Справа № 333/8368/15-ц
Пр. № 2/333/414/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Кулик В.Б.,

при секретарі Довгаль А.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування районної адміністрації ЗМР про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 13.09.1996 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У грудні 2013 року фактичні шлюбні відносини між подружжям припинилися, внаслідок чого рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2014 року шлюб було розірвано.

З часу фактичного припинення шлюбних відносин сторони мешкають окремо один від одного. З того ж часу відповідач припинив будь-які стосунки із сином, не опікується його вихованням, не піклується про його здоров'я, про його фізичний, духовний та моральний розвиток, не надає йому матеріальної допомоги.

Внаслідок ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги на утримання сина, позивач вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Зазначено, що син нагально потребує спілкування з батьком, у його моральній та фізичній підтримці, оскільки з дитинства є інвалідом по зору, страждає на ретинопатію недоношеної дитини Vступеню, оперована афакія обох очей, сліпота обох очей. Жодних спроб налагодити взаємовідносини з сином відповідач не здійснив. Вважає, що поведінка відповідача свідчить про його свідоме ухилення від виконання батьківських обов'язків.

Посилаючись на зазначене, просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Додатково надала пояснення, зазначаючи, що позов про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 вона подала до суду на прохання свого сина, який сам прийняв таке рішення, оскільки з того часу як між нею та відповідачем були припинені шлюбні відносини і до теперішнього часу, батько, сина не відвідує, не спілкується з ним. Син намагався телефонувати батьку, але він на телефонні дзвінки або не відповідав, та потім не передзвонював, або скидав дзвінок. Дитина повністю знаходиться на її утриманні, всі проблеми, пов'язані з його навчанням, лікуванням, вихованням вирішує тільки вона, відповідач в цьому участі не приймає. Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2015 року з відповідача стягнуті аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 600 грн. Аліменти відповідач став сплачувати тільки після винесення судом рішення, до цього часу жодної матеріальної допомоги не надавав. Підкреслила, що при зустрічі у суді відповідач навіть не підійшов до сина, не привітався з ним. Крім того, зазначила, що будь-яких перешкод у спілкуванні відповідача із сином не існувало та не існує на даний час.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні, що відбувалося 15.02.2016 року заперечував проти задоволення позову, надав пояснення, відповідно до яких вважає себе таким, що добре виконує свої батьківські обов'язки, але позивач чинить йому перепони в спілкуванні та в зустрічах з сином.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність, зазначаючи, що відповідачем добре виконуються батьківські обов'язки, останній сплачує аліменти на утримання сина. Вважає, що між сином та батьком відбулося непорозуміння, та їм потрібно налагодити взаємовідносини.

Представник органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Комунарському району в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, зазначивши, що враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, в інтересах неповнолітньої дитини вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Додатково надала пояснення, з яких вбачається, що органом опіки та піклування вивчено наявні матеріали справи, обстежено житлово-побутові умови за місцем проживання дитини та її матері та встановлено, що батько з родиною не проживає вже тривалий час, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться дитиною, не телефонує та не відвідує її, не турбується про її інтелектуальний, фізичний, духовний та психічний розвиток, не займається вихованням сина.

Прокурор у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки останнього суду не відомі. В судовому засіданні, що відбувалося 15.02.2016 року, проти задоволення позову не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, дійшов наступного висновку.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої районної адміністрації м. Запоріжжя 27.07.1999 року (а.с. 6).

Згідно з рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2014 року, шлюб, укладений 13.09.1996 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, актовий запис № 975, розірвано (а.с. 5).

Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2015 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 01.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 69-70 ).

Відповідно до довідки Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, за обліками Державтоінспекції Запорізької області відносно ОСОБА_4 протягом 2010-2015 років зареєстровано шість адміністративних матеріалів про порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ст. 130 КУпАП (а.с. 78-79).

Згідно з довідкою КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «ОРІЄНТИР» Запорізької обласної ради, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається у школі-інтернаті з першого класу. Мати ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню сина, проявляє інтерес до розвитку та поведінки ОСОБА_5, цікавиться його навчанням, допомагає досягати успіхів, приймає участь у житті школи. Батько ОСОБА_4 не проживає разом із сім'єю, не бере участі у вихованні сина, не спілкується з вчителями, не цікавиться життям своєї дитини (а.с. 7).

Відповідно до довідки № 17, виданої 08.10.2015 року ОСББ «ПІСКИ 2014», за адресою: АДРЕСА_1 мешкає ОСОБА_1, разом із неповнолітнім сином - ОСОБА_5 Дана сім'я характеризується позитивно (а.с. 8).

Згідно з консультаційними висновками спеціаліста КУ «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» ЗОР б/н, ОСОБА_5 є інвалідом дитинства по зору, страждає на ретинопатію недоношеної дитини V ступеню, оперована афакія обох очей, сліпота обох очей (а.с. 9-12).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 01.03.2016 року неповнолітній ОСОБА_5 мешкає разом із матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. Для дитини у квартирі створені усі необхідні умови для відпочинку, розвитку, навчання та виховання (а.с. 85).

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка неповнолітній ОСОБА_5 суду пояснив, що ініціатором звернення до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав був він, оскільки його батько впродовж тривалого часу не опікується ним, не телефонує та не приїздить до нього, матеріально не допомагає. Лише у лютому 2016 року, після того як суд присудив з нього аліменти, ОСОБА_4 почав сплачувати кошти. Ніяким іншим чином не приймав та не приймає участі у його вихованні. З його боку були спроби налагодити взаємовідносини з батьком, він телефонував йому, але батько на телефоні дзвінки не відповідав та не передзвонював або взагалі скидав дзвінок. Відмітив, що ніяких перешкод для їх спілкування, зустрічей мати не створювала.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, кожний окремо, підтвердили той факт, що ОСОБА_4 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не займається вихованням сина, не цікавиться інтелектуальним, фізичним, духовним та психічним розвитком дитини, сина тривалий час не відвідує, не спілкується з ним.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні надала пояснення, що її син ОСОБА_4 належним чином виконує батьківські обов'язки відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_5, однак позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Комунарському району про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 за № 01/01-41/0250 від 02.03.2016 року, встановлено, що батько неповнолітньої дитини ОСОБА_5 - ОСОБА_4 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не займається вихованням сина, не цікавиться інтелектуальним, фізичним, духовним та психічним розвитком дитини (а.с. 84).

Суд критично ставиться до заперечень відповідача та його представника проти позовних вимог та пояснень з цього приводу, оскільки це спростовується встановленим обставинами в судовому засіданні, а саме: відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, не спілкується з дитиною з грудня 2013 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи і дослідженими судом письмовими доказами, які ніким не оспорювалися.

Пояснення свідка ОСОБА_12 суд не приймає до уваги, оскільки її пояснення не підтверджені жодними доказами, та спростовуються показаннями інших свідків.

В судовому засіданні не встановлено будь-яких обставин, які перешкоджають відповідачу виконувати обов'язки по вихованню неповнолітньої дитини та не надано доказів про те, що це невиконання було пов'язано не з об'єктивними та суб'єктивними причинами, а саме через неприязні стосунки між сторонами.

Також, як встановлено в судовому засіданні відповідач жодного разу не звертався до органу опіки та піклування чи до суду про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, про що не заперечувалось сторонами.

Судом встановлений факт неналежного виконання відповідачем обов'язків по вихованню дитини. Відповідачем та його представником не було надано належних доказів чинення з боку позивача перешкод у спілкуванні з дитиною.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися зі своїми батьками поза їх бажанням, за винятком випадків, коли таке рішення суд приймає в її інтересах.

Виключною мірою відповідальності за невиконання батьківського обов'язку є позбавлення батьківських прав. Це допускається лише на підставі та в порядку, визначеному законом. Підстави для позбавлення батьківських прав визначені у ст. 164 СК України, зокрема, мати і батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з ч. 2 п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Комунарському району про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, суд вважає доведеними у судовому засідання вимоги позивача, а заперечення відповідача та його представника такими, що не знайшли свого підтвердження, у зв'язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 88, 208, 209, 212, 214-215, 292, 294 ЦПК України, ч. 9 Конвенції про права дитини, ст. 164 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про позбавлення батьківських прав - задовольнити у повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик