Справа №2-о-78/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Замченко А. О.
Номер провадження 22-ц/788/653/16 Суддя-доповідач - Околот
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Околота Г. М.,

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 15 червня 2011 року у справі за заявою прокурора Білопільського району в інтересах Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2011 року прокурор Білопільського району Сумської області звернувся до суду в інтересах Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області із заявою про визнання спадщини, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5, відумерлою. Свої вимоги обґрунтовував тим, що після смерті ОСОБА_5 залишилася спадщина, а саме: земельна ділянка (пай) розміром 4,42 умовних кадастрових гектарів на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області, заповіту померла не залишила, близькі родичі та інші особи з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Оскільки після смерті спадкодавця минуло більш 10 років, просить визнати спадщину відумерлою і передати її територіальній громаді Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 15 червня 2011 року заяву прокурора Білопільського району в інтересах Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області задоволено. Визнано спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, а саме: земельну частку (пай), розміром 4,42 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області відумерлою та передано її територіальній громаді Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області (а.с.15).

Не погодившись з рішенням суду особи, які не брали участі у справі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви прокурора відмовити. В обґрунтування скарги зазначають, що їх мати ОСОБА_6 була єдиною спадкоємицею першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5, спадщина якої складається із земельної ділянки (паю) розміром 4,42 умовних кадастрових гектарів, і прийняла її шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, але юридично права на спадщину не оформила, у зв'язку з чим вони не змогли успадкувати цю земельну ділянку після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, отже за наявності спадкоємця, який фактично прийняв спадщину суд не мав законних підстав для визнання спадщини відумерлою. Вказують, що заява прокурора про визнання спадщини відумерлою не відповідає вимогам ст.ст.275, 277 ЦПК України, зокрема вона не містить заінтересованих осіб по справі. Вважають безпідставним твердження прокурора про те, що відсутність у спадковому реєстрі інформації про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_7 свідчить про відсутність заповіту та неприйняття спадщини її спадкоємцями. Зазначають, що довідка ВК Куянівської сільської ради від 01 червня 2011 року №274 про те, що спадкоємці ОСОБА_5 з приводу переоформлення спадщини до сільської ради не зверталися також не може прийматися судом як належний доказ у справі, оскільки на час визнання спадщини відумерлою сільрада не була наділена повноваженнями щодо оформлення спадщини. Крім того, спадщина відкрилася до набрання чинності новим ЦК України, тому до спірних правовідносин має застосовуватися ЦК Української РСР 1963 року в якому не передбачено визнання спадщини відумерлою, а не ст.1277 ЦК України якою керувався суд першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву прокурора про визнання спадщини відумерлою, що відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5, суд першої інстанції, посилаючись на ст.1277 ЦК України виходив з того, з часу смерті спадкодавця пройшло більше 10 років, однак спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась, спадщина ніким не прийнята, а тому наявні передбачені ст.1277 ЦК України підстави для визнання спадщини відумерлою.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Новопетрівка Білопільського району Сумської області померла ОСОБА_5 (а.с.2, 46, 47).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належну їй, на підставі Сертифікату Серії НОМЕР_1 від 29 листопада 2000 року, виданого ВАТ «Бурякорадгосп Куянівський», земельну частку (пай) розміром 4,42 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі, розташовану на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області (а.с.5-7, 40, 49-50).

Спадкоємцем ОСОБА_5 була дочка - ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.34, 35, 36, 38, 39)

Згідно з витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи) від 01 червня 2011 року інформація відносно ОСОБА_5 відсутня (а.с.4, 48).

Відповідно до довідки Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 01 червня 2011 року №274 спадкоємці ОСОБА_5 не звертались до сільської ради з приводу переоформлення спадщини на земельну ділянку (пай). Заповіт від імені ОСОБА_5 виконкомом Куяніської сільської ради не посвідчувався (а.с.8, 51).

За повідомленням Білопільської районної державної нотаріальної контори від 16 червня 2011 року №554/01-16 спадкова справа після ОСОБА_5 не заводилась (а.с.17).

У своїй заяві по визнання спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 відумерлою, прокурор посилався на ст.1277 ЦК України.

Відповідно до ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов'язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до ст.1231 цього Кодексу. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу.

Виходячи з роз'яснень наданих у п.1 постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №3 положення ст.1277 ЦК України застосовуються лише до відносин спадкування, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР.

В силу положень ст.525 ЦК УРСР (1963 року) часом відкриття спадщини ОСОБА_5 є день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

За таких обставин, при вирішенні заяви прокурора суд першої інстанції повинен був застосувати норми саме ЦК УРСР (1963 року), яким не передбачено визнання спадщини відумерлою, однак суд на це уваги не звернув, чим допустив порушення норм матеріального права. Заява про визнання майна безхазяйним в порядку ст.137 ЦК УССР не подавалась.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 зазначають, що ухваленим у справі рішенням суду порушені їх права, оскільки наявність цього рішення перешкоджає їм скористатись правом на прийняття спадщини після смерті їх матері ОСОБА_6, яка є донькою померлої ОСОБА_5, яка проживала та померла в с.Новопетрівка Білопільського району Сумської області, при цьому посилаються на те, що ні вони, ні їх мати ОСОБА_8, як спадкоємці, взагалі не були залучені до участі у справі, а надана довідка ВК Куянівської сільської ради довідка від 01 червня 2011 року №274 не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті своєї матері шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, однак юридично права на спадщину не оформила.

Колегія суддів погоджується з цими доводами апеляційної скарги, оскільки відповідно до ч.1 ст.292 ЦПК України особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. На думку колегії суддів суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, не перевірив наявність у померлої ОСОБА_5 спадкоємців, не з'ясував чи усунені вони від права на спадкування, прийняли або не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, та не вирішив питання про залучення до участі у справі усіх заінтересованих осіб. За таких обставин, не залучення ОСОБА_6, як спадкоємця 1-ї черги після смерті ОСОБА_5 до участі у справі, порушує права ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, оскільки останні, як спадкоємці, мають право спадкувати майно, після смерті своєї матері, а наявність цього рішення перешкоджає їм скористатись правом на прийняття спадщини.

Виходячи з наведеного колегія суддів, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення допустив невідповідність висновків суду обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що згідно з ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні заяви прокурора Білопільського району в інтересах Куянівської сільської ради про визнання спадщини відумерлою після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1

Керуючись ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 15 червня 2011 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви прокурора Білопільського району в інтересах Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання спадщини відумерлою - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -