Провадження номер 2/741/268/16
Єдиний унікальний номер 741/482/16
РІШЕННЯ

іменем України

18 квітня 2016 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частини житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подала до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частини житлового будинку. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 24 червня 1989 року помер її колишній чоловік ОСОБА_5. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований у м. Носівка Чернігівської області, вул. Жукова, 8, (на сьогодні вулиця Жукова перейменована на вулицю Сагайдачного). Спадковий житловий будинок придбаний на підставі договору купівлі-продажу під час перебування у шлюбі позивача і спадкодавця та зареєстрований на ім'я ОСОБА_5. 17 грудня 2015 року позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя. Відповідачі по справі є спадкоємцями ОСОБА_5 Вони прийняли спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. У звязку з тим, що шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було розірвано до смерті останнього, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя. Оскільки майно, набуте за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, позивач просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, придбаного за час її перебування у шлюбі з ОСОБА_5, розташованого за адресою: вул. Сагайдачного, 8, м. Носівка, Чернігівська область.

У судовому засіданні позивач підтримала вимоги, викладені в позовній заяві, та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні також визнала позовні вимоги ОСОБА_6

Вислухавши пояснення позивача та відповідачів, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В абзаці 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Також в абзаці 3 пункту 24 Постанови № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України дав розяснення, що в разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідачі без застережень визнали позов у повному обсязі. Оцінивши представлені докази, суд робить висновок, що визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачами позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Частина 1 ст. 69 СК України гласить, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Ураховуючи вищенаведене, суд робить висновок, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 60, 68-70 СК України, суд, -

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого у м. Носівка Чернігівської області, вул. Сагайдачного, 8, вартістю 121817 грн. 50 коп., яка складається з таких конструктивних елементів: житловий будинок «А», житлова прибудова «А1», веранда «а», ганок критий «а1», сарай «Б», сарай «В», погріб «П», вбиральня «У», огорожа «№1-2», загальна вартість будинку 243635 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий