Справа №359/8916/15-ц
Провадження №2/359/222/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

за участю представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участю представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу:

за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей та сім'ї Бориспільської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини;

за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей Голосіївської в м. Києві районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, про зобов'язання не перешкоджати у вихованні та спілкуванні з нею, про встановлення способу участі у вихованні дитини,

встановив:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним первісним позовом та обґрунтовує його тим, що в період часу з 3 лютого 2007 року по 13 серпня 2013 року він перебував у шлюбі з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народилась дочка ОСОБА_8 Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з позивачем в с. Ревне Бориспільського району. ОСОБА_1 забезпечив належні умови для її виховання. ОСОБА_9 навчається в Ревненській ЗОШ. 10 вересня 2015 року представник відпові-дача ОСОБА_10 та ОСОБА_11, який є чоловіком ОСОБА_6, викрали дитину та намагались вивезти її в м. Київ. У зв'язку з цією подією ОСОБА_9 зазнала гостру реакцію на стрес. Між сторонами виник спір з приводу місця проживання дити-ни. ОСОБА_9 не бажає проживати з матір'ю та не хоче переїжджати в м. Київ. Тому ОСОБА_1 просить суд визначити місце проживання дитини з ним.

В ході розгляду цивільної справи ОСОБА_6 пред'явила зустрічний позов та обґрунтовує його тим, що позивач залякує ОСОБА_9, тому дитина боїться повідоми-ти про її справжнє бажання проживати з матір'ю. ОСОБА_6 та її чоловік ОСОБА_11 мають більший заробіток. Вони створили належні умови для проживання та розвит-ку ОСОБА_9 Зокрема, відповідач влаштувала дитину на навчання в СП ЗОШ «Ліко - школа». Виховання дівчини повинно здійснюватись матір'ю, а не батьком. Тому ОСОБА_12 просить суд визначити місце проживання ОСОБА_9 з нею, зобов'язати ОСОБА_1 не перешкоджати брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, та визначити такий спосіб участі ОСОБА_1 в її вихованні: побачення що-тижня, починаючи з 13 години 00 хвилин п'яниці до 17 години 00 хвилин неділі; спіль-ний відпочинок тривалістю один місяць під час відпустки в літній період; необмежене спілкування з дитиною особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та ін-шого зв'язку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримують первісний позов та заперечують проти задоволення зустрічного позову.

Представники відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не визнають пер-вісний позов та наполягають на задоволенні зустрічного позову.

Представник служби у справах дітей та сім'ї Бориспільської РДА ОСОБА_5 під-тримує первісний позов та заперечує проти задоволення зустрічного позову.

Представник служби у справах дітей Голосіївської РДА в м. Києві не з'явився у судове засідання. Він надіслав клопотання про розгляд цивільної справи в його відсут-ності (а.с.76).

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, які з'явились у судове засі-дання, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що первісний позов належить задовольнити, а зустрічний позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 3 лютого 2007 року ОСОБА_1 уклав з відповідачем шлюб, за-реєстрований ВРАЦС Бориспільського МРУЮ, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис за №40. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 13 серпня 2013 року (а.с.5, 32) шлюб між сторонами був розірваний.

Під час шлюбу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у них народилась дочка ОСОБА_9 Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 1 серпня 2007 року (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла деся-ти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч.1 ст.161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до вико-нання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

З копії довідки Ревненської сільської ради №02-32-297 від 9 вересня 2015 року (а.с.7) вбачається, що після розірвання шлюбу ОСОБА_9 проживає з позивачем в житловому будинку по АДРЕСА_2. З акту об-стеження умов проживання (а.с.23) вбачається, що цей житловий будинок складається з декількох кімнат, які облаштовані сучасними меблями та прибрані зі смаком. Дитина має окрему кімнату, стіл для приготування уроків, книжки та іграшки. В цьому житловому будинку також проживає її бабуся ОСОБА_13, дідусь ОСОБА_14 та рідна тітка ОСОБА_15 Всі члени сім'ї є дружніми, поважають українські традиції та ставляться до ОСОБА_9 виключно тепло та дружелюбно.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що вона є рідною сестрою позивача. В 2007 році ОСОБА_1 одружився з відповідачем. 15 липня того ж року у них народилась дочка ОСОБА_9 В подальшому ОСОБА_6 повідомила про те, що їй набридло сидіти вдома, та пішла працювати. Вона працювала в м. Києві та іноді не поверталась додому в с. Ревне Бориспільського району. Згодом відповідач оселився у своєї матері ОСОБА_16, а потім переїхав в м. Київ. Дитина залишилась проживати з батьком в житловому будинку по АДРЕСА_3. ОСОБА_9 пішла до Ревненської ЗОШ. Коли вона навчалась в 1 класі, ОСОБА_6 не відвідувала її взагалі. Вона навіть не з'являлась в с. Ревне Бориспіль-ського району. ОСОБА_1 не забороняв відповідачу бачитись з дитиною. Тому, коли ОСОБА_9 пішла в 2 клас, ОСОБА_6 почала забирати її в м. Київ та проводити з нею час. Однак відповідач не міг справитись з дитиною: він неодноразово телефонував ОСОБА_1 та просив забрати дочку додому. Після того, як ОСОБА_9 закінчила навчатись в 2 класі, ОСОБА_6 забрала документи з Ревненської ЗОШ та повідоми-ла про те, що дитина переїде до неї в м. Київ та буде навчатись в іншій школі з назвою «Ліко - школа». Всі були шоковані, однак не переконували ОСОБА_9 в протилеж-ному. Влітку 2015 року вона їздила з ОСОБА_6 та її новим чоловіком відпочивати на Шацькі озера. Через 4 дні дитина зателефонувала батьку та знервовано просила за-брати її. Після того, як ОСОБА_9 повернулась з Шацьких озер, вона повідомила про те, що не хоче проживати з новою сім'єю та переїжджати в м. Київ. Дитина хотіла про-довжити навчання в Ревненській ЗОШ, де в неї багато друзів. 28 серпня 2015 року ОСОБА_12 приїхала в с. Ревне Бориспільського району для того, щоб забрати дочку. ОСОБА_9 вчепилась за шию бабусі ОСОБА_13 та не відпускала її. Відповідачу довелось поїхати додому без дитини. 31 серпня 2015 року ОСОБА_1 подав до Ревненської ЗОШ документи для зарахування дочки на навчання. 1 вересня 2015 року ОСОБА_9 продовжила навчатись в цій школі. Приблизно через 10 днів до ОСОБА_15 зателефонував батько та повідомив про те, що викрали дитину. Всі були перелякані. ОСОБА_15 зателефонувала в поліцію та побігла до Ревненської ЗОШ. ОСОБА_1 наздогнав викрадачів та повернув дочку. ОСОБА_9 була налякала, вона зазнала гострого нервового зриву. Після цього дитина ще більше стала заперечувати проти про-живання з матір'ю. Вихованням дочки займається тільки позивач: він робить з нею уроки, проводить вільний час та відвідує з нею заходи масового дозвілля.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що вона працює вчи-телем у Ревненській ЗОШ. ОСОБА_17 є класним керівником ОСОБА_9 з 1 класу. Коли дитина навчалась в 1 класі, ОСОБА_6 не забирала її зі школи. Завжди це робив позивач або його батьки. Відповідач почав забирати дочку зі школи лише тоді, коли вона вчилась в 2 класі. Влітку 2015 року ОСОБА_6 забрала документи дитини з Ревненської ЗОШ та повідомила про те, що ОСОБА_9 буде навчатись в Київській школі. Однак у вересні 2015 року вона продовжила навчатись в Ревненській ЗОШ. Ста-ном на час розгляду цивільної справи дитина продовжує навчатись в цій школі. На почат-ку вересня 2015 року на уроці природознавства ОСОБА_17 почула, як відчинились вхідні двері. Вона розвернулась та побачила, що ОСОБА_6 просила дочку вийти з класу. Спочатку ОСОБА_9 не хотіла виходити. Однак відповідач наполягав. Тому дитина попрямувала до вхідних дверей. ОСОБА_17 пішла за нею. Свідок не встиг дійти до вхідних дверей, як почув голосний крик ОСОБА_9 Свідок злякався та, вибігши в коридор, побачила, як незнайомий чоловік ніс дитину. ОСОБА_9 кричала: «Допо-можіть!». ОСОБА_17 одразу зателефонувала ОСОБА_1 та повідомила йому про те, що сталось. Декілька днів поспіль ОСОБА_9 була відсутньою. Коли дитина з'яви-лась в школі, вона стала знервованою. Всі діти настільки перелякались, що декілька міся-ців поспіль ОСОБА_17 була вимушена зачиняти вхідні двері на ключ для того, щоб проводити уроки. Після цієї події ОСОБА_9 стала боятись ОСОБА_6 та її матір ОСОБА_16 Коли бабуся ОСОБА_16 приходить до Ревненської ЗОШ, дитина нервує та просить зателефонувати батьку, щоб він забрав її додому. Це є ненормальним. Нещодавно ОСОБА_9 написала твір не дуже добре. ОСОБА_17 почала з'ясовувати причину. Їй стало відомо про те, що напередодні було судове засідання, та дитина боялась, що її можуть передати матері.

Копією довідки лікаря Ревненської сільської медичної амбулаторії від 12 вересня 2015 року (а.с.8) підтверджується те, що 10 вересня 2015 року після наведеної вище події ОСОБА_9 була знервованою, плакала та скаржилась на головний біль, серцебиття. Їй був встановлений діагноз: гостра реакція на стрес.

З копії листа начальника служби у справах дітей та сім'ї Бориспільської РДА №597 від 8 вересня 2015 року (а.с.6) та висновку органу опіки та піклування Бориспільської РДА №7-46-4321 від 1 грудня 2015 року (а.с.58-59) вбачається, що з ОСОБА_9 була проведена бесіда з метою встановлення її особистої прихильності до кожного з батьків. Дитина виявила бажання проживати з ОСОБА_1 в с. Ревне Бориспільського райо-ну.

З огляду на це суд вважає, що місце проживання ОСОБА_9 належить визначити з її батьком в житловому будинку по вул. Українській, 4 в с. Ревне Бориспільського райо-ну.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що вона є матір'ю відповідача. ОСОБА_9 однаково ставиться до обох батьків. ОСОБА_6 неодно-разово водила дочку в школу, робила з нею уроки. Позивач іноді забирав ОСОБА_9 зі школи. Він є ненадійною людиною. Тому замість нього дитину забирали зі школи його батьки ОСОБА_14 та ОСОБА_13 В серпні 2015 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_11 Він непогано заробляє та повністю забезпечує сім'ю. Вони прожива-ють в м. Києві. ОСОБА_11 є власником квартири, яка забезпечена умовами для ви-ховання дитини.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що вона проживає в с. Ревне Бориспільського району та є головою батьківського комітету у класі, в якому навчається ОСОБА_9 Свідок неодноразово спілкувався з дитиною. ОСОБА_9 повідомляла про те, що вона однаково ставиться до обох батьків.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показала, що з 2013 року вона проживає в с. Ревне Бориспільського району. Свідок є подругою ОСОБА_6, яка до 2016 року також проживала в с. Ревне Бориспільського району. В період часу з 2013 року по 2015 рік дитина проживала з ОСОБА_6 в житловому будинку її матері ОСОБА_16 Після того, як відповідач переїхав в м. Київ, ОСОБА_9 почала проживати з бать-ком. ОСОБА_19 має педагогічну освіту. Це дає їй підстави стверджувати, що ОСОБА_6 любить дочку. Дитина називає відповідача: «Мамочка». Ця обставина свідчить про те, що ОСОБА_9 любить матір. Інтереси дитини для ОСОБА_6 є домінуючими, тому вона підтримує нормальні відносини з позивачем.

Крім того, в матеріалах цивільної справи міститься копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 22 серпня 2015 року (а.с.49), з якого вбачається, що 22 серпня 2015 року відповідач уклав шлюб з ОСОБА_11 Він є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1. В цій квартирі охайно, наявний меблевий гарні-тур, зроблений сучасний ремонт та створені всі умови для ведення домашнього господар-ства і проведення дозвілля. Для ОСОБА_9 виділена окрема кімната, в якій облашто-вано спальне та робоче місце. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_3 від 26 червня 2014 року (а.с.50) та копією акту обстеження житлово-побутових умов проживання (а.с.77). З копії виписки з ЄДРЮО та ФОП (а.с.51), копії податкової декларації (а.с.52-53) та копії виписки по рахунку ОСОБА_20 (а.с.54-57) вбачається, що він є фізичною особою-підприємцем та в результаті здійснення ним підприємницької діяльності отримує прибуток, достатній для забезпечен-ня сім'ї.

Однак достовірність показань свідків ОСОБА_16, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 спростовується показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_17, копією листа началь-ника служби у справах дітей та сім'ї Бориспільської РДА №597 від 8 вересня 2015 року (а.с.6) та висновком органу опіки та піклування Бориспільської РДА №7-46-4321 від 1 грудня 2015 року (а.с.58-59). Ці докази є послідовними та підтверджують одне одного. Саме тому суд поклав їх в основу рішення про задоволення первісного позову. Обстави-ни, викладені в копіях свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 22 серпня 2015 року (а.с.49), свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_3 від 26 червня 2014 року (а.с.50), акту обстеження житлово-побутових умов проживання (а.с.77), виписки з ЄДРЮО та ФОП (а.с.51), податкової декларації (а.с.52-53) та виписки по рахунку ОСОБА_20 (а.с.54-57), не мають пріоритетного значення та не спростовують висновок про доцільність визначення місця проживання ОСОБА_9 з батьком.

З огляду на це суд вважає, що підстави для визначення місця проживання дитини з ОСОБА_6 відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклу-вання, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих пере-шкод.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України позивач зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що ОСОБА_1 перешкоджає ОСОБА_6 бачитись з дитиною. Однак на запитання суду ОСОБА_18 відповіла, що вона особисто не була присутня та не бачила це. Свідок лише чув це від дітей, вчительки та односельчан. На уточнююче запитання суду ОСОБА_18 не змогла назвати жодне прізвище, ім'я та по батькові цих осіб. Крім того, достовірність показань цього свідка спростовується показаннями свідка ОСОБА_15, яка повідомила, що її брат ОСОБА_1 розуміє, що дитина не може виховуватись та розвиватись без матері. Тому він ніколи не перешкоджав ОСОБА_6 бачитись з дочкою, проводити з нею вільний час та приймати участь в її вихованні.

В матеріалах цивільної справи відсутні інші докази, які підтверджують те, що ОСОБА_21 перешкоджає відповідачу спілкуватись з дитиною.

З огляду на це суд вважає, що підстави для покладення на позивача зобов'язання не перешкоджати ОСОБА_6 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з доч-кою відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановлено-му цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Встановлено, що визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні дитини є способом захист прав позивача, а не ОСОБА_6 Ця обставина свідчить про те, що вона не має права звертатись до суду з такою вимогою. Крім того, місце проживання ОСОБА_22 визначено з батьком. Тому необхідність у вжитті цього заходу відсутня.

З огляду на це суд вважає, що підстави для визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні дитини відсутні також.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові ви-трати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві про-порційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Встановлено, що сторони сплатили судовий збір в розмірі по 487 гривень 20 копі-йок за пред'явлення кожного позову. Ця обставина підтверджується квитанціями (а.с.3, 26). Однак задоволений лише первісний позов, у задоволенні зустрічного позову відмов-лено в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_6 на користь позивача належить стяг-нути витрати на оплату судового збору в розмірі 487 гривень 20 копійок. Підстави для відшкодування відповідачу цих судових витрат відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей та сім'ї Бориспільської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з її батьком ОСОБА_1 в житловому будинку по АДРЕСА_2.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_23, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей Голосіївської в м. Києві районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, про зобов'язання не перешкоджати у вихованні та спілкуванні з нею, про встановлення способу участі у вихованні дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 487 гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шля-хом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець