Справа № 465/7762/14 Головуючий у 1 інстанції: Козюренко Р.С.
Провадження № 22-ц/783/744/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Штефаніци Ю. Г., Мельничук О. Я.

при секретарі: Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3»яна Богдановича на заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 квітня 2015 року у справі за позовом Управління міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, -

в с т а н о в и л а:

24.11.2014 року Управління міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просило стягнути з останнього матеріальну шкоду в порядку регресу. Позов мотивувало тим, що 06.04.2010 року о 05:55 год. на 32 км. автодороги Тернопіль-Львів у Золочівськму районі Львівської області, гр. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia» д.н.з. 14-0900 не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Згідно постанови Залізничного районного суду м. Львова №2-1176/10 від 14.06.2010 року дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху. В подальшому, на підставі рішення Господарського суду Львівської області від 05.09.2013 року позивач сплатив ТДВ «Альянс Україна» страхове відшкодування у розмірі 68232,48 грн. та 1720,50 грн. судового збору. Враховуючи, що на момент скоєння ДТП відповідач не перебував при виконанні службових обов»язків, покликаючись на п.7 ст.134 КЗпП України, просило стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 69952,98 гривень та 699,53 гривень судового збору.

Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 (20.06.1987 р.н.) на користь Управління міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці завдані матеріальні збитки в порядку регресу в сумі 69 952 гривні 98 коп. та 699 грн.53 коп. судового збору.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3

Вважає його незаконним, необгрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції розмір шкоди встановив на підставі звіту про оцінку, страхового акту та розрахунку розміру страхового відшкодування, які у матеріалах справи відсутні. Крім того, судом помилково встановлено факт сплати ТДВ «Альянс Україна» 68 232, 48 грн. на рахунок власника пошкодженого автомобіля - ТзОВ «ІНГ Лізинг Україна» та факт страхування цивільно-правової відповідальності автомобіля DAF на підставі договору № 206.00850222 без посилання на будь-які належні та допустимі докази. При ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції неправильно застосовув ч. 3 ст. 61 ЦПК України, поклавши в його основу судове рішення по іншій справі (рішення Господарського суду Львівської області від 05.09.2013 року), до участі у якій ОСОБА_2 у якості відповідача чи третьої особи залучено не було, та яке у зв»язку із цим преюдиційного значення для даної справи мати не може.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Встановлено, що 06.04.2010 року о 05:55 год. на 32 км автодороги Тернопіль-Львів у Золочівськму районі Львівської області гр. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia» д.н.з. 14-0900, який належить Управлінню міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Наведене стверджується постановою Залізничного районного суду м. Львова №2-1176/10 від 14.06.2010 року, якою відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 гривень в дохід держави.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_1 отримав технічні пошкодження, що стверджується звітом про оцінку Вартість матеріальної шкоди, завданої вказаному автомобілю становить 88183,28 гривень. Згідно страхового акту від 20.07.2010 року розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті, страховиком визначено в розмірі 68 232,48 гривень.

Сума страхового відшкодування у розмірі 68 232,48 грн. страховиком - ТДВ «Альянс Україна» перерахована на поточний рахунок власника пошкодженого автомобіля ТзОВ «ІНГ Лізинг Україна».

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.09.2013 року позов ТДВ «Альянс Україна» до Лінійного управління УМВС України на Львівській залізниці про відшкодування 68 232,48 грн. матеріальної шкоди задоволено. Стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці в користь ТДВ «Альянс Україна» 68 232,48 грн. матеріальної шкоди та судовий збір в розмірі 1720,50 грн.

Згідно повідомлення ГУ Державної казначейської служби України у Львівській області щодо проведення безспірного списання коштів від 05.05.2014 року, 30.04.2014 року на підставі наказу Господарського суду Львівської області від 27.11.2013 року по справі №914/2507/13 забезпечено перерахування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 68 232,48 грн. та 1720,50 грн. судового збору на рахунок ТДВ «Альянс Україна» .

Задовольняючи позовні вимоги Управління міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці, районний суд виходив з того, що кошти в розмірі страхового відшкодування (68 232,48 грн.), які виплачені позивачем на користь ТДВ «Альянс Україна» підлягають стягненню з відповідача в порядку регресу, оскільки шкода завдана з його вини та не при виконанні трудових обов»язків.

Однак, з таким висновком суду погодитися не можна з наступних мотивів.

Згідно ст.132 КЗпП України за шкоду, завдану підприємству підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов»язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.

Відповідно до п.7 ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано не при виконанні трудових обов»язків.

Як вбачається з матеріалів службового розслідування (а.с.6,7), відповідач міліціонер-водій СРЗ ЛВ на ст. Стрий УМВСУ сержант міліції ОСОБА_2, керував службовим автомобілем марки «Skoda Octavia» д.н.з. 14-0900, згідно наказу УМВС України на Львівській залізниці № 57 від 23.02.2010 року. 06.04.2010 року о 05.00 год. сержант міліції ОСОБА_2 із визначеного місця стоянки території ЛВ на ст.Львів взяв службовий автомобіль марки «Skoda Octavia» д.н.з. 14-0900 та направився в с. Словіта Золочівського району Львівської області для того, щоб залишити у власному гаражі зимові шини. Також службовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу ЛВ на ст. Стрий УМВСУ від 06.01.2010 року № 9 «Про вжиття заходів щодо забезпечення належного рівня транспортної дисципліни серед особового складу ЛВ на ст. Стрий УМВСУ», контроль за зберіганням, використанням та експлуатацією службовим транспортом покладено на начальника штабу ЛВ на ст. Стрий УМВСУ капітана міліції ОСОБА_4 та старшину СРЗ ЛВ на ст. Стрий УМВСУ старшого прапорщика міліції ОСОБА_5

За результатами службового розслідування, за неналежну організацію роботи щодо транспортної дисципліни, не забезпечення безумовного виконання рішень Колегії, наказів та вказівок МВС України та керівництва УМВСУ на Львівській залізниці щодо покращення транспортної дисципліни відповідно до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на міліціонера - водія СРЗ ЛВ на ст.Стрий УМВС України на Львівській залізниці на сержанта міліції ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення - сувору догану, старшині СРЗ ЛВ на ст.Стрий УМВСУ старшому прапорщику міліції ОСОБА_5 оголошено усне зауваження, начальнику штабу ЛВ на ст.Стрий УМВСУ капітану міліції ОСОБА_4 оголошено усне зауваження.

Як вбачається з матеріалів справи, такі не містять доказів того, що відповідач незаконно заволодів автомобілем марки «Skoda Octavia» д.н.з. 14-0900, чи взяв транспортний засіб без відповідного дозволу керівництва, на яке покладено обов»язок контролю за експлуатацією транспортного засобу. Як вбачається з матеріалів службового розслідування, відповідач взяв службовий автомобіль марки «Skoda Octavia» д.н.з. 14-0900 та направився в с.Словіта Золочівського району Львівської області для того, щоб залишити у власному гаражі зимові шини, що свідчить, що дана поїздка була пов»язана з експлуатацією вказаного автомобіля.

У матеріалах справи також відсутні докази того, що відповідача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вищезазначене порушення (наказ про застосування дисциплінарного стягнення відсутній у матеріалах справи), та що позивачем вживалися заходи до розшуку вказаного транспортного засобу, а тому на думку колегії суддів, відсутні підстави вважати, що відповідач в день ДТП використовував транспортний засіб - автомобіль марки «Skoda Octavia» без відома роботодавця та не при виконанні трудових обов»язків. В матеріалах справи також відсутні докази того, що автомобіль марки «Skoda Octavia» був застрахований відповідно до вимог ст.21 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на що наголошує апелянт, що і призвело до виплати суми страхового відшкодування на користь ТзОВ «ІНГ Лізинг Україна» позивачем, а не відповідним страховиком, яким би було застраховано транспортний засіб марки «Skoda Octavia».

Крім того, в основу оскаржуваного рішення судом першої інстанції покладено рішення Господарського суду Львівської області від 05.09.2013 року у справі за позовом ТДВ «Альянс Україна» до Лінійного управління УМВС України на Львівській залізниці про відшкодування шкоди, до розгляду якої відповідач не залучався.

З наведених мотивів, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3»яна Богдановича задовольнити.

Заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 квітня 2015 року скасувати. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Управління міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Штефаніца Ю. Г.

ОСОБА_6