Справа №442/2568/15-ц
Провадження №2/442/104/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Дубель Р.М.

при секретарі - Півала І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Дрогобицької міської ради, третя особа Перша Дрогобицька державна нотаріальна контора про визнання права власності, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просить визнати за нею право власності на 2/3 квартири №3 в будинку №20 на вул.Нафтовиків в м.Дрогобич Львівської області.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що її батько ОСОБА_4 помер 07.05.2014 року. За життя і до дня смерті ОСОБА_4 постійно проживав у квартирі №3 на вул.Нафтовиків 20 в м.Дрогобичі. Дана квартира належала ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 по 1/3 частини кожному, про що між ними було укладено договір про визначення розміру часток у квартирі, що є у спільній сумісній власності від 10.03.2012 року. Згодом ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на підставі договору дарування частини квартири від 23.04.2012 року подарували свої частки ОСОБА_4 Однак, за життя батько не зареєстрував вказаний Договір дарування та, відповідно, не отримав Свідоцтва про право власності на подароване йому майно. Звернувшись до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після смерті батька їй було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів на подароване батькові майно. Щодо іншого спадкового майна, то вона і ОСОБА_2, ОСОБА_3, як спадкоємці першої черги, прийняли спадщину, що зокрема стверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.12.2015 р. Вказує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не претендують, відмовляються від своїх часток у спадщині спірних 2/3 квартири, на її користь.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають, просять такий задоволити.

Представник Дрогобицької міської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, з приводу задоволення позову покладається на думку суду.

Перша Дрогобицька державна нотаріальна контора подала до суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності її представника, з приводу задоволення позовних вимог покладається на думку суду.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Встановлено, що позивач та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 є дітьми і спадкоємцями першої черги ОСОБА_4, який помер 07.05.2014 року.

За життя ОСОБА_4 належала, зокрема, квартира №3 на вул.Нафтовиків 20 в м.Дрогобичі.

Дана квартира належала ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 по 1/3 частини кожному, про що між ними було укладено договір про визначення розміру часток у квартирі, що є у спільній сумісній власності від 10.03.2012 року.

Згодом ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на підставі договору дарування частини квартири від 23.04.2012 року подарували свої частки ОСОБА_4

Однак, за життя, ОСОБА_4 не зареєстрував право власності у встановленому законом порядку, що і стало відмовою в оформленні спадщини на 2/3 частки у праві власності на вищевказану квартиру.

Відповідно до ст.41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатись своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно до положень ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

На підставі ст. 386 ЦК України захист і охорона власності є однією з найголовніших функцій нашої держави, так як охорона економічних відношень власності як матеріального підґрунтя будь-якого суспільного ладу складає найважливішу задачу будь-якої правової системи.

Зі змісту ст.328 ЦК України вбачається, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірним, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р. свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що при житті ОСОБА_4 не оформив належно документів на підтвердження права власності на спірну квартиру, позивач є його спадкоємцем, яка після смерті батька вчинила всі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, однак з незалежних від неї причин у видачі такого їй було відмовлено, інші спадкоємці ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовились від своєї частки у спадщині на її користь, визнаючи позов, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214 ЦПК України, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 квартири №3 в будинку №20 на вул.Нафтовиків в м.Дрогобичі Львівської області, як спадкове майно після смерті її батька ОСОБА_4, який помер 07.05.2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дубель Р.М.