Справа № 382/2233/15-ц Головуючий у І інстанції Литвин Л. І.
Провадження № 22-ц/780/2442/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 07.04.2016
УХВАЛА

Іменем України

07 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Білоконь О.В., Савченка С.І.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 02 березня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_3, зацікавлені особи відділ державної виконавчої служби Яготинського районного управління юстиції Київської області, ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов"язання відновити виконавче провадження,

встановила:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до Яготинського районного суду Київської області із зазначеною скаргою, яку обгрунтувала тим, що 9 жовтня 2015 року державним виконавцем Цимбал Н.В. відділу державної виконавчої служби Яготинського районного управління юстиції була винесена постанова ВП № 48602290 про закінчення виконавчого провадження.

З даної постанови вбачається, що виконавчий документ повертається на підставі ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконати рішення без участі боржника неможливо, державним виконавцем накладено на боржника штраф у порядку ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» та внесено подання (повідомлення) правоохоронним органам про притягнення до відповідальності боржника.

Заявниця вважає, що виконання рішення Яготинського районного суду ніяким чином не потребує участі боржника для його виконання і вона особисто зверталася до державної виконавчої служби із заявою про виконання рішення за власний кошт.

Просила визнати постанову ВП № 48602290 від 9 жовтня 2015 року неправомірною та скасувати її. Зобовязати відділ державної виконавчої служби Яготинського районного управління юстиції Київської області відновити виконавче провадження за виконавчим листом № 382/1491/14-ц від 19 серпня 2015 року, згідно якого зобовязано ОСОБА_2 знести самочинно збудований гараж, що розташований за адресою: м. Яготин Київської області, вул. Достоєвського, 38.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 02 березня 2016 року скаргу ОСОБА_3 задоволено. Визнано постанову ВП № 48602290 від 9 жовтня 2015 року про закриття виконавчого провадження неправомірною та скасовано її. Зобовязано відділ державної виконавчої служби Яготинського районного управління юстиції Київської області відновити виконавче провадження за виконавчим листом № 382/1491/14-ц від 19 серпня 2015 року, згідно якого зобовязано ОСОБА_2 знести самочинно збудований гараж, що розташований за адресою: м. Яготин Київської області, вул. Достоєвського, 38.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилається на те, що рішення Яготинського районного суду Київської області від 9 вересня 2014 року про знесення самочинно збудованого нерухомого майна є помилковим, оскільки відповідно до вимог ч. 7 ст. 376 ЦК України самостійно збудований цегляний гараж не порушує прав інших осіб. Крім того, за невиконання рішення суду вона сплатила штрафи, тому вважає, що оскаржувана постанова грунтується на вимогах закону.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи скаргу, суд вважав, що всупереч положенням зазначених в ухвалі нормативно-правових актів державним виконавцем незаконно закінчено виконавче провадження з виконання судового рішення, не було проведено необхідних та передбачених Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень дій щодо повного виконання рішення суду, яким зобовязано ОСОБА_2 знести самочинно збудований гараж, що розташований за адресою: м. Яготин Київської області, вул. Достоєвського-38, що призвело до порушення прав ОСОБА_3 як стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання судового рішення.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 3 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобовязує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше пяти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до кримінальної відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Тобто, частиною третьою статті 75 даного Закону передбачено винесення постанови про закінчення виконавчого провадження і повернення виконавчого документу до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав, у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо.

Судом встановлено, що Яготинський районний суд Київської області 19.08.2015 року видав виконавчий лист № 382/1491/14-ц про зобовязання ОСОБА_2 знести самочинно збудований гараж, що розташований за адресою Київська область, м. Яготин, вул. Достоєвського, 38.

03.09.2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 48602290 про примусове виконання рішення Яготинського районного суду Київської області про зобовязання ОСОБА_2 знести самочинно збудований гараж, що розташований за адресою: м. Яготин Київської області, вул. Достоєвського-38.

11.09.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 винесено постанову про накладення на ОСОБА_2 штрафу у розмірі 170 грн. за невиконання судового рішення в частині зобовязання по знесенню самочинно збудованого гаража в добровільному порядку.

22.09.2015 року згідно ст. ст. 11, 89 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про накладення на ОСОБА_2 штрафу у розмірі 340 грн. за невиконання судового рішення без поважних причин, у строк, встановлений державним виконавцем.

22.09.2015 року державний виконавець, керуючись ст. ст. 75, 90 Закону України "Про виконавче провадження" направив до Яготинського РВГУ подання ( повідомлення ) про вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ст. 382 КК України.

Постановою державного виконавця Цимбал Н.В. від 09.10.2015 року виконавче провадження № 48602290 з примусового виконання виконавчого листа № 382/1491/14ц, виданого 19.08.2015 року Яготинським районним судом Київської області про зобовязання ОСОБА_2 знести самочинно збудований гараж, закінчено на підставі п.11 ч.1 ст. 49, ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження».

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 8.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом № 512/5 від 02.04.2012 року Міністерства юстиції України при виконанні рішення, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, у разі якщо боржник самостійно не сплачує виконавчий збір, витрати на організацію та проведення виконавчих дій та накладені на нього штрафи у передбачених законом випадках, державний виконавець примусово стягує виконавчий збір, витрати на організацію та проведення виконавчих дій та накладені на боржника штрафи одночасно із виконанням такого рішення. Після завершення виконавчого провадження з виконання рішення, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, якщо виконавчий збір, витрати на організацію та проведення виконавчих дій, штрафи не стягнуто, державний виконавець відкриває виконавчі провадження за відповідними постановами та вживає заходів примусового виконання рішень, передбачених законом, шляхом звернення на кошти та інше належне боржнику майно.

Однак, судом вірно встановлено, що всупереч положенням вказаних нормативно-правових актів державним виконавцем було незаконно закінчено виконавче провадження з виконання судового рішення, не було проведено необхідних та передбачених Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень дій щодо повного виконання рішення суду, яким зобовязано ОСОБА_2 знести самочинно збудований гараж, що розташований за адресою: м. Яготин Київської області, вул. Достоєвського-38, що призвело до порушення прав ОСОБА_3 як стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання судового рішення.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 зверталася із заявою про виконання рішення за власний кошт, що підтверджено копією заяви з відміткою про отримання такої заяви працівником ДВС та показами свідка ОСОБА_5, з котрих вбачається, що він дійсно отримав таку заяву від ОСОБА_3

З урахуванням наведеного, судом першої інстанції вірно встановлено, що всупереч вимогам частини другої статті 75 вищезазначеного Закону державний виконавець не зясував чи може бути проведено виконання рішення без участі боржника та не організував виконання судового рішення і дійшов поспішного висновку про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання рішення, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії, але рішення не виконано і виконання його може бути проведено без участі боржника.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення до суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Таким чином, оскільки державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови діяв всупереч положенням ст. 124 Конституції України, ст. 14 ЦПК України та Закону України, ст. 11 «Про виконавче провадження», то суд дійшов вірного висновку, що скарга заявниці є обгрунтованою та підлягає до задоволення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, які відповідають обставинам справи, судом постановлено ухвалу з додержанням закону, яка не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 02 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді