АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1620/16 Справа № 202/2185/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участі секретаря: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 05.02.2009 року між сторонами було укладено кредитний договір № NKXRRC13470078, згідно якого ОСОБА_6 отримав кредит у розмірі 5516,50 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 12,00 % на рік з кінцевим терміном повернення 05.02.2010 року. Вимоги до відповідача були забезпечені шляхом укладання із ПАТ «Акцент-Банк» договору поруки.

Зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувалося , у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 12.11.2013 року у розмірі 123888, 73 грн., а саме 4916,50 грн. заборгованість за кредитом, 362,30 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредиту, 606, 80 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 111627,48 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн. пеня (фіксована частина), 5875, 65 грн. штраф (процентна складова).

Позивач просив стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 113888, 73 грн., витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200 грн. та судові витрати по справі, стягнути солідарно з відповідачів 10000 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідно до договору № NKXRRC13470078 від 05.02.2009 року ОСОБА_6 отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 5516,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 12,00% на рік, кінцевий термін повернення 05.02.2010 року.

Зобовязання за даним договором було забезпечено договором поруки № 167 від 20.10.2010 року, укладеним з ПАТ «Акцент-Банк».

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що стягнення із відповідача суми боргу по кредиту та нарахованим відсотках є незаконними, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності.

Але із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі , є підставою для відмови у позові.

Відповідач ОСОБА_6 не надав клопотання про застосування строку позовної давності.

Згідно правил ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6, як позичальник, свої зобов'язання за кредитним договором № NKXRRC13470078 від 05. 02. 2009 року щодо повернення кредиту не виконав. У звязку з чим заборгованість за вказаним договором станом на 12.11.2013 року у розмірі 123888, 73 грн., а саме 4916,50 грн. заборгованість за кредитом, 362,30 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредиту, 606, 80 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 111627,48 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн. пеня (фіксована частина), 5875, 65 грн. штраф (процентна складова).

Право кредитора, в даному випадку, вимагати від боржника повернення кредиту, передбачене ст.1050 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до 207 ЦК України, правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграммах, якими обмінялися сторони.

Позивач не надав належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що при підписанні сторонами кредитного договору діяли Умови надання споживчого кредиту в редакції, що знаходяться в матеріали справи на аркуші 9, а тому вимоги банку про стягнення пені не підлягають задоволенню.

Крім цього, колегія суддів приходить висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення витрат з оплати юридичної допомоги.

Відповідно до ст. ст. 84, 88 ЦПК, судові витрати на правову допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, повязані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права підчас вирішення цивільної справи. В матеріалах справи відсутні дані про кількість годин, які затратив для надання правової допомоги фахівець в галузі права.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором (спір між двома юридичними особами) не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а отже рішення суду від 11.06.2015 року, в частині відмови солідарного стягнення із ПАТ «Акцент Банк» заборгованості за кредитним договором, - не може залишатись в силі і підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, в цій частині вимог, на підставі п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, тобто, в силу ч. 3 с. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, при вирішенні цього питання, виходить за межі апеляційної скарги банку.

Згідно правил ч.6 ст. 79 ЦПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 630, 00 грн. судових витрат повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду.

За таких обставин відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції від 11 червня 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" - задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2015 року в частині стягнення заборгованість за кредитом, по процентом за користування кредитом, по комісії за користуванням кредитом, пені за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором - скасувати.

Стягнути ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк « ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № NKXRRC13470078 від 05 лютого 2009 року, яка виникла станом на 12 листопада 2013 року в розмірі 5 885,60 грн., яка складається з наступного:

- 4 916, 50 грн., заборгованість за кредитом;

- 362, 30 грн.. заборгованість по процентом за користування кредитом;

- 606, 80 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2015 року, в частині відмови у солідарному стягненні із Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № NKXRRC13470078 від 05 лютого 2009 року скасувати та провадження у справі, в цій частині вимог, закрити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 630, 00 грн. судових витрат повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду.

Рішення апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: