Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/926/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кіселик С. А.
УХВАЛА

Іменем України

19.04.2016 Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого судді Кіселика С А ,

суддів : Суржика М.М., Суровицької Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Гусак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, третя особа Відділ Держгеокадастру в Устинівському районі Кіровоградської області про визнання незаконним рішення Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області та надання земельної ділянки для створення фермерського господарства за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області і просив витребувати у відповідача протокол пленарного засідання Седнівської сільської ради від 27 листопада 2015 року та ухвалити рішення яким надати йому з земель комунальної власності Седнівської сільської ради земельну ділянку площею 30,37 га, з кадастровим номером :02:000:9053, для створення та ведення фермерського господарства та стягнути судовий збір.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ним для отримання вказаної земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства було надано до Седнівської сільської ради повний пакет документів, який передбачений ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство».

Вказує, що на дану заяву Седнівська сільська рада Устинівського району Кіровоградської області надала письмову відповідь з якої вбачається, що сільська рада прийняла рішення про відмову у виділенні земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9053 в оренду для створення та ведення фермерського господарства.

Зазначає, що відмова відповідача у наданні земельної ділянки є безпідставною та необгрунотованою, як така, що порушує вимоги чинного законодавства, що регулює питання передання земельної ділянки і оренду із земель комунальної власності, і одночасно порушує права та охоронюваний інтерес позивача.

Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2016 року в позовних вимогах ОСОБА_2 до Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, третя особа Відділ Держгеокадастру в Устинівському районі Кіровоградської області про визнання незаконним рішення Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області та надання земельної ділянки для створення фермерського господарства - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції як такого, що не відповідає дійсним обставинам справи і вимогам закону, прийнятого без належної оцінки доказів позивача, з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким позовну заяву ОСОБА_2 до Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства - задовольнити.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Земельного Кодексу України та Законом «Про фермерське господарство».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» , фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Згідно положень ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Для ведення фермерського господарства, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району (п.а ч. 1 ст. 121 ЗК України).

Повноваженнями щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад, для всіх потреб, наділяються сільські, селищні та міські ради (ч. 1ст 122 ЗК України).

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений ст. 123 ЗК України.

Порядок надання земельних ділянок для створення фермерського господарства врегульовано ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство».

Згідно положень зазначеного Закону, для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

Заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки.

У разі відмови органів державної влади та органів місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки для ведення фермерського господарства питання вирішується судом.

Правильно визначивши характер спірних правових відносин, встановивши із повнотою та всебічністю обставини справи із належною оцінкою здобутих доказів, врахувавши зміст доводів сторін щодо предмета спору, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо надання позивачу, рішенням суду, зазначеної ним земельної ділянки, в оренду, для створення фермерського господарства, не підлягають задоволенню у звязку із відсутністю підстав для цього.

Норми матеріального права судом застосовано правильно, процесуальних порушень не вбачається. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Законодавством України визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування є компетенцією Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Судом дане питання вирішується лише у разі відмови зазначених вище компетентних органів у наданні земельної ділянки.

Із відповіді сільського голови Седнівської сільської ради вбачається, що станом на 26 січня 2016 року заяву ОСОБА_2 про надання земельної ділянки в оренду для створення фермерського господарства із земель комунальної власності ще не розглянуто. Також позивача повідомлено, що дана заява буде розглянута на черговій сесії сільської ради після отримання розяснення від Держгеокадастру України щодо можливості надання земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для створення фермерського господарства.

Відсутні відомості щодо існування рішення про відмову у наданні позивачу земельної ділянки і на час ухвалення рішення судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що права позивача щодо надання йому земельної ділянки в оренду для створення фермерського господарства із земель комунальної власності не порушені, оскільки рішення про відмову у наданні позивачу земельної ділянки Седнівською сільською радою Устинівського району Кіровоградської області не приймалось.

Рішення загальних зборів Седнівської територіальної громади, що відбулися 15 січня 2016 року, яким позивачу відмовлено у передачі землі для створення фермерського господарства не тягне за собою правових наслідків.

Доводи зазначені позивачем у апеляційній скарзі щодо безпідставного не застосування судом, до правовідносин, що виникли між сторонами, правових норм Закону України « Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», а саме поняття принципу мовчазної згоди, не ґрунтуються на Законі.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 дія Закону України « Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» поширюється на дозвільні органи, державних адміністраторів, уповноважений орган та суб'єктів господарювання, які мають намір провадити або провадять господарську діяльність.

Відповідно до ч. 1 цього Закону під терміном суб'єкт господарювання мається на увазі зареєстрована в установленому законодавством порядку юридична особа України або іншої держави незалежно від її організаційно-правової форми та форми власності, яка здійснює господарську діяльність, крім органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також фізична особа - підприємець, у тому числі інвестор, що є стороною угоди про розподіл продукції відповідно до Закону України "Про угоди про розподіл продукції", його підрядник, субпідрядник, постачальник та інший контрагент, що виконує роботи, передбачені угодою про розподіл продукції, на підставі договорів з інвестором.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» визначено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство» - фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб, лише після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації .

ОСОБА_2 звернувся до Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області як фізична особа. А отже, не є субєктом на якого поширюється дія Закону України « Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» і до правовідносин, що склались між сторонами не можуть бути застосовані правові норми цього Закону, зокрема принцип мовчазної згоди.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 303, 307, 308, 313 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2016 року залишити без змін. .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя С.А. Кіселик

Судді: М.М. Суржик

ОСОБА_3