АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/969/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/859/К/16 Макарова Т.Ю.
Категорія № 48 (1) Доповідач - Братіщева Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.

суддів: Грищенко Н.М., Митрофанової Л.В.

секретар: Чубіна А.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4 та його представника - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 03 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: Довгинцівський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, Жовтневий відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) у зв'язку з несплатою аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) у зв'язку з несплатою аліментів, якій під час розгляду справи неодноразово уточнювала та в останній редакції позовної заяви від 02.02.2016 року просила суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 1866 грн. 67 коп., а також стягнути неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів в сумі 22299 грн. 38 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16.05.2009 року між нею та відповідачем ОСОБА_4 було укладено шлюб, який 19.05.2011 року було розірвано згідно рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19.05.2011 року. Від шлюбу вони мають спільного сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу відповідач повністю відсторонився від участі в утриманні сина, у зв'язку з цим вона звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 05.12.2011 року з ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 08.11.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист № 2-1590 від 05.12.2011 року, виданий Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу, знаходився на виконанні в Довгинцівському ВДВС

Однак відповідач систематично ухиляється від сплати аліментів. З листопада 2011 року позивач намагалась всіма законними методами змусити ОСОБА_4 погасити заборгованість по сплаті аліментів, яка, враховуючи дані КФ ПАТ КБ «ПриватБанк» по її картці та рахунку, станом на 01.02.2016 року складає 1866 грн. 67 коп. Дії відповідача щодо несплати заборгованості призводять до того, що вона з сином знаходяться у скрутному матеріальному становищі, оскільки її особисті доходи не можуть забезпечити повне матеріальне забезпечення та утримання неповнолітнього сина.

З урахуванням надходжень аліментів на картку в КФ ПАТ КБ «ПриватБанк» сума пені за несплату заборгованості у розмірі 1% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення її сплати (окремо за кожний місяць) за період з 01.11.2011 року по 01.02.2016 року становить 22299,38 грн.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 03 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) і зв'язку з несплатою аліментів, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості по аліментам станом на 01.02.2016 року, а саме: за листопад 2011 року, грудень 2011 року, травень 2013 року, грудень 2013 року в розмірі 1866 гривень 67 копійок, а також пеню за прострочення сплати заборгованості по аліментам за період з 01.11.2011 року по 01.02.2016 року в сумі 465,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави в сумі 243 гривні 60 копійок.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3, посилаючись порушенням судом норм матеріального та процесуального права, ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Вважає, що судом першої інстанції при розрахунку розміру неустойки (пені), не було враховано, що зобов'язання зі сплати аліментів носять періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення, на підставі ч. 1 ст. 196 СК України, пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого, обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розмірі нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Зазначає, що зважаючи на той факт, що відповідач не виконує рішення суду з власної вини, суд першої інстанції мав достатні підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 з 16 травня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19 травня 2011 року та після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишено «ОСОБА_2» (а.с. 12, 13).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 05 грудня 2011 року с ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., починаючи з 08 листопада 2011 року, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 179).

На підставі даного рішення суду був виданий виконавчий лист № 2-1590/11, який з 15.05.2012 року по 03.06.2015 року перебував на виконанні у Довгинцівському ВДВС Криворізького МУЮ, а з червня 2015 року - на виконанні у Жовтневому відділі ДВС (а.с. 50, 75, 76)

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач свої зобов'язання по виплаті аліментів виконував неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість по аліментах в сумі 1866,67 грн., а також з того, що пеня за прострочення платежів нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення і кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того місяця, в якому виникла заборгованість.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду з наступних підстав.

Як вбачається з тексту апеляційної скарги, позивачем та її представником рішення суду першої інстанції в частині стягнутої заборгованості по аліментах за листопад 2011 року, грудень 2011 року, травень 2013 року, грудень 2013 року в розмірі 1866,67 грн., не оспорюється, а оскаржується фактично розмір стягнутої судом пені за прострочення сплати заборгованості по аліментам за період з 01.11.2011 року по 01.02.2016 року в сумі 465,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку, та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Відповідний висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 01 липня 2015 року (справа № 6-94цс15) та згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів, перевіривши правильність наведеного судом першої інстанції розрахунку неустойки (пені), погоджується із ним. Розмір пені в сумі 465,00 грн. визначено судом першої інстанції з урахуванням правового висновку.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про проведення розрахунку розміру пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розмірі нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму, оскільки даний розрахунок суперечить правовій позиції викладена в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року по справі № 6-94цс15, який має враховуватися судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Інгулецького районного м. Кривого Рогу від 03 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.А. Братіщева

Судді: Н.М. Грищенко

Л.В. Митрофанова