Справа № 202/8923/15-ц
пров. 4-с/202/3/2016
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі:ОСОБА_1

при секретарі- Терещук Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства « Всеукраїнський банк розвитку» на дії начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, ОСОБА_2 , старшого державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, ОСОБА_3 щодо визнання дій неправомірними та зобов*язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

27 листопада 2016 року заявник звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 та начальника цього відділу ДВС ДМУЮ ОСОБА_2 та просив визнати їх дії по винесенню та затвердженню 28.10.2015 року постанови про закінчення виконавчого провадження № 47752676 щодо стягнення з ОСОБА_4 суми боргу на користь ПАТ «ВБР» протиправними та безпідставними; визнати бездіяльність цих осіб по невиконанню рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_4 суми боргу на користь ПАТ «ВБР» протиправною та безпідставною; скасувати постанову старшого виконавця Індустріального ВДВС ДМУЮ ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження № 47752676 від 28.10.2015 року; зобовязати посадові особи Індустріального ВДВС ДМУЮ поновити виконавче провадження № 47752676, провести виконавчі дії для повного та своєчасного виконання рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_4 суми боргу на користь ПАТ «ВБР».

В обґрунтування даної скарги заявник зазначив, що 05.06.2015 року Індустріальним відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 202/11642/14-ц, виданого Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська 06.05.2015 року про примусове стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВБР» суми боргу у розмірі 7080,47 гривень. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження Банком, всупереч вимогам закону, отримано не було. У заяві про відкриття виконавчого провадження, яка була подана Банком до Індустріального ВДВС ДМУЮ, для повного та своєчасного виконання рішення суду Банк просив виконавчу службу зробити деякі обовязкові виконавчі дії та направити відповідні запити по відношенню до боржника. Крім цього, у звязку з відсутністю будь-яких відомостей про прийняті заходи, Банк надсилав на адресу Індустріального ВДВС ДМУЮ заяви, інформаційні запити та листи щодо отримання Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, щодо підготовки та направлення до суду подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, щодо виготовлення інформаційної довідки з реєстрів в порядку доступу державних виконавців (щодо нерухомості), щодо виявлення рахунків та вкладів боржника саме у банках та інших фінансових установах, тощо. У відповідь на вказані запити 12.11.2015 року Банком було отримано копію постанови старшого державного виконавця Індустріального ВДВС ДМУЮ ОСОБА_3 від 28.10.2015 року про закінчення виконавчого провадження у звязку з направленням виконавчого документу за належністю. Заявник вважає, що Індустріальним ВДВС ДМУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа № 202/11642/14-ц було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та вимоги Інструкції «З організації примусового виконання рішень», а саме: не направлено на адресу Банку копію постанови про відкриття виконавчого провадження; копію постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.10.2015 року Банку було направлено лише 10.11.2015 року, тобто пізніше ніж у триденний строк, як передбачено Законом; не сформували/не отримали в порядку доступу державних виконавців інформаційні довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру актів цивільного стану громадян; не перевірили разом з представником стягувача майновий стан боржника за адресою його проживання; не звернулися до суду, підготувавши подання про примусове проникнення до житла боржника, подання про розшук боржника, подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України; не було направлено запити по відношенню до боржника до банків та інших фінансових установ для отримання відомостей про виявлення коштів боржника, що можуть міститися на рахунках і вкладах. Крім того, заявником зазначено, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначає причини направлення виконавчого документа за належністю, повідомляє про проведені виконавчі дії, якщо боржник відсутній, вказується дата складання акта про відсутність боржника. До копії постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець додає також копії постанов про накладення арешту на кошти чи майно боржника, чого посадовими особами Індустріального ВДВС ДМУЮ, в порушення вимог Закону, зроблено не було. Також, заявником зазначено, що виконавчий лист знаходився на виконанні Індустріального ВДВС ДМУЮ за місцем проживання боржника та згоди на зміну місця виконання рішення суду Банк виконавчій службі не надавав. Крім того, заявник зазначає, що виконавчою службою не викликався боржник, в нього не були відібрані пояснення, не запрошувався представник стягувача для виїзду за адресою мешкання боржника для перевірки його майнового стану. Таким чином заявник вважає, що Індустріальним ВДВС ДМУЮ не було вжито всіх необхідних заходів для належного примусового виконання виконавчого листа № 202/11642/14-ц.

Представник заявника в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій вимоги, заявлені в скарзі підтримав та просив задовольнити, а скаргу розглянути за його відсутності (а.с. 79).

Заінтересована особа, старший державний виконавець Індустріального ВДВС ДМУЮ ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу не визнала та пояснила, що на виконання до Індустріального ВДВС ДМУЮ надійшла заява від ПАТ «ВБР» про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу № 202/11642/14-ц від 06.05.2015 року. Постановою державного виконавця від 05.06.2015 року було відкрито виконавче провадження та направлено запити щодо отримання доходу боржником. Відповідно до інформації, отриманої з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, боржник отримує дохід у ТОВ «Директива» за адресою: м. Київ, вул. Молодогвардійська, 20-А, що згідно територіального розподілу відноситься до ВДВС Соломянського РУЮ. Представникам ПАТ «ВБР» на особистому прийомі громадян в усному порядку було розяснено, що державним виконавцем розшукано джерела отримання доходу боржника та про наміри подальшого направлення виконавчого документу за належністю для проведення стягнень з заробітної плати боржника та перерахування її на користь ПАТ «ВБР», на що представниками стягувача жодних заперечень висловлено не було. 03.09.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та направлено до відповідних органів. Згідно отриманих державним виконавцем відповідей, транспортних засобів та нерухомого майна за боржником не зареєстровано. Під час виходу 18.09.2015 року за адресою: АДРЕСА_1, майна, яке належить боржнику, не виявлено. Державним виконавцем в порядку вимог п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 47752676 від 28.10.2015 року, яку разом з оригіналом виконавчого документу направлено до ВДВС Соломянського РУЮ. Крім того, державний виконавець зазначив, що стосовно неотримання заявником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, то під час вищезазначеного особистого прийому громадян представником ПАТ «ВБР» не заявлялося про неотримання копії постанови та не висловлювалося бажання отримати її. Щодо не направлення запитів, які просив здійснити стягувач у заяві про відкриття виконавчого провадження, то державним виконавцем було направлено запити у відповідні установи відповідно до наявних у ВДВС ресурсів та програмного забезпечення. Щодо незалучення представника стягувача до перевірки майнового стану боржника, то залучення представника є правом, а не обовязком державного виконавця. Державний виконавець вважає, що ВДВС було вчинено всі необхідні дії для виконання рішення суду та задоволення вимог стягувача, а тому просила суд відмовити у задоволенні скарги.

Заінтересована особа, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився.

Суд, вислухавши представника Індустріального ВДВС ДМУЮ ОСОБА_3, дослідивши письмові докази у справі, оглянувши матеріали виконавчого провадження, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в Індустріальному ВДВС ДМУЮ перебував виконавчий лист № 202/11642/14-ц з виконання рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_4 суми боргу на користь ПАТ «ВБР».

Постановою державного виконавця від 05.06.2015 року було відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа та направлено відповідні запити для щодо отримання доходу боржником (а.с. 28).

Як вбачається з оглянутих в судовому засіданні копій матеріалів виконавчого провадження, після відкриття виконавчого провадження ВДВС було направлено стягувачу та боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Проте, відомості про отримання стягувачем копії постанови у матеріалах виконавчого провадження відсутні. Після відкриття виконавчого провадження ВДВС, з метою виявлення джерела отримання доходу боржника, було направлено запити до Державної податкової служби України, до Пенсійного фонду України, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, до управління Державтоінспекції ГУМВС України в Дніпропетровській області, до Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців та отримано інформацію, що джерел доходу боржник не має; рахунки, відкриті у банках та інших фінансових установах на імя боржника відсутні; за трудовими та за цивільно-правовими договорами боржник не працює; рухоме та нерухоме майно на праві власності йому не належить; відомості про наявність у боржника іпотек відсутні (а.с. 29, 33-34).

Після отримання відповідей на запити державним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника у межах суми боргу та заборону його відчуження (а.с. 32).

Крім того, 18.09.2015 року державним виконавцем було здійснено вихід за останнім відомим місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_2, однак майна, яке належить боржнику, не виявлено (а.с. 32).

Після направлення запиту до УПФУ, ВДВС було отримано відповідь, що боржник отримує дохід в ТОВ «Директива», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Молодогвардійська, буд. 20-А, у звязку з чим виконавче провадження було закінчено, про що державним виконавцем Єлісейкіною О.А. 28.10.2015 року було винесено відповідну постанову та направлено оригінал виконавчого листа за належністю до ВДВС Соломянського РУЮ (а.с. 30-31, 35-37).

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частини першої статті 31 цього Закону копії постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження надсилаються сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Крім того, згідно пункту 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Як вбачається з копій матеріалів виконавчого провадження, в них відсутня інформація про вручення стягувачу копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.06.2015 року. Крім того, під час здійснення виконавчого провадження державним виконавцем не було сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про перебування боржника у шлюбі, не було направлено запити до Інспекції державного технічного нагляду про наявність зареєстрованих тракторів, дорожно-будівельної та сількогосподарської техніки, до Державної інспекції сільського господарства України про наявність зареєстрованих технічних засобів, до Головного управління статистики відповідної області про надання інформації щодо реєстрації боржника як засновника будь-якого підприємства, установи, організації, до ПАТ «Національний депозитарій України» щодо наявності цінних паперів, депозитарної діяльності боржника, до Державної комісії цінних паперів та фондового ринку, до державної нотаріальної контори для отримання Витягу зі Спадкового реєстру щодо отримання боржником спадку або внесення його у реєстр як спадкоємця, до Відділу архітектури щодо виявлення павільйонів, кіосків, до органів державної міграційної служби відповідної області щодо встановлення нового місця реєстрації боржника, до Державного агентства земельних ресурсів, до бюро технічної інвентаризації, до Державної казначейської служби України, до Міністерства доходів і зборів України щодо номерів рахунків боржника у фінансових установах.

Також, як встановлено, державний виконавець не звертався до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника, про розшук боржника, про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Відповідно до пункту 3.1 Положення, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 43/5 від 20.05.2003 року «Про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень», до Єдиного реєстру обовязково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій.

Проте, як вбачається з копії довідки з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, державним виконавцем не було внесено до цього Реєстру відомості про всі проведені ним виконавчі дії (а.с. 86-89).

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Згідно частини пятої цієї статті виконавчий документ не пізніше наступного дня надсилається за новим місцем проживання чи місцезнаходження боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувача, лише у разі, якщо у процесі виконавчого провадження зясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця.

Вказаний виконавчий лист перебував на виконанні в Індустріальному ВДВС ДМУЮ за місцем реєстрації проживання боржника та, оскільки державним виконавцем не було належним чином направлено всі необхідні запити для отримання відомостей про майно боржника, на яке можна звернути стягнення, не було отримано згоду стягувача на направлення виконавчого документа для виконання за належністю до іншого ВДВС, у ВДВС були відсутні законні підстави для закінчення виконавчого провадження та направлення виконавчого документа за належністю до ВДВС Соломянського РУЮ міста Києва.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем Індустріального ВДВС ДМУЮ не було вжито всіх передбачених законом заходів примусового виконання виконавчого листа № 202/11642/14-ц про примусове стягнення з ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 7080,47 грн. на користь ПАТ «ВБР», тому дії старшого державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 47752676 щодо стягнення з ОСОБА_4 суми боргу на користь ПАТ « Всеукраїнський банк розвитку» слід визнати неправомірними та зобовязати посадову особу Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції поновити виконавче провадження ВП № ПАТ акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» та провести всі необхідні дії для повного і своєчасного виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_4 суми боргу на користь ПАТ « Всеукраїнський банк розвитку».

Відповідно до статті 88 ЦПК України, пункту 19 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судовий збір підлягає стягненню з Індустріального ВДВС ДМУЮ на користь держави у розмірі 551,20 гривень.

Керуючись ст. ст.386-388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Постановою № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 47752676 щодо стягнення з ОСОБА_4 суми боргу на користь Публічного акціонерного товариства « Всеукраїнський банк розвитку» та скасувати її.

Зобов*язати посадову особу Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції поновити виконавче провадження ВП № 47752676 щодо стягнення з ОСОБА_4 суми боргу на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» та провести всі необхідні дії для повного і своєчасного виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_4 суми боргу на користь Публічного акціонерного товариства « Всеукраїнський банк розвитку».

Стягнути з Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на користь держави судовий збір у розмірі 551, 20 гривень.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

ОСОБА_5