Провадження № 2/638/1644/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Шишкіна О.В.,

секретаря - Голуб Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Третя Харківська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2, у якому просила визнати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 тривалістю у два місяці, а також визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане ОСОБА_2 Третьою Харківською державною нотаріальною конторою 28.05.2015 року за №1-317 на однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є громадянкою ОСОБА_5 Беларусь, постійно мешкає у м. Мінськ. 09.05.2014 року у м. Харкові помер батько позивачки ОСОБА_4. Після смерті батька відкрилась спадщина на майно, яке належало померлому на праві власності, а саме: однокімнатну квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Заповіт спадкодавцем не складався. Після смерті ОСОБА_4 позивачка була єдиною спадкоємницею першої черги за законом. Вважає, що відповідач ОСОБА_2, який приходився рідним братом померлому, умисно не повідомив їй про смерть ОСОБА_4 У серпні 2015 року вона у мережі інтернет дізналася, що її розшукують у м. Харкові для вступу у спадщину після смерті батька ОСОБА_4 Однак при зверненні її представника до Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на те, що 28.05.2015 року за р.№1-317 спадкоємцю 2-ї черги рідному брату померлого ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину на зазначену вище квартиру. Позивачка просить визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною у звязку з великою відстанню між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна. Крім того, просить визнати свідоцтво про право на спадщину, видане ОСОБА_2, недійсним, тому що воно видане особі, яка не мала право на спадкування.

У судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав, просив позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник проти позову заперечували. В судовому засіданні вони пояснили, що 09.05.2014 року у м. Харкові помер його старший брат ОСОБА_4, що на день смерті був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, повідомивши нотаріусу, що у померлого є донька ОСОБА_1, місцезнаходження якої йому відомо не було. Нотаріусом приймались заходів щодо встановлення доньки померлого, але остання до нотаріальної контори не зявилася, заяву про прийняття спадщини у встановлений строк не подала. Йому, як спадкоємцю другої черги 28.05.2015 року було видане Третьою Харківською державною нотаріальною конторою свідоцтво про право на спадщину на однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 Відповідач вважає, що відсутні підстави для визнати причину пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини поважною у звязку з великою відстанню між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна. ОСОБА_1 свідомо не спілкувалася з батьком, розірвала з ним будь-які стосунки та згадала про нього та його майно тільки після його смерті.

Третя особа завідувач Третьої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 в судове засідання зявилася, подала письмові заперечення проти позову, в яких зазначила наступне. 09.05.2014 року у м. Харкові помер ОСОБА_4, що на день смерті був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. 03.11.2014 року до Третьої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_2, рідний брат спадкодавця, заява була зареєстрована у книзі обліку та реєстрації за №901, на її підставі було заведено спадкову справу №387/2014. ОСОБА_2 було повідомлено нотаріальній конторі, що у спадкодавця є донька ОСОБА_1, місцезнаходження якої йому не було відомо. У звязку з чим на підставі ст. 63 Закону України «Про нотаріат» було зроблено виклик спадкоємиці до держнотконтори шляхом публічного оголошення про це у пресі, але донька до нотаріальної контори не зявилася. Крім того, нотконторою було зроблено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Харківській області для встановлення місця реєстрації доньки спадкодавця, у відповіді на який було вказано, що ОСОБА_1 у м. Харкові та Харківській області не зареєстрована. На час відкриття спадщини ОСОБА_1 не проживала та не була зареєстрована разом зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс» від 10.12.2014 року за №22619/2/0705. Таким чином, ОСОБА_1 вважається такою, що не прийняла спадщину. На підставі поданих документів спадкоємцю другої черги ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2.

Вислухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Статтями 10, 11, 58, 60, 179 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Зібрані та досліджені у судовому засіданні матеріали справи підтверджують наступне.

09.05.2014 року у м. Харкові помер ОСОБА_4.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на майно, яке належало померлому на праві власності, а саме: однокімнатна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, у якій ОСОБА_4 був зареєстрований та мешкав на час смерті.

Заповіт спадкодавцем ОСОБА_4 не складався.

03.11.2014 року до Третьої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_2, рідний брат спадкодавця, заява була зареєстрована у книзі обліку та реєстрації за №901, на її підставі було заведено спадкову справу №387/2014.

ОСОБА_2 було повідомлено нотаріальній конторі, що у спадкодавця є донька ОСОБА_1, місцезнаходження якої йому не було відомо.

На підставі ст. 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом Третьої Харківської державної нотаріальної контори 13.01.2015 року було зроблено виклик спадкоємиці ОСОБА_1 до держнотконтори шляхом публічного оголошення про це у пресі (газета «Премєр експрес» №5(5613) від 13.01.2015 року), але донька до нотаріальної контори не зявилася.

Крім того, 12.01.2015 року нотаріусом Третьої Харківської державної нотаріальної контори було зроблено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Харківській області для встановлення місця реєстрації доньки спадкодавця, у відповіді на який 28.01.2015 року було вказано, що ОСОБА_1 у м. Харкові та Харківській області не зареєстрована.

На час відкриття спадщини ОСОБА_1 не проживала та не була зареєстрована разом зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс» від 10.12.2014 року за №22619/2/0705.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Суд погоджується з відповідачем та його представником про те, що причина пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця ОСОБА_4 без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від

26 вересня 2012 року та 04 листопада 2015 року.

Відповідно до ст.1272 ЦК України спадкоємець, який не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом термін, він вважається таким, що не прийняв її.

Таким чином, ОСОБА_1 вважається неприйнявшою спадщину.

Згідно п.2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини.

У звязку з чим та на підставі поданих спадкоємцем ОСОБА_2 документів, які підтверджують його родинні звязки із спадкодавцем ОСОБА_4, встановлюють місце відкриття спадщини, підтверджують право власності на майно, спадкоємцю другої черги ОСОБА_2 нотаріусом було видано свідоцтво про право власності на спадщину за законом на квартиру №113, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Леніна, 29.

Стаття 11 ЦПК України закріплює принцип диспозитивності цивільного процесу, ч. 1 зазначеної статті вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З положення цієї статті також випливає, що суд, за загальним правилом, не повинен виявляти ініціативи у збиранні доказів, про докази, їх кількість та якість повинні піклуватися сторони, оскільки саме на них законом покладений обовязок доказування суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд, знову таки, тільки сприяє сторонам у витребуванню таких доказів. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, відповідно до ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3, вжиті ухвалою суду від 06.11.2015 року, підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-64, 154, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. статті 1220, 1222, 1258, 1269, 1270, 1272, ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Третя Харківська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину відмовити повністю.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_4, вжиті ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.11.2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні при його оголошенні, мають право оскарження рішення у той же строк і порядку з моменту отримання його копії.

Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя