Справа № 415/422/15-ц
Провадження № 2/415/428/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.16 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Нестеренко Н.В.,

при секретарі Павлові О.В.

за участі:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника третьої особи Бондарчук Л.І., Гончарової Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною, третя особа орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Лисичанської міської ради та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною, третя особа орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Лисичанської міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач-відповідач ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду за первісним позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною, третя особа орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Лисичанської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач-відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що він ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Від спільного подружнього життя у них народилась син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя у сторін не склалося, що спричинило їх проживання окремо. За спільним рішенням син проживає разом з матір'ю ОСОБА_2 Але відповідач-позивач ОСОБА_2 не дає позивачу-відповідачу ОСОБА_1 можливості зустрічі з сином. Неодноразово позивач-відповідач ОСОБА_1 приходив за місце проживання відповідача-позивача ОСОБА_2 та їхнього сина з метою побачитись з дитиною, але відповідач-позивач ОСОБА_2 не надала жодної такої можливості. Жодних підстав, що могли б свідчити про те, що спілкування батька з сином спричинить будь-яку шкоду дитині не існує. На підставі викладеного, позивач-відповідач змушений звернувся до суду з даним позовом.

До початку судового розгляду Відповідач-позивач ОСОБА_2 звернулась до Лисичанського міського суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною, третя особа орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Лисичанської міської ради, в обґрунтування якого посилається на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем-позивачем ОСОБА_1. Від спільного подружнього життя у них народилась син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час шлюбу відповідач-позивач ОСОБА_1 застосовував до ОСОБА_2 насильство в присутності дитини, не приймав участі у вихованні дитини. Після фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач-позивач ОСОБА_2 не перешкоджала спілкуванню батька з сином, батько приходив до дитини, вони всі разом проводили час, але після 16 січня 2016 року позивач-відповідач не телефонував та не приходив до дитини. Оскільки дитині лише 1 рік 9 місяців вона приймає грудь, має певний розпорядок дня, то дуже потребує піклування відповідача-позивача ОСОБА_2. На підставі викладеного, відповідач-позивач змушена звернувся до суду з даним позовом, в якому просила встановити графік спілкування дитини з батьком в присутності з матір'ю, побачення на день народження сина в присутності обох батьків, та проведення його за місцем мешкання дитини, або на нейтральній території.

Ухвалою суду зустрічний позов ОСОБА_2 був прийнятий судом до провадження та об"єданий з первісним позовом ОСОБА_1

Позивач-відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнив первісний позов, та просив визначити безперешкодне спілкування його спілкування з сином у першу та третю суботу та неділю кожного місяця з 10.00 години до 12.00 години. Побачення в святкові дні (державні та церковні свята) з 10.00 години до 12.00 години. Побачення на день народження сина з 10.00 години до 12.00 години. Сумісний відпочинок на протязі чотирнадцяти дня під час відпустки батька ОСОБА_1 з можливістю виїзду в міста відпочинку для оздоровлення в межах України. У задоволенні зустрічного позову відповідача-позивача просив відмовити.

Представник позивача ОСОБА_3 уточнені позовні вимоги позивача-відповідача підтримав, просив задовольнити.

Відповідач-позивач ОСОБА_2. в судовому засіданні уточнений позов визнала частково, не заперечувала проти запропонованого графіку спілкування батька з дитиною: у першу та третю суботу та неділю кожного місяця з 10.00 години до 12.00 години. Побачення в святкові дні (державні та церковні свята) з 10.00 години до 12.00 години. Побачення на день народження сина з 10.00 години до 12.00 години. В задоволенні інших позовних вимог просила відмовити. Зустрічний позов підтримала у повному обсязі

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Лисичанської міської ради в судовому засіданні пояснила, що органом опіки та піклування, на підставі бесіди з батьками дитини, взявши до уваги інформацію адміністрації міської дитячої лікарні, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, враховуючи інтереси дитини, було зроблено висновок, згідно якого вважає за доцільне визначити можливість безперешкодного спілкування батька дитини ОСОБА_1 з сином у першу та третю суботу та неділю кожного місяця з 10.00 години до 12.00 години.

Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1, виданого 26 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, 26 жовтня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис за № 454. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2 (а.с.5).

Згідно з свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2, виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, про що зроблено актовий запис за № 297. Батьком дитини записаний ОСОБА_1, матір'ю - ОСОБА_2 (а.с.6).

Згідно з довідкою № 110 від 06 листопада 2015 року, виданої Лисичанським комунальним підприємством «Паспортна служба», за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_6, син перебуває на утриманні матері (а.с.16).

Згідно з оглянутої у судовому засіданні амбулаторної карти дитини ОСОБА_6 вбачається, що згідно висновку лікаря-психіатра рівень актуального розвитку дитини відповідає віковій нормі, порушення емоційно - особистісної сфери.

Органом опіки та піклування Виконавчого комітету Лисичанської міської ради 26 лютого 2016 року було винесено висновок про визначення порядку участі громадянина ОСОБА_1 в вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до якого Орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити можливість безперешкодного спілкування ОСОБА_1 з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у першу та третю суботу та неділю кожного місяця з 09.30 години до 12.30 години. (а.с.29).

В судовому засіданні, враховуючи розпорядок дня дитини, сторонами було досягнуто домовленості стосовно часу спілкування батька з дитиною, а саме з 09.30 години до 12.30 години у вказані вище дні.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне).

Відповідно до абз. 2 принципу 7 Декларації прав дитини від 20 грудня 1959 року, затвердженої Резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН, найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути керівним принципом для тих, на кого покладається відповідальність за його освіту та навчання, ця відповідальність передусім покладається на її батьків.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Дитина має право на отримання інформації про відсутніх батьків, якщо це не завдає шкоди її психічному і фізичному здоров'ю.

Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов'язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків.

Відповідно до ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

У зв'язку з викладеним, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача-відповідача ОСОБА_1 в частині побачення з дитиною згідно обумовленого графіку.

З урахуванням віку дитині, якій, на час подання позовної заяви, виповнилось лише 1 рік 9 місяців, а також той факт, що дитина приймає грудь матері, не можливо задовольнити вимоги позивача-відповідача щодо проведення відпочинку із дитиною на протязі чотирнадцяти днів під час відпустки батька з метою спільного відпочинку.

В у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 необхідно відмовити, так як задовольнивши ці позовні вимоги, суд допустив би порушення прав батька на спілкування їх з дитиною та участь у її вихованні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 224-226 ЦПК України, Принципом 6 Декларації прав дитини Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, ст.ст. 151, 153, 157-159 СК України, ст.ст. 11, 15,16 Закону України «Про охорону дитинства» суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною, третя особа орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Лисичанської міської ради - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити можливість безперешкодного спілкування ОСОБА_1 з сином - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у такий час:

- у першу та третю суботу та неділю кожного місяця з 10.00 до 12.00 години за місцем проживання батька ОСОБА_1.

- побачення в святкові дні (державні та церковні свята) з 10.00 до 12.00 години з можливістю проводити цей час на розсуд батька ОСОБА_1 за місцем проживання останнього.

- побачення на день народження сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10.00 до 12.00 години з можливістю проводити цей час на розсуд батька ОСОБА_1 за місцем проживання останнього.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною, третя особа орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Лисичанської міської ради - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Н.В. НЕСТЕРЕНКО