Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Коротенко Є.В.
Справа № 415/4332/15-ц
Провадження № 22ц/782/313/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді Коротенка Є.В.,

суддів: Коновалової В.А., Луганської В.М.,

за участю секретаря - Козубської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 04 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.05.2014 р. між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № МСБ-37, відповідно до якого відповідачці було відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію із загальним лімітом в сумі 210000 грн. зі сплатою відсотків 21 % річних з кінцевим строком - до 07.05.2016 року.

08 травня 2014 р. в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено договір поруки № МСБ-37/П між позивачем та ОСОБА_3

Банк свої зобовязання за вказаним кредитним договором виконав, а відповідачами свої зобовязання в повному обсязі виконані не були, в результаті чого станом на 07.04.2015 р. у них виникла заборгованість перед позивачем у сумі 214614 грн. 34 коп., яка складається з заборгованості по кредиту строковою - 113750 грн., заборгованості по кредиту простроченої - 87339 грн. 78 коп., заборгованості по процентах поточних 887 грн. 99 коп., пені за несвоєчасне погашення кредиту 11942 грн. 18 коп., пені за несвоєчасну сплату процентів 694 грн. 39 коп., якупозивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 04.12.2015 року зазначені позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості були задоволені частково.

Суд вирішив стягнути:

- солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № МСБ-37 від 08.05.2014 р., яка складається з заборгованості по кредиту строкової, заборгованості по кредиту простроченої, заборгованості по процентах поточної, а всього в розмірі 201977 грн. 77 коп.;

- в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судовий збір у розмірі 2019 грн. 78 коп.

У задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 в частині стягнення заборгованості з пені за несвоєчасне погашення кредиту та пені за несвоєчасну сплату процентів на загальну суму 12636 грн. 57 коп. суд відмовив.

Не погодившись із вказаним рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з пені, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 04.12.2015 року, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просив його скасувати в частині відмови в задоволенні вимог про солідарне стягнення з відповідачів пені за невиконання зобовязань за кредитним договором на загальну суму 12636,57 грн. та в цій частині ухвалити нове рішення, яким вимоги щодо стягнення пені задовольнити.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в іншій частині (у тому числі відповідачами або їх представниками) не оскаржується, а тому, відповідно до положень ч.1 ст.303 Цивільного процесуального кодексу України, на предмет законності та обґрунтованості апеляційним судом в не оскаржуваній частині не перевіряється.

Особи, що беруть участь у справі, до судового засідання суду апеляційної інстанції не зявились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, представник апелянта надав суду заяву про апеляційний розгляд справи без його участі. Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 надав суду заяву з клопотанням про перенесення розгляду справи у звязку з його участю в іншому судовому процесі у Лисичанському міському суді. Оскільки на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, заявник жодних доказів не представив, колегія суддів ухвалила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.212, 213 ЦПК України були повно і всебічно дослідженні обставини справи та дана належна оцінка доказам, на які сторони посилалися в суді першої інстанції. Суд правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з аналізу ч.1 ст.546, ст.549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня і штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1. ст. 611 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи, 08.05.2014 р. між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № МСБ-37, відповідно до якого відповідачці було відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію із загальним лімітом в сумі 210000 грн. зі сплатою відсотків 21 % річних з кінцевим строком - до 07.05.2016 року (а.с.17-28).

08 травня 2014 р. в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено договір поруки № МСБ-37/П між позивачем та ОСОБА_3, відповідно до п.1.1. якого Поручитель зобовязується перед Кредитором відповідати за виконання Позичальником зобовязань по Кредитному договору № МСБ-37 від 08 травня 2014 року. Згідно п.1.2. Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за виконання зобовязань по Кредитному договору (а.с.29-32).

ПАТ АБ «Укргазбанк» свої зобовязання за вказаним кредитним договором виконав, а відповідачі свої зобовязання в повному обсязі не виконали, в результаті чого станом на 07.04.2015 р. у них виникла заборгованість перед позивачем у сумі 214614 грн. 34 коп., яка складається з заборгованості по кредиту строковою - 113750 грн., заборгованості по кредиту простроченої - 87339 грн. 78 коп., заборгованості по процентах поточних 887 грн. 99 коп., пені за несвоєчасне погашення кредиту 11942 грн. 18 коп., пені за несвоєчасну сплату процентів 694 грн. 39 коп.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Законом України № 1669-VII від 02.09.2014 року "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення АТО забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

У п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України зобов'язаний затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Згідно із наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).

Відповідачі зареєстровані та проживають на території м. Лисичанська Луганської області (а.с. 2, 61, 61а). Доказів щодо їх постійного проживання на території іншого населеного пункту суду надано не було.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Відповідно до зазначеного переліку м. Лисичанськ Луганської області відноситься до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

При цьому у телеграмі від 05.11.2014 № 18-112/64483 «Про скасування пені та штрафів за договорами кредиту під час АТО»,Нацбанк України надав розяснення по реалізації норми про заборону нарахування пені та штрафів по кредитам згідно з Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де підкреслює, що реалізація прав осіб, передбачених статтею 2 Закону, не потребує отримання банком любих інших документів, в тому числі сертифікатів про форс-мажорні обставини торгово-промислової палати.

Як вбачається із матеріалів справи, пеня за неналежне виконання зобовязань за кредитним договором була нарахована позивачем за період з 07.07.2014 року по 07.04.2015 року, тобто після 14 квітня 2014 року (а.с.8).

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 в частині стягнення штрафу (пені) в сумі 12636 грн. 57 коп., суд першої інстанції правомірно виходив із положень Закону України№ 1669-VII від 02.09.2014 року "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

При таких обставинах колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, будь-яких належних доказів на підтвердження своїх доводів апелянт суду не надав, тому судом першої інстанції постановлене правильне по суті і справедливе рішення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст.304, п.1 ст.307, 308, 314-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» відхилити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 04 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, однак її може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції - Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: