23.03.2016 Єдиний унікальний номер 205/2411/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 21 березня 2014 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 21 листопада 2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 14850,00 доларів США. На термін до 09.07.2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленого кредитним договором.

Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобовязання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 05 березня 2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 38182,66 доларів США, що за курсом НБУ та складає 371135,46 грн. ., яка складається з наступного:

- 10426,59 доларів США що за курсом НБУ складає 101 346,46 грн. - заборгованість за кредитом.

- 17380,45 доларів США що за курсом НБУ складає 168 937,97 заборгованість по процентам за користування кредитом.

- 10375,62 доларів США що за курсом НБУ складає 100851,03 пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

В забезпечення виконання зобовязань між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель взяв на добровільних засадах зобов`язання відповідати перед Банком у разі порушення умов договору позичальником.

Оскільки, відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь суму заборгованості в розмірі 38 186,66 доларів США, що за курсом НБУ складає 371135,46 грн., та судові витрати .

В судове засідання представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 не зявився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. Письмово просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_1 не зявився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заяв від нього не надходило.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити.

В ході судового розгляду встановлено, що 21 листопада 2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 14850,00 доларів США. На термін до 09.07.2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленого кредитним договором. (а.с.11-13).

В забезпечення виконання умов кредитного договору,09 липня 2007 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №2007/071-М, відповідно до умов якого поручитель взяв на добровільних засадах зобов`язання відповідати перед Банком у разі порушення умов договору позичальником. (а.с.16)

Пунктом 4 укладеного між сторонами Договору поруки передбачено, що у разі невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Загальні умови виконання зобов'язання зазначені у ст. 526 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня наста ння основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст.252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст.ст.251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст.251, ч.4 ст.559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, "основне зобов'язання" - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору.

Як видно із справи, боржник, а відтак і поручитель первинно взяли на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 09.07.2012 року, в порядку, визначеному цим договором.

Отже, поряд з цим, сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі укладених договорів кредитної лінії.

Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності ч.4 ст.559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення ч.4 ст.559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення ч.4 ст.559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини ч.4 ст.559 ЦК України).

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Отже, виходячи з положень ч.4 ст.559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Зазначений правовий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року № 6-53цс14, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Із матеріалів справи вбачається, що боржник перестав виконувати свої зобов'язання за укладеним кредитним договором з 10.11.2008 року (а.с. 5-7), а з позовом до суду банк з вимогами до поручителя звернувся 21.03.2014 року, тобто за межами строку, визначеного зазначеними положеннями ЦК України, що є підставою для задоволення позову.

Таким чином, вирішуючи даний спір, суд вважає що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, разом з тим, в порушення умов договору, ОСОБА_1 свої зобов'язання належним чином не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту та процентів за його користування, внаслідок чого за ним станом на 05 березня 2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 38182,66 доларів США, що за курсом НБУ та складає 371135,46 грн. ., яка складається з наступного: 10426,59 доларів США що за курсом НБУ складає 101 346,46 грн. - заборгованість за кредитом;- 17380,45 доларів США що за курсом НБУ складає 168 937,97 заборгованість по процентам за користування кредитом; 10375,62 доларів США що за курсом НБУ складає 100851,03 пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. (а.с.5-7)

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають частковому задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача суму заборгованості в розмірі 38 182,66 доларів США, що за курсом НБУ складає 371135,46 грн.

Крім того, згідно положень частини 1 статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову було оплачено судовий збір і його вимоги задоволені, з ОСОБА_1 також належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 3654,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 527, 530, 554, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 88, 169, 209, 213-215, ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №2007-071-М від 09 липня 2007 року в розмірі 38182,66 доларів США, що за курсом НБУ та складає 371135,46 грн.(триста сімдесят одна тисяча сто тридцять пять гривень 46 коп.) ., яка складається з наступного:

- 10426,59 доларів США що за курсом НБУ складає 101 346,46 грн. - заборгованість за кредитом.

- 17380,45 доларів США що за курсом НБУ складає 168 937,97 заборгованість по процентам за користування кредитом.

- 10375,62 доларів США що за курсом НБУ складає 100851,03 пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в розмірі 3654,00 грн.(три тисячі шістсот пятдесят чотири гривні 00 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Г. Остапенко