановлено, що сторони від подружнього життя мають трьох дітей: сина ОСОБА_3, 2004 р.н., доньку ОСОБА_4 2007 р.н., та сина ОСОБА_5 2015 р.н., в свідоцтві про народження яких відповідач записаний батьком. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання малолітніх дітей не надає.
Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Згідно положень ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обовязку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обовязком батьків, тобто матері та батька. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
За наведених обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1/2 частини усіх видів від заробітку ( доходу ) щомісячно.
У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави 551,20 грн. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 181, 182, 183 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226
ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі по 1/2 частини усіх видів від заробітку ( доходу ) на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 березня 2016 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяП. В. Олійник