У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без руху

21 березня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., перевіривши виконання вимог ст.ст.118-122 ЦПК України по цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_4,МКП «Основаніє»,про визнання права користування житловим приміщенням,зміну договору найму житлового приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

17.03.2016 р.ОСОБА_1звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати за ним право користування кімнатою площею 9,6 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 з підстав ст.64 ЖК України з посиланням на те,що він вселився у спірне житлове приміщення як член сім*ї відповідачів,за їх згодою,квартира за вказаною адресою являється єдиним житлом позивача,якою він користується постійно,хоча і не зареєстрований у ній.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя встановив, що провадження у справі не може бути відкрито з наступних підстав.

Як передбачено ст.3 ЦПК України,кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ,який підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до статті 1,2 Закону України «Про судовий збір»,за подання заяв,скарг до суду на всій території України справляється судовий збір,платниками якого є ,зокрема,громадяни України,які звертаються до суду .

Статтями 3,4 цього ж Закону встановлено,що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви майнового характеру за ставкою 1 відсоток ціни позову,але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі,встановленої законом на 1 січня календарного року,в якому відповідна заява подається до суду.

У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру,як це передбачено ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір».

Як роз*яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.1 постанови від 17.10.2014 р.»Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»,при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання,пов*язані з судовими витратами,у чіткій відповідності до ЦПК,Закону України «Про судовий збір»,забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами позивача щодо можливості звернення до суду та інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ.

До суду подана дана позовна заява немайнового характеру,в якій об*єднано дві вимоги:про визнання права користування житловим приміщенням та зміну договору найму житлового приміщення.

Виходячи із зазначених вище приписів законодавства,позивач зобов*язаний сплатити судовий збір з кожної із заявлених вимог немайнового характеру у розмірі 551 гр.20 коп.,при пред*явлені позову ним надана квитанція про сплату судового збору лише з однієї із вимог 551 гр.20 коп.,недоплачений судовий збір 551 гр.20 коп.

Як передбачено ст.3 ЦПК України,кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.

Відповідно до п.п.5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин,якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів,що підтверджують кожну обставину,наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивач визначив предметом захисту його невизнані права на користування житлом ,яке є власністю територіальної громади,посилаючись на те,що спірне житло є для нього єдиними та постійним місцем проживання.

Водночас,з копії паспорту позивача вбачається,що з 09.07.2008 р.він постійно зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 і на час звернення до суду із даним позовом його право користування житловим приміщенням за адресою реєстрації не припинено.

Викладені у позовній заяві обставини щодо постійного користування позивачем саме спірним житлом,участь у його утриманні доданими до позову доказами не підтверджуються,родинні зв*язки ОСОБА_1із наймачем спірного житлового приміщення ОСОБА_5,ведення із ним спільного господарства або об*єднання із ним в одну сім*ю позивач не підтверджує викладеними фактичними обставинами з посиланням на докази.

Як передбачено ч.1 ст.121 ЦПК України,суддя,встановивши,що позовну заяву подано без додержання вимог,викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу,або не сплачено судовий збір,постановляє ухвалу,в якій зазначає підстави залишення заяви без руху,про що повідомляє позивача, і надає йому строк для усунення недоліків,який не може перевищувати п*яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Оскільки позивачем не виконані вимоги ч.2,ч.5 ст.119 ЦПК України, відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для сплати судового збору у визначеному судом розмірі.

На підставі ст.119,121 ЦПК України,суддя-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_4,МКП «Основаніє»,про визнання права користування житловим приміщенням,зміну договору найму житлового приміщення-залишити без руху, встановити позивачу строк п*ять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків та складання позовної заяви відповідно до вимог закону,сплати судового збору.

Роз*яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у встановлений судом термін, позовна заява вважається неподаною і буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А.Галущенко