АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 677/2027/15-ц
Провадження № 22-ц/792/486/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

Пастощука М.М. (головуючий)

Варвус Ю.Д., Заїки В.М.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю: ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Красилівського районного суду від 30 грудня 2015 року цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про припинення правовідношення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_5 вказував, що між ним та відповідачем існували правовідносини, які виникли на підставі іпотечного договору без номера від 28 квітня 2007 року. Відповідно до умов вказаного договору він був майновим поручителем за виконання ПП «Еталон» своїх зобов'язань за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 962/8-НКЛМ 2. Постановою Господарського суду Хмельницької області від 09.03.2013 р. ПП «Еталон» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. 23 липня 2015 р. на підставі ухвали Господарського суду від 15.07.2015 р. зареєстровано припинення діяльності ПП «Еталон». Згідно ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи. У разі припинення основного зобов'язання відповідно до ст. 593 ЦК України, Закону України «Про іпотеку» припиняється також і іпотека. Крім того, банк втратив право на звернення стягнення на заставне майно з підстави, передбаченої ст. 266 ЦК України, оскільки позовна давність до основної вимоги за договором кредиту відповідно до ст. 257 ЦК України, спливла 05 квітня 2013 року.

Тому, позивач просив визнати правовідношення, яке існувало на підставі укладеного між ним та відповідачем іпотечного договору (з майновим поручителем) від 28.04.2007 р., припиненим.

Рішенням Красилівського районного суду від 30 грудня 2015 року позов задоволено.

Визнано правовідношення, яке існувало на підставі укладеного між ОСОБА_5 та ПАТ «Укрсоцбанк» іпотечного договору без номера від 28 квітня 2007 року, припиненим.

Стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_5 судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

На підтвердження незаконності рішення зазначається, що ст. 17 Закону України «Про іпотеку», ст. 28 Закону України «Про заставу», ст. 593 ЦК України не містять такої підстави припинення договору іпотеки, як ліквідація юридичної особи - боржника. Крім того, відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. У вказаному випадку іпотека не припинена та жодних зареєстрованих відомостей про це немає. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення вимог іпотекодержателя майновим поручителем за рахунок предмета іпотеки відносини між іпотекодержателем, який є кредитором, та іпотекодавцем припиняються. Отже, застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Тому, твердження позивача про втрату ПАТ «Укрсоцбанк» права на звернення стягнення на заставне майно у зв'язку а ліквідацію боржника є безпідставними.

В засіданні апеляційного суду представник ПАТ «Укрсоцбанк» апеляційну скаргу підтримала з викладених у ній мотивів.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 квітня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та приватним підприємством «Еталон» укладений договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 962/8-НКЛМ 2 в межах максимального ліміту заборгованості 100000 грн. з кінцевим терміном погашення до 5 квітня 2010 року.

На забезпечення виконання боржником ПП «Еталон» своїх зобов'язань за кредитним договором № 962/8-НКЛМ 2 від 28 квітня 2007 р. між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 укладений договір іпотеки. Відповідно до умов договору ОСОБА_5 передав в іпотеку банку належний йому житловий будинок, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1.

9 січня 2013 року Господарським судом Хмельницької області порушено провадження у справі № 4/5025/1433/12 про банкрутство приватного підприємства «Еталон».

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 15 липня 2015 року затверджено звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс та ліквідовано банкрута ПП «Еталон».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 23 липня 2015 року державним реєстратором проведено реєстрацію припинення юридичної особи - ПП «Еталон».

Враховуючи вимоги ст.ст. 593, 609 ЦК України, ст. 17 Закону України «Про іпотеку» суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки зобов'язання ПП «Еталон» за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 962/8/-НКЛМ 2 від 28 квітня 2007 р. припинилося у зв'язку з ліквідацією підприємства 15.07.2015 р., також припинилося і правовідношення за договором іпотеки від 28.04.2007 р. з часу ліквідації ПП «Еталон». А тому, позовні вимоги ОСОБА_5 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна через неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційним судом встановлено, що 28 квітня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» (кредитор), та приватним підприємством «Еталон» (позичальник) укладений договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 962/8-НКЛМ 2 в межах максимального ліміту заборгованості 100000 грн. з кінцевим терміном погашення до 5 квітня 2010 року.

На забезпечення виконання боржником ПП «Еталон» своїх зобов'язань за кредитним договором № 962/8-НКЛМ 2 від 28 квітня 2007 р., між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 укладений договір іпотеки. Відповідно до умов договору ОСОБА_5 передав в іпотеку банку належний йому житловий будинок, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1.

9 січня 2013 року Постановою Господарського суду Хмельницької області визнано банкрутом ПП «Еталон» та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 15 липня 2015 року затверджено звіт ліквідатора про проведену ліквідаційну процедуру і ліквідаційний баланс ПП «Еталон». ПП «Еталон» ліквідовано.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 23 липня 2015 року державним реєстратором проведено реєстрацію припинення юридичної особи - ПП «Еталон».

8 грудня 2009 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис, за яким запропоновано звернути стягнення на житловий будинок № АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_5 Зазначений житловий будинок ОСОБА_5, як майновим поручителем ПП «Еталон», переданий в іпотеку АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк».

Постановою ВДВС Красилівського районного управління юстиції від 03.02.2010 р. на підставі виконавчого напису від 08.12.2009 р. відкрите виконавче провадження про звернення стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи та дослідженими судом доказами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Отже, відповідно до змісту ст.ст. 526, 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а будь-які охоронні зобов'язання, які випливають з основного зобов'язання, не повинні припиняти дію зобов'язань, які забезпечують основне зобов'язання, яке залишилось невиконаним.

Згідно ст. 11 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 р., № 898-IV майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Укладаючи договір іпотеки, іпотекодавець приймає на себе всі ризики, пов'язані з невиконанням зобов'язання боржником (у межах вартості предмета іпотеки), у тому числі й ті, що виникають внаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із ЄДРЮО.

Оскільки, покладення на особу, яка видала забезпечення, цих ризиків відбулося за договором, укладеним іпотекодавцем саме з кредитором, то всі прийняті ризики повинні покладатися на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника.

Таким чином, ліквідація боржника не припиняє обов'язок іпотекодавця з несення цих ризиків.

Факт ліквідації боржника за кредитним договором з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про припинення правовідношення, яке існувало на підставі іпотечного договору, у зв'язку з ліквідацією юридичної особи-боржника за основним зобов'язанням.

Посилання в позовній заяві на те, що банк втратив право на звернення стягнення на заставне майно з підстави, передбаченої ст. 266 ЦК України, оскільки позовна давність до основної вимоги за договором кредиту відповідно до ст. 257 ЦК України, спливла 05 квітня 2013 року є безпідставним, оскільки в грудні 2009 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_5 і постановою ВДВС Красилівського РУЮ від 03.02.2010 р. на підставі виконавчого напису від 08.12.2009 р. відкрите виконавче провадження про звернення стягнення на вказаний житловий будинок.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України у зв'язку з порушенням норм матеріального права, а у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При подачі апеляційної скарги ПАТ «Укрсоцбанк» оплатив 1339 грн. 80 коп. судового збору, тому на користь банку з відповідача ОСОБА_5 підлягає стягненню вказана сума судового збору.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити.

Рішення Красилівського районного суду від 30 грудня 2015 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про припинення правовідношення відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «»Укрсоцбанк» 1339 (одна тисяча триста тридцять дев'ять) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Суддя: Суддя:

підпис підпис підпис

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду М.М. Пастощук

===============================================================

Головуючий у І інстанції - Вознюк Р.В.

Доповідач - Пастощук М.М. категорія №27