У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Малько О.С., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягуваних аліментів,

заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачки-Мазурка В.С., перевіривши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 грудня 2015 року ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів відмовлено за безпідставністю.

В поданій апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 покликається на незаконність вказаного рішення суду через порушення норм матеріального права.

Вважає, що оскільки Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 р. N 928-VIII встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 1455 грн., то розмір аліментів повинен становити не менше 727,50 грн.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції вірно виходив із того, що передбачені ст. 192 СК України підстави для зміни розміру аліментів, які стягуються з позивача на утримання дочки, відсутні.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно виконавчого листа № 1715/2997/12р. виданого Рівненським міським судом 9 серпня 2012 року ОСОБА_3 зобов'язаний сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 23 лютого 2012 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно ч.1 ст.192 СК України особа, яка одержує аліменти може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів, тобто для збільшення розміру аліментів достатньо однієї з обставин, визначених у ст.192 СК України.

Однак, в супереч вимогам ст. 60 ЦПК України, будь-яких доказів наявності вказаних обставин позивачкою не надано.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 317, 325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

Малько О.С.

Гордійчук С.О.