Справа № 487/396/16-ц
Провадження № 2/487/808/16
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

05.04.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Андрощука В.В., при секретарі - Забродській Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Універсальна товарна біржа «Виконт Т» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

27.01.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, та визнання права власності. У заяві позивачка вказала, що 18.04.1996 року між нею та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири №1 «А» по вул. Скороходова №189 у м. Миколаєві. Договір зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Виконт-Т» № 115 від 18.04.1996 року. Нотаріально даний договір не посвідчувався, що перешкоджає їй (позивачу) в даний час розпорядитися квартирою.

У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні.

У судове засідання відповідач не з'явилась, про день слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Оцінивши представлені докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 18.04.1996 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири №1 «А» по вул. Скороходова №189 у м. Миколаєві.

Даний договір був оформлений на Універсальній товарній біржі «Виконт-Т» і зареєстрований за №115 від 18.04.1996 р., а також 21.04.1996 р. в КП ММБТІ за реєстр.№17506. Нотаріально даний договір не посвідчувався.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу квартири (житлового будинку) повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги вабить недійсність договору.

Відповідно до ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо одна із сторін повністю або частково виконали умови угоди, що вимагає нотаріального посвідчення, суд має право визнати угоду дійсною.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Таким чином суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна від 18.04.1996 року дійсним.

Крім того, беручи до уваги, що єдиною перешкодою у розпорядженні своїм майном позивачем є оформлення договору купівлі-продажу квартири неналежним чином, а також враховуючи, що право власності позивача на дану квартиру зареєстровано у МБТІ і ніким не оспорюється, суд вважає, що в частині позовних вимог щодо визнання права власності на квартиру № 1- А по вулиці Скороходова 189 в м. Миколаєві слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,11,13,212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Універсальна товарна біржа «Виконт Т» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, визнання права власності задовольнити частково.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 18.04.1996 року, зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Виконт Т» за №115, відповідно до якого ОСОБА_2 продала а ОСОБА_1 купила квартиру № 1 «А» по вул. Скороходова №189 в місті Миколаєві.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області у порядку передбаченому ст.ст. 294,295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ В.В. АНДРОЩУК