Справа№751/2111/16-ц
Провадження №2-н/751/40/16
У Х В А Л А

01 березня 2016 року м. Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова Косач І. А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Публічного акціонерного товариства «АГАТ»,-

Встановив:

01.03.16. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив видати судовий наказ про стягнення з Публічного акціонерного товариства «АГАТ» на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за березень 2012 року 1252,33 грн.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Питання відкриття наказного провадження, повернення заяви про видачу судового наказу та відмови у відкритті наказного провадження регулюється статтею 100 ЦПК України, зокрема, відповідно до п. 2 ч. 3 вказаної статті суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами норм цивільного процесуального законодавства, що регулює наказне провадження, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи прийнята постанова № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження».

Так, п. 9 вказаної Постанови передбачено, що наявність спору про право (п.2.ч.3 ст.100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише в позовному провадженні (ч.3 ст.267 ЦК України).

ОСОБА_1 просить стягнути з боржника заробітну плату у розмірі 1252,33 грн., яка, як вбачається з обставин, викладених в заяві, нарахована йому не була, однак заявник на підставі інформації про середньомісячну заробітну плату штатних працівників підприємства, яка була йому надана Головним управлінням статистики у Чернігівській області, сам здійснив розрахунок.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати, яку просить стягнути ОСОБА_1, тому в даному випадку вбачається спір про право, а отже суд вважає за необхідне відмовити у прийняті заяви про видачу судового наказу на підставі вимог п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 96, 100, 101, 293 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

Ухвалив:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Публічного акціонерного товариства «АГАТ».

Розяснити заявнику право на звернення з заявленими вимогами до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подачі апеляційної скарги в пяти денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. А. Косач