АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Бреславського О. Г.

суддів: Савчук М.В., Яремка В.В.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - орган опіки та піклування Чернівецької міської ради, про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 16 березня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа - орган опіки та піклування Чернівецької міської ради, про зменшення розміру аліментів.

Посилався на те, що під час шлюбу з відповідачем, який за рішенням суду розірваний, у них народилося двоє дітей - ОСОБА_3, 1996 року народження та ОСОБА_4, 2002 року народження, які проживають з матір'ю. За рішеннями судів він зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 в розмірі 2/3 частин від всіх видів його заробітку та 1/8 частину його доходів на утримання відповідачки, оскільки на її утриманні перебуває дитина-інвалід.

____________________________________________________________________________________________

№ 22ц-670/16 р. Головуючий у 1-й інстанції Галичанський О.І.

категорія 48/50 Доповідач Бреславський О.Г.

Зазначав, що на даний час змінилися обставини його особистого життя, а саме він перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 та на його утриманні дружина, її син та його мати. Він та його дружина не працюють, єдиним джерелом доходу його родини є пенсія матері, у зв'язку з чим доходи його сім'ї значно нижчі від прожиткового мінімуму, що призвело до заборгованості по аліментах. Натомість відповідач отримує державну допомогу на дітей в розмірі 1000 грн. щомісячно, створила нову сім'ю, має краще матеріальне становище.

Вважає, що у зв'язку з погіршенням його матеріального становища, наявні підстави для зменшення розміру аліментів на утримання дитини та відповідача.

Просив зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, 2002 року народження і встановити його у твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно, звільнити його від сплати коштів та утримання відповідачки ОСОБА_6, 1972 року народження.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 16 березня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - орган опіки та піклування Чернівецької міської ради, про зменшення розміру аліментів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову в даній справі суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів наявності підстав для зменшення розміру аліментів на дітей, зокрема суттєвої зміни його матеріального становища у відповідності до вимог ст.192 СК України. Крім того, позивачем не надано доказів зміни його матеріального становища щодо обставин, які існували на момент прийняття рішення Апеляційним судом Чернівецької області від 21 червня 2006 року, які б свідчили про те, що він не може надавати матеріальну допомогу дружині в порядку ст.88 СК України.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним і до встановлених судом спірних правовідносин застосовані норми матеріального права що їх регулюють.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач та відповідач перебували в шлюбі під час якого у них народилося двоє дітей - ОСОБА_3, 1996 року народження, яка є інвалідом дитинства та ОСОБА_4, 2002 року народження,

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 22 січня 2015 року ОСОБА_3 визнано недієздатною, відповідача призначено її опікуном на підставі рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 20 травня 2015 року.

Встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24 листопада 2005 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 02 вересня 2005 року і до повноліття першої дитини, а потім на другу дитину в розмірі за вирахуванням цієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, яке залишено без змін ухвалою апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 21 червня 2006 року в порядку ст.88 СК України стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на її утримання в розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу) починаючи з 21 лютого 2006 року.

Встановлено, що мати позивача ОСОБА_7, 1932 року народження, є пенсіонером за віком. Докази про перебування її на утриманні сина в матеріалах справи відсутні.

Судом встановлено, що між позивачем та ОСОБА_5 18 квітня 2008 року укладено шлюб. У ОСОБА_5 є неповнолітній син - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5. Доказів щодо участі позивача у його утриманні та вихованні суду не надано.

Відповідно до ст.88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Згідно ст.ст.180,181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин та норм матеріального права, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову в даній справі, оскільки наявні у справі належні і допустимі докази не підтверджують підстав для зміни розміру аліментів.

Доводи апелянта про те, що на його утриманні знаходиться мати пенсіонерка є суперечливими, оскільки, як вбачається з його пояснень, що є у матеріалах справи, ОСОБА_2 зазначає, що фактично єдиним доходом його сім?ї є пенсія його матері, а інших доказів на підтвердження обставин утримання матері ним не подано.

Посилання апелянта на те, що з ним проживає дитина його дружини ОСОБА_5 не впливають на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та не спростовують відсутність підстав для зменшення аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що на даний час матеріальне положення відповідача ОСОБА_1 значно краще ніж апелянта є припущенням, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами.

За таких обставин рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 16 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: