Провадження 2/127/95/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Коберник О.Л.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини, визначення частки померлого у спільному майні, визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

позов мотивований тим, що 26.03.2003 року помер батько позивача ОСОБА_5. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому частку квартири АДРЕСА_1, яка визначена не була, оскільки право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано за подружжям ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Оскільки подружжя володіло квартирою на праві спільної сумісної власності їх частки відповідно до ст. 22 КпШС є рівними по ?.

Враховуючи наведені обставини, частка, на яку відкрилась спадщина, становить ?.

Спадкоємцями ОСОБА_5 за законом були: дружина ОСОБА_6, діти ОСОБА_3 та син ОСОБА_7. Всі спадкоємці прийняли спадщину шляхом вступу в оперативне управління спадковим майном належною ОСОБА_5 часткою квартири.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 постійно проживали та були зареєстровані у спірній квартирі. Позивач проживає у квартирі з січня 2000 року, хоча зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, к. 21. Після смерті батька вона продовжувала користуватись належною йому часткою квартири, приймала участь в утриманні, оплачувала комунальні послуги. Вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини), вона є такою, що прийняла спадщину після смерті батька. З заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась.

05.09.2014 року помер брат позивача ОСОБА_7 Спадкоємцями після його смерті стали дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_4, які прийняли спадщину в установленому законом порядку.

Мати позивача ОСОБА_6 померла 01.03.2015 року.

Вважає, що після смерті ОСОБА_5 кожному із спадкоємців ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_6 мала б належати 1/6 частка, оскільки мати від своєї частки в спільному майні подружжя відмовилась.

31.08.2015 року позивач отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, оскільки не надала доказів про фактичне прийняття нею спадщини.

Просила визначити, що частка померлого ОСОБА_5 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становила 1/2; встановити факт прийняття нею спадщини нею після смерті 26.03.2003 року ОСОБА_5; визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 ОСОБА_1 уточнений позов підтримала, просила його задоволити. Суду пояснила, що батьки позивача ОСОБА_5 і ОСОБА_6 приватизували трикімнатну квартиру, про що їм було видано свідоцтво про право власності. Їх частки визначені не були, разом з тим, частка кожного співвласника становить ?. В 2003 році після смерті батька відкрилась спадщина на належну йому частку. Спадкоємцями були ОСОБА_3, її брат ОСОБА_7, та їх мати ОСОБА_6, тому їх частки у спадковому майні становлять по 1/6. Оскільки ОСОБА_3 проживала в квартирі, здійснювала витрати на утримання, вона відповідно до ст. 549 ЦК УРСР фактично прийняла спадщину. Просила позов задоволити, встановити факт прийняття спадщини і визнати за нею право власності на 1/6 частку після смерті батька.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, яка також є представником ОСОБА_7, позовні вимоги визнала, пояснила, що дійсно ОСОБА_3 в 2003 році прийняла спадщину після смерті батька шляхом фактичного володіння спадковим майном. Спадкоємець ОСОБА_7 помер в 2014 році і вона з донькою звернулась із заявами про прийняття спадщини, а у 2015 році позивач ОСОБА_3 і ОСОБА_7 звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 Свідоцтв про право на спадщину вони ще не отримали.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та інвентаризаційної справи на квартиру, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 28.12.1995 року №938 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 28.12.1995 року видано свідоцтво про право власності на житло квартиру АДРЕСА_2. Дане право зареєстровано в КП «ВООБТІ» 16.01.1996 року №1506/23604, в книзі №261 стор. 72. (а.с. 16).

Враховуючи те, що квартира набута у власність подружжям внаслідок приватизації, проте частка співвласника ОСОБА_5 не була визначена, суд вважає необхідним, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 112 ЦК УРСР визначити частку співвласника ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на квартиру ?. При цьому суд також враховує роз`яснення, що містяться в пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відповідно до якого у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

ОСОБА_5 помер 26.03.2003 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 08.05.2015 року повторно видано свідоцтво про смерть (а.с. 11).

Після його смерті відкрилась спадщина на майно - ? частку квартири АДРЕСА_1.

З заявою про прийняття спадщини 15.08.2003 року звернулась дружина ОСОБА_6 (а.с. 38). В заяві вона повідомила про наявність інших спадкоємців доньки ОСОБА_3, сина ОСОБА_7, а також заявила, що на видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя не претендує.

На момент смерті ОСОБА_5 в квартирі був зареєстрований і проживав син ОСОБА_7, який з заявою про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини не звертався, тому в силу ст. 549 ЦК УРСР прийняв спадщину.

Також з заявою про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини не зверталась донька померлого ОСОБА_3, яка була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, проте фактично проживала у спірній квартирі з 2000 року і здійснювала догляд за спадкодавцем.

Дані обставини підтверджуються довідкою, виданою МКП «ЖЕК №15» 12.06.2015 року №1439 (а.с. 17), актом, складеним сусідами 12.06.2015 року (а.с. 17) та поясненнями відповідача ОСОБА_2, яка визнала позов і підтвердила факт прийняття спадщини позивачем.

Враховуючи вимоги ст. 61 ЦПК України суд вважає, що факт прийняття спадщини позивачем ОСОБА_3 відповідно до ст. 549 ЦК УРСР підтверджений належними доказами.

Заповіту ОСОБА_5 на випадок своєї смерті не залишив, тому спадкування має здійснюватись за законом.

За таких обставин суд вважає, що відповідно до ст. 529 ЦК УРСР спадкоємцями першої черги майна ОСОБА_5 в рівних частках по 1/6, є дружина ОСОБА_6, донька ОСОБА_3 та син ОСОБА_7

Постановою державного нотаріуса Першої Вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 від 31.08.2015 року (а.с. 19) відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 26.03.2003 року ОСОБА_5, оскільки позивач не була зареєстрована у встановленому законом порядку за місцем реєстрації проживання спадкодавця.

Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 23 Постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи наведені обставини суд вважає необхідним визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 15, 16, 370 ЦК України, ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 74, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити.

визначити, що частка померлого ОСОБА_5 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становила 1/2.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті 26.03.2003 року ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: