ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3115/16-ц
провадження № 2/753/3217/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2016 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали за позовом ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1, до ОСОБА_2 щодо визнання недостовірною інформації, зобов'язання спростування інформації, зобов'язання опублікувати публічне вибачення, зобов'язання видалити інформацію та не поширювати її,

Встановив:

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з вказаним позовом.

Вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, судовий збір не сплачено у повному обсязі, розмір сплати якого - 551 грн. 20 коп. відповідно до Закону України "Про судовий збір" за кожну позовну вимогу немайнового характеру; після посилання на місце реєстрації відповідача зазначено дві адреси, одна з яких не відноситься до території Дарницького району м. Києва, і обґрунтування цього відсутнє; крім того, з положень п.6) ч.2 ст.119 ЦПК України вбачається, що позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину - щодо автора виконання спірних записів; зміст пункту, позначеного цифрою 5 прохальної (резолютивної) частини позову фактично не викладено щодо не визначення конкретної інформації, яку має видалити відповідач, а також цей пункт містить такі ж вимоги на майбутнє, без викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги на майбутнє (п.5 ч.2 ст.119 ЦПК України).

При цьому, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено залишити без руху позовну заяву з наданням строку для виправлення недоліків - 5 днів.

Копія вказаної ухвали була отримана представником позивача 15.03.2016 року (згідно з наявною в матеріалах справи розпискою), проте недоліки позову не були усунуті станом на кінець робочого дня - 15 год. 45 хв. 25.03.2016 року (п'ятниця), що також вбачається з акту про відсутність в канцелярії суду звернення зі сторони позивача щодо усунення вказаних недоліків.

При цьому, судом враховано, що останнім днем строку, наданого на усунення недоліків було 21 березня 2016 року (понеділок), а відповідно до Наказу Міністерства Інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 січня 2014 р. за №173/24950 «Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень» затверджені зокрема такі нормативні строки пересилання письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; 2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2.

При цьому, зі сторони позивача до суду не надходило будь-яких повідомлень або клопотань, в тому числі, щодо продовження вказаного строку, наданого на усунення недоліків позову.

При цьому, відповідно до п.13 Постанови ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 17.10.2014 року №10 - якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), проте судовий збір не сплачено за кожну з вищевказаних окремих вимог немайнового характеру (сплачено лише 551 грн. 20 коп.).

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому з положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.5 ст.121 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, враховуючи також положення ч.5 ст.74 ЦПК України, вважаю, що відповідно до ст.121 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо визнання недостовірною інформації, зобов'язання спростування інформації, зобов'язання опублікувати публічне вибачення, зобов'язання видалити інформацію та не поширювати її.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: