Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Гончарука В.П.

з секретарем Гноілек М. В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Москаленко Н.О. про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Москаленко Н. О. про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Москаленко Н. О. про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.05.2016 року первісну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Москаленко Н. О. про визнання права власності - залишено без розгляду.

Позивач звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з зустрічним позовом до ОСОБА_2 третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Москаленко Н. О. про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, в якому просить суд: визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, як спадкоємцем за заповітом та усунути перешкоди в користуванні спірною квартирою

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Спірна квартира належить її матері ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 грудня 2002 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла. Покійною матір'ю складено заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1. Остання прийняла спадщину за заповітом у встановлений законодавством строк, а саме подала заяву Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Москаленко Н.О. про прийняття спадщини. Позивач не має змоги зайти до спірної квартири, так як відповідач змінив замки та здає дану квартиру в оренду. Таким чином відповідач чинить перешкоди позивачу в користуванні своїм майном. Отже ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право на спадщину та здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що відповідач утримує в себе правовстановлюючі документи на дану квартиру та у зв'язку з призупиненням спадкової справи.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Додатково надала пояснення внвлогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засідання заперечували проти позовних вимог в повному обсязі та просили відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Москаленко Н.О. у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24.12.2002 року, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_4(а.с. 71)

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 5122 (а.с. 72)

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належну їй квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно заповіту від 21.08.2013 року посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_4 заповіла належну їй на праві приватної власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1.(а.с. 73-74).

За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За вимог ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Москаленко Н.О. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4(а.с. 120, 121-124).

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Москаленко Н.О. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4(а.с. 87, 88-89).

Також статтею 1233 даного Кодексу визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Крім того статтею 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Статтею 1235 даного Кодексу передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, передбаченого ст. 1224 ЦК України. не було усунуто від спадкування, а також заповіт, вказаний вище, у встановленому законом порядку не було визнано недійсним та неоспорювався.

Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Разом з тим позивачем не надано суду доказів того, що Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Москаленко Н.О. були порушені його права, а саме відмовлено нотаріусом ОСОБА_1 в оформленні права на спадщину за заповітом, щозалишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Суд вважає, дана вимога задоволенню не підлягає так, як стороною позивача не надано суду доказів того, що відповідачем здійснювались перешкоди в користуванні спірною квартирою.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 155 Житлового кодексу України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Частинами 1, 3 ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Як роз'яснено у п.34 та п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №5 « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Також статтями 10,11 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Нап підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Москаленко Н.О. про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом не знайшли свого правового обґрунтування в ході судового розгляду.

Керуючись керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 1216, 1217, 1220, 1258, 1259, 1262, 1268-1270, 1296-1298 Цивільного кодексу України, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, п.п.8,23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", ст. ст. 10, 57, 60, 197, 208, 209, 212-215, 218,294 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Москаленко Н.О. про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: