У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного

суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Демянчук С.В., Ковалевич С.П.

секретар судового засідання: Коробчук А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 05 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог - орган опіки та піклування Сарненської райдержадміністрації, приватний нотаріус ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 05 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що у 2014 року вона звернулася до суду з позовом про розподіл майна придбаного у шлюбі, а саме самочинно збудований житловий будинок, відповідач ввівши нотаріуса в оману уклав договір дарування спірної земельної ділянки, в порушення п.4.2. договору дарування, оскільки спірне майно перебувало у спорі.

Крім того судом першої інстанції не взято до уваги докази щодо розташування на земельній ділянці житлового будинку та квитанції про оплату комунальних послуг.

Просить рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 05 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати недійсним договір дарування ОСОБА_2 земельної ділянки на якій знаходиться житлова будівля за адресою с. Тинне, вул. Польова, 32 цільового призначення під будівництво. Призначити судову будівельну експертизу за кошти ОСОБА_1 з метою підтвердження факту існування житлового будинку на спірній земельній ділянці площею 0.1957 га за вищезазначеною адресою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що права позивачки, як одного з подружжя, даруванням земельної ділянки не порушені.

Колегія суддів Апеляційного суду Рівненської області погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 1998 року перебували у шлюбі, мають трьох малолітніх дітей, шлюб між ними розірваний рішенням Сарненського районну суду від 24 квітня 2015 року.

24 жовтня 2008 р. ОСОБА_2 виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.1957 га розташованої в с. Тинне Сарненського району для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на підставі рішення Тинненської сільської ради № 212 від 09 червня 2005 року. Точна адреса земельної ділянки не зазначається (а.с. 5).

Відповідно до ч.5 ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка, поряд з іншим, є земельна ділянка, одержана за час шлюбу із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації відповідно до ЗК України.

Пунктом 18-2 Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що відповідно до положень статей 81, 116 ЗК окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

01 квітня 2015 року ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 0,1957 га, розташовану за адресою: Сарненський р-н, с. Тинне, вул. Польова, що належить дарувальнику на праві власності (а.с. 30).

Відповідно до п. 18-2 вищезанчаеного пленуму, якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачка не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на спірній земельній ділянці розташований будинок, який оформлений та зареєстрований у встановленому законом порядку та належить їй на праві спільної сумісної власності.

Посилання ОСОБА_1 на довідки Тинненської сільської ради як на доказ існування будинку на спірній земельній ділянці не є належним та допустими доказом.

Таким чином, договір дарування земельної ділянки не суперечить правам і інтересам позивачки та її малолітніх дітей.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене без порушень норм матеріального та процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, апеляційна скарга не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 05 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуюча А.М. Шеремет

Судді : С.В. Демянчук

ОСОБА_5