ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1705/15-ц
Провадження № 2/362/89/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Орди О.О

При секретарі Хоменко О.А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватне акціонерне товариство «СК «Українська страхова група» про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ,-

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в розмірі 83921,92 грн та 5000 в рахунок відшкодування моральної шкоди Позовні вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП, яка сталася 22.11.2013 р. на 47 км дороги м.Київ-м. Одеса з вини відповідача було пошкоджено його автомобіль марки Тойота Камри державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок чого заподіяно матеріальний збиток в розмірі 133411,92 грн. відповідно до автотоварознавчого експертного дослідження № 10/4 від 27.12.2013 р. Вина відповідача підтверджується постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2013 р., якою відповідача визнано винним у скоєнні вказаної ДТП. Оскільки цивільно-правову відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу, було застраховано в ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова компанія»», страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування за полісом в межах ліміту відшкодування в розмірі 49490,00 грн. за виключенням франшизи в сумі 510,00 грн.

Оскільки розмір заподіяної матеріальної шкоди перевищує розмір виплаченого страхового відшкодування, позивач просить стягнути з відповідача, як з особи, винної у скоєнні ДТП, різницю між розміром заподіяної шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням в розмірі 83921,92 грн. Також в результаті дорожньо-транспортної пригоди йому було завдано моральну шкоду.

Позивач в судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи без участі, позов підтримує, просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання, не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача.

Представник третьої особи ПАТ ««СК «Українська страхова група» в судове засідання не зявився, надіславши заяву про слухання справи за відсутності представника третьої особи, пр цьому зазначили, що 05 березня 2014 року ним було відшкодовано ОСОБА_1В в розмірі 49 490,00 грн в межах суми, передбаченої страховим полісом.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.09.2015 року було задоволено клопотання позивача та призначено автотоварознавчу експертизу, проте експертиза не була проведена, оскільки позивач надіслав заяву та просив залишити клопотання про призначення експертизи без розгляду.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2013 р. ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП, що сталася 22.11.2013 р. на 47 км а/д Київ-Одеса, внаслідок якої належний позивачу автомобіль «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.(а.с.7)

Як вбачається з матеріалів справи, на час скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу по забезпеченому транспортному засобу Citroen C-Elysee д.н.з АХ 9154 СХ було застраховано в ПАТ СК «Українська страхова компанія», поліс №АС/8342108. Вказаним полісом також передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третьої особи, становить 50000,00 грн., франшиза 510,00 грн. (а.с.64)

Як стверджується позивачем в позовній заяві і стверджується доданими до неї доказами, позивач отримав страхове відшкодування в розмірі 49490,00 грн.

За таких обставин, невідшкодованими (непокритими страховим відшкодуванням) залишились збитки в розмірі 83921,92 грн.

Відповідно до п.22.1ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Ст. 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно дост. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч.2ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» та в п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013 р., коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. У випадках стягнення на користь потерпілого вартості пошкодженого майна (при відшкодуванні збитків) враховується зношеність пошкодженого майна.

При вирішенні цього спору суд виходить з того, що величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Так, за змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395 вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості

Пункт 1.6. Методики визначає, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Таким чином, втрата товарної вартості, як майнова шкода, підлягає відшкодуванню її заподіювачем.

Крім того, суд відповідно до статті 360-7 ЦПК враховує правовий висновок Верховного Суду України у цивільній справі № 6-49цс14 від 04.06.2014, згідно з яким власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Отже, з аналізу чинного законодавства випливає, що позивач має право вимоги до відповідача, як особи відповідальної за завдані збитки, про стягнення матеріальної шкоди за умови недостатності страхового відшкодування.

Відповідно до висновку експертного дослідження № Ш 122 від 27.12.2013 р матеріальний збиток заподіяний власникові автомобіля Тойота Камри, д.н.з СА 7077 ВІ внаслідок його пошкодження становить 133411,92 грн, при цьому експерт при проведенні дослідження визначив ринкову вартість пошкодженого автомобіля яка складає, розмір матеріальних збитків з врахуванням коефіцієнта зносу та втрати товарної вартості.

Із звіту № 5412 дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 06.01.2013 року вбачається, що визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля тойота камри д.н.з СА 7077 ВІ в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням середніх розцінок на роботи по ремонту автомобілів виробництва країн дального зарубіжжя на автосервісних підприємствах Черкаського регіону складає 82768,25 грн,

З огляду на викладене, суд бере до уваги висновок експертного дослідження № Ш 122 від 27.12.2013 р щодо розміру матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження автомобіля, оскільки в звіті № 5412 дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 06.01.2013 року висновок спеціаліста №511/10 від 29.09.2010р. не зазначено розміру втрати товарної вартості на відшкодування якої позивач має право, при цьому вартість відновлювального ремонту визначено тільки в Черкаському регіоні, що обмежує право позивача на проведення відновлювального ремонту в інших регіонах, оскільки місце реєстрації позивача не може свідчити про, те що позивач мешкає саме в Черкаському регіоні.

Враховуючи, що з вини відповідача було пошкоджено в ДТП транспортний засіб позивача, а також недостатності здійсненої страхової виплати для відшкодування матеріальної шкоди позивачу, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача різниці між заподіяною матеріальною шкодою та здійсненою страховою виплатою в розмірі 83921 ,92 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини душевних страждань, ступеня вини особи, що завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Частина 2 ст.23 ЦК України визначає, у чому полягає моральна шкода.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4, - право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду.

З огляду на п.5 постанови вказаного вище Пленуму ВСУ та ст.1167 ЦК, зобов'язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності: а)моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б)неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; в)причинного зв'язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вини заподіювача шкоди.

Суд, з'ясувавши, чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, дійшов до висновку про законність таких вимог позивача.

Моральна шкода полягає у тому, що у зв'язку із завданням шкоди майну позивачам джерелом підвищеної небезпеки позивач, звичайно, мав переживання, душевні страждання, був змушений звертатися за захистом своїх прав та інтересів до суду, що тягло за собою, принаймні, моральні затрати.

Пошкодження автомобіля призвело, безперечно, до змін в організації життя позивача, оскільки останній вимушений витрачати свій час на звернення та явку до підприємств, установ та органів, що вимагало від них додаткових зусиль для відновлення звичайного укладу життя.

Порушення прав позивача і зміна режиму життя має між собою причинний зв'язок.

Проте, розмір моральної шкоди, який вказаний позивачем, не є адекватним завданій моральній шкоді і не може бути є засобом отримання доходу.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку про те, що грошова компенсація в розмірі 800 грн. 00 коп. відповідатиме засадам розумності і справедливості.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна особа має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх тверджень або заперечень.

Факт моральних втрат, щодо яких була б доцільною грошова компенсація в розмірі 5000, 00 грн. є недоведеною позивачем.

Стягненню з відповідача підлягають судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.1166,1188,1192,1194 ЦК України, ст.ст.10,60,88, 174, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 83921,92 грн. матеріальної шкоди, 800 грн моральної шкоди та судовий збір в сумі 847, 22 грн.

В решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Орда О.О.