Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 57 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Заполовського В.Й., Матюшенка І.В.,

з участю секретаря судового засідання: Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Коростенського міськрайонного суду від 09 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (надалі - ПАТ «УкрСиббанк» або Банк), в якому просив визнати недійсними договори про надання споживчого кредиту від 31 липня 2008 року №0 та від 29 серпня 2008 року №0, укладені між ним та ПАТ «УкрСиббанк». В обґрунтування позову посилався на те, що відповідно до правочинів суми кредитних коштів мали бути перераховані відповідачем на його рахунок, як позичальника. Однак, на момент звернення до суду, обумовлені кредитними договорами суми коштів на його рахунок не надходили. Окрім того, його не повідомлено про порядок погашення процентів, їх розмір та періодичність сплати.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 09 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить повний текст судового рішення скасувати повністю та визнати чинним та правосудним рішення суду, яке було проголошено в судовому засіданні 09 грудня 2015 року та внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень під номером 54136025. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права. Також посилається на те, що 09 грудня 2015 року в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення, яким позов задоволено, а 14 січня 2016 року поштовим повідомленням він отримав повний текст судового рішення від 09 грудня 2015 року, яким у задоволенні позову відмовлено. Стверджує, що суд першої інстанції змінив рішення, яке проголосив у судовому засіданні, в якому закінчився розгляд справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи доводиться та судом установлено, що 31 липня 2008 року між позивачем та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є відповідач, укладений договір про надання споживчого кредиту №0 (а.с.4-7).

За умовами п.1.1, п.п.1.2.1, 1.2.2 пункту 1.2, п.1.5 даного правочину відповідач зобов'язався 31 липня 2008 року шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 у Банку надати позивачу кредит в сумі 63 000 доларів США, а ОСОБА_1 зобов'язався не пізніше 31 липня 2015 року повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом за ставкою, передбаченою п.1.3 договору.

29 серпня 2008 року між позивачем та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є відповідач, укладений договір про надання споживчого кредиту №0 (а.с.8-11).

За умовами п.1.1, п.п.1.2.1, 1.2.2 пункту 1.2, п.1.5 даного правочину відповідач зобов'язався 29 серпня 2008 року шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 у Банку надати позивачу кредит в сумі 16 000 доларів США, а ОСОБА_1 зобов'язався не пізніше 29 серпня 2011 року повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом за ставкою, передбаченою п.1.3 договору.

За змістом ст.ст.10,11,60,212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 19 серпня 2015 року №484/15-25 факт зарахування грошових коштів на рахунок ОСОБА_1 в ПАТ «УкрСиббанк» НОМЕР_1 за вищевказаними кредитними договорами підтверджується документально: виписками банку від 31 липня 2008 року, від 29 серпня 2008 року та меморіальними ордерами від 31 липня 2008 року № на суму 63 000 дол. США , від 29 серпня 2008 року № на суму 16 000 дол. США (а.с.98-100).

Факт отримання грошових коштів на рахунок ОСОБА_1 в ПАТ «УкрСиббанк» НОМЕР_1 за вищевказаними кредитними договорами підтверджується документально вищевказаними виписками Банку та меморіальними ордерами.

Рух коштів на рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 в ПАТ «УкрСиббанк» мав місце тільки 31 липня 2008 року та 29 серпня 2008 року по кредиту рахунку (зарахування коштів).

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першої-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини п'ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач належними та допустимими доказами не довів, що договори про надання споживчого кредиту від 31 липня 2008 року та від 29 серпня 2008 року не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними.

Матеріали цивільної справи містять вступну та резолютивну частини рішення від 09 грудня 2015 року, а також повне рішення (а.с.123-127). Резолютивні частини цих рішень тотожні - ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав споживачів. Обидва рішення суддею підписані.

Відповідно до змісту ст.209 ЦПК України рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею. У виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення може бути відкладено на строк не більш як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частини суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. Рішення суду, що містить вступну та резолютивну частини, має бути підписане всім складом суду і приєднане до справи.

Відповідно до частин першої та другої ст.218 ЦПК України рішення суду або його вступна та резолютивна частини проголошуються негайно після закінчення судового розгляду і прилюдно, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення.

На підставі ст. 197 ЦПК України суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Носій інформації, на який здійснювався технічний запис судового засідання (касета, дискета тощо), є додатком до журналу судового засідання і після закінчення судового засідання приєднується до матеріалів справи.

До матеріалів справи приєднано диск зі звукозаписом судових засідань. Серійний номер носія: 2015.11.25-15.16. Проте прослухати запис судового засідання від 09 грудня 2015 року, в якому закінчено розгляд справи по суті та проголошено вступну та резолютивну частини рішення, не видається можливим через неякісний технічний звукозапис.

Апеляційним судом встановлено, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень за номерами даної цивільної справи, знаходяться два варіанти вступної та резолютивної частини рішення від 09 грудня 2015 року, які протилежні за своїм змістом - одним із них у задоволенні позову відмовлено, а іншим - позов задоволено.

Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Електронна копія судового рішення - складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Електронні копії судових рішень надсилаються суддею або відповідальною особою апарату суду не пізніше наступного дня після ухвалення судового рішення або виготовлення його повного тексту.

Копія вступної та резолютивної частини рішення від 09 грудня 2015 року, яка приєднана до апеляційної скарги про задоволення позову, належно не оформлена, тобто вона не підписана суддею та не скріплена гербовою печаткою (а.с.141). Час, що вказаний перед кодом «15:36:15», не співпадає із часом проголошення суддею вступної та резолютивної частини рішення. Як убачається із журналу судового засідання від 09 грудня 2015 року вступна та резолютивна частини судового рішення проголошувалися суддею «16:08:40» (а.с.122).

ОСОБА_1 не подавав зауважень щодо технічного запису судового засідання та журналу судового засідання відповідно до ст.199 ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції повно встановив обставини справи, правильно застосував норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, тому доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують і рішення суду, згідно ст.308 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду залишає без змін.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду від 09 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: Судді: