Справа №751/1808/16-ц
Провадження №2/751/393/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2016 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд м. Чернігова
в складі: головуючого-судді Маслюк Н.В.
при секретарі Дасюк Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 23 000 грн, інфляційні витрати в сумі 8 970 грн, 3% річних в сумі 689,92 грн, а всього 32 659,92 грн, а також понесених судових витрат.
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що у серпні 2014 року, відповідно розписці, надав відповідачу 23 000 грн. На даний час останній кошти не повернув. Посилаючись на ст. 625, 1048 ЦК України просить стягнути суму позики, 3% річних від простроченої суми та розмір інфляційного нарахування.
У судове засідання позивач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримує повністю.
Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся згідно ст. 74, 76 ЦПК України.
У відповідності до ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутності сторін за наявними в матеріалах справи доказами.
З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази у справі, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом по справі встановлено, що 17.08.2014 року ОСОБА_2 написав розписку про те, що він взяв в борг у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 23 000 грн (а.с.18).
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, ст.1046 ЦК України визначає договір позики як реальний. Він не може вважатися укладеним, поки не відбулося передання позикодавцем позичальникові грошей або речей.
Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передачу йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Так, у договорі позики, укладеному між сторонами, не встановлений термін виконання зобовязання. У звязку з чим, 07.12.2015 року позивач надіслав відповідачу вимогу про повернення йому вище вказаного боргу в місячний термін (а.с.32), яку відповідач ОСОБА_2 отримав 08.12.2015 року (а.с.33). Відтак, борг в сумі 23 000 грн він повинен був повернути на протязі 30 днів з моменту предявлення йому вимоги (ст. 1049 ЦК України) до 08.01.2016 року.
Оскільки позивачем було представлено суду оригінал розписки, за правилами ст. 545 ЦК України, вказана обставина свідчить про наявність у ОСОБА_2 невиконаного у строк боргового зобов`язання перед ОСОБА_1, а відтак, суд враховуючи положення ст. ст. 509, 525, 526, 1046, 1049 ЦК України, знаходить вимоги позивача щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 23 000 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач просить стягнути інфляційні нарахування та три відсотки річних за період з 22.02.2015 року по день звернення до суду - 22.02.2016 року. Однак, матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту порушення відповідачем зобовязання з 22.02.2015 року, а також доказів того, що позивач до 07.12.2015 року звертався до відповідача з вимогою про повернення боргу. Позивач і в позову не обґрунтовує підстав щодо застосування до відповідача відповідальності саме з 22.02.2015 року.
З огляду на те, що на вимогу позивача кошти за розпискою відповідач не повернув на протязі 30 днів з моменту отримання ним 07.12.2015 року вимоги, тобто до 08.01.2016 року, то саме з 09.01.2016 року відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання, що є підставою для застосування відповідальності, передбаченої договором та законом. А тому сума стягнення інфляційних нарахувань та 3 % відсотки річних підлягає зменшенню.
Три відсотки річних від простроченої суми боргу за період з 09.01.2016 року по день звернення до суду - 22.02.2016 року, складають 23 000 грн. х 3% * 44 (днів прострочення) / 366 (днів у році) = 82,95 грн.
За вказаних обставин позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 218, 292 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 611, 625, 1046, 1049,1050 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 23 000 (двадцять три тисячі) грн 00 коп боргу за розпискою від 17 серпня 2014 року, 114 (сто чотирнадцять) грн 17 коп інфляційних втрат та 82 (вісімдесят дві) грн 95 коп три відсотки річних.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 391 (триста девяносто одну) грн. 50 коп витрат по сплаті судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя Н.В. Маслюк