Справа № 191/4094/15-ц
Провадження № 2/191/399/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Бондаренко Г.В. за участю секретаря Силкіной О.Г.

згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 10 січня 2014 року помер її чоловік ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Вищезазначена квартира належить померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ОСОБА_2 ресорним заводом імені «Комінтерну» 25 листопада 1993 року за реєстром 53/218.

15 серпня 2011 року ОСОБА_3 залишив заповіт на все належне йому майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось і взагалі, на все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті, і всі належні йому майнові права та його обов'язки своїй дружині - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заповіт посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_1 прийняла, так як у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Першої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно яке належить померлому чоловіку ОСОБА_3. Але нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі зазначеного свідоцтва в в'язку з тим, що йому не надані правовстановлюючі документацію підтверджують право власності на квартиру АДРЕСА_2.

Оригінал правовстановлюючого документу свідоцтва про право на житло, виданого 25 листопада 1993 року ОСОБА_2 ресорним заводом імені «Комінтерну» та зареєстрованого СМБТІ за реєстром № 53/218, на підставі якого квартира АДРЕСА_3 області належить ОСОБА_3 втрачено. Але збереглася копія вищезазначеного правовстановлюючого документу. Також підтвердженням того, що вищевказана квартира належить спадкодавцеві є довідка комунального підприємства «ОСОБА_2 міжміське бюро технічної інвентаризації» № 1517 від 16.09.2015 року, в якій зазначено, що квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло. Просить визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_4, яка складається: з №1 коридору площею 6.5 кв.м, №2 вбудованої шафи площею 1.1 кв.м., №3 кімнати площею 12.6 кв.м., №4 кімнати площею 15.4 кв.м., №5 кухні площею 7.6 кв.м., №6 санвузла площею 1.3 кв.м., №7 ванни площею 2.7 кв.м., лоджії площею 3.8 кв.м, загальною площею 51 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка настала 10 січня 2014 року.

Представник позивача у судове засідання не зявилась, надала суду заяву у якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачем право власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечують.

Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що 10 січня 2014 року помер ОСОБА_3, який позивачу доводився чоловіком, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про смерть (а.с.4-8,9).

ОСОБА_3 на праві приватної власності належала квартира, розташована за адресою: квартира АДРЕСА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.11.1993 року(а.с.10).

Згідно копії технічного паспорту власником квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_3(а.с.11-12).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 все своє майно заповідав ОСОБА_1, заповіт посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (а.с.13).

Позивач звернувся до Першої ОСОБА_2 держнотконтори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_3, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується постановою нотаріуса від 09.11.2016 р. (а.с.16).

В довідці комунального підприємства «ОСОБА_2 міжміське бюро технічної інвентаризації» № 1517 від 16.09.2015 року зазначено, що квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ОСОБА_2 ресорним заводом ім. «Комінтерну» 25.11.1993 року за реєстром № 53/218. Вищевказана квартира складається: з № 1 коридору площею 6.5 кв.м, №2 вбудованої шафи площею 1.1 кв.м, №3 кімнати площею 12.6 кв.м.,№4 кімнати 15.4 кв.м, №5 кухні площею 7.6 кв.м., №6 санвузла площею 1.3 кв.м.,№ 7 ванни площею 2.7 кв.м., лоджії площею 3.8 кв.м без.коєф.,з коєф.1.9. В свідоцтві про право власності на житло від 25.11.1993 року не вказана площа лоджії, яка не входила до загальної площі квартири при приватизації, вірно вважати загальну площу 51 кв.м.(а.с.30).

Як вбачається з копії спадкової справи, після смерті ОСОБА_3- ОСОБА_1 зверталась з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у в становлений законом строк. (а.с.43-51).

Відповідно до ч.1, 2 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, спадкодавцю належало спірне майно на праві приватної власності, вона своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після спадкодавця, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та ст.ст. 1216, 1217,1220,1221,1261 ЦК України, керуючись ст.ст.. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_4, яка складається: з №1 коридору площею 6.5 кв.м, №2 вбудованої шафи площею 1.1 кв.м., №3 кімнати площею 12.6 кв.м., №4 кімнати площею 15.4 кв.м., №5 кухні площею 7.6 кв.м., №6 санвузла площею 1.3 кв.м., №7 ванни площею 2.7 кв.м., лоджії площею 3.8 кв.м, загальною площею 51 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка настала 10 січня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5