АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/2970/16 Головуючий 1 інстанції - Панас Н.Л.
Справа № 635/1197/16-ц Доповідач - Кірсанова Л.І.
Категорія - земельні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Трішкової І.Ю., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Огар І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 12 березня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Десятиченко Олег Володимирович, про визнання договорів недійсними,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу земельних ділянок яка розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та АДРЕСА_2, які були укладені 23 травня 2014 року між його дружиною ОСОБА_4 та ОСОБА_2 12 березня 2016 року позивач звернувся з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначені земельні ділянки.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 березня 2016 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на вказані земельні ділянки що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу.

Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2, просить скасувати ухвалу районного суду та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на незаконність та необгрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що позивач не надав доказів на підтвердження того, що існує спір та є реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання рішення суду у разі його задоволення.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки, суд першої інстанції посилаючись на ст. ст. 151,152 ЦПК України, виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як такий висновок є обґрунтованим, відповідає обставнам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз»яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

Згідно п.4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, про визнання недійсним договір купівлі-продажу земельних ділянок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та АДРЕСА_2 які були укладені 23 травня 2014 року між його дружиною ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Вказані земельні ділянки придбані були ним під час шлюбу з ОСОБА_4

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно спірні земельні ділянки належать ОСОБА_2 на підставі договору продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченко О.В. 23 травня 2014 року (а.с.23-24).

Враховуючи, що зазначені земельні ділянки є предметом судового спору, суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що і невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим судове рішення, у разі задоволення позову.

З пояснень представника позивача вбачається, що в Інтернеті та в газеті «Прем»єр» на цей час маються оголошення про продаж вказаних земельних ділянок. Як доказ зазначеному надала газету «Прем»єр», в якій розміщено оголошення про продаж спірних земельних ділянок.

Тому посилання апелянта, що позивач не надав доказів на підтвердження того, що існує спір та є реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання рішення суду у разі його задоволення, судова колегія вважає безпідставними.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

За таких обставин судова колегія знаходить, що ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову постановлена з додержанням вимог закону, що відповідно до п.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ст. 312, ст .ст. 313-315, 317-319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 12 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ: СУДДІ: