Справа № 461/8250/15 Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д.
Провадження № 22-ц/783/1655/16 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4, представника третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 грудня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техносервіс-Львів», за участю третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про стягнення грошових коштів.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи. Не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності загрози настання невигідних наслідків для ТзОВ «Техносервіс-Львів» у випадку нездійснення платежів за послуги на потреби підприємства, про які ОСОБА_2 щоразу звітував і додавав до звітів первинні документи, що, як вважає апелянт, є підставою для відповідних розрахунків відповідача з позивачем. Крім того, апелянт вважає, що для застосування положень ст.ст. 1158-1160 ЦК України не є необхідним наявність в особи певного обсягу повноважень.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає даним вимогам.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно із ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Перелік можливих способів захисту міститься в ст.16 ЦК України.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши фактичні обставини справи, для вирішення спору повинен застосувати правову норму, яка регулює виниклі правовідносини.

Скориставшись своїм правом, ОСОБА_10 звернувся в суд з позовом, в якому, уточнивши свої вимоги, просив стягнути з ТзОВ «Техносервіс-Львів» 16497,58 грн. компенсації витрат, здійснених ним в інтересах відповідача за період з 20.01.2014 року по 19.12.2014 року, правовими підставами зазначивши ст.ст.1158 ч1, 1159, 1160 ч.1 ЦК України.

Частиною 1 ст. 1158 ЦК України визначено, що якщо майновим інтересам іншої особи загрожує небезпека настання невигідних для неї майнових наслідків, особа має право без доручення вчинити дії, спрямовані на їх попередження, усунення або зменшення.

Відповідно до ст. 1159 ЦК України особа, яка вчинила дії в інтересах іншої особи без її доручення, зобов'язана негайно після закінчення цих дій надати особі, в майнових інтересах якої були вчинені дії, звіт про ці дії і передати їй усе, що при цьому було одержано.

Статтею 1160 ЦК України визначено, що особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, має право вимагати від цієї особи відшкодування фактично зроблених витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені дії. Якщо особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, при першій нагоді не повідомила цю особу про свої дії, вона не має права вимагати відшкодування зроблених витрат.

Районним судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Техносервіс-Львів» є правонаступником ВАТ «Техносервіс-Львів», засновниками якого були ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_2 та ОСОБА_9

Згідно витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 03 квітня 2013 року керівником підприємства зазначений ОСОБА_2

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11 травня 2012 року визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТзОВ «Техносервіс-Львів», оформлене протоколом від 27 грудня 2011 року, у тому числі в частині звільнення ОСОБА_11 та обрання директором ОСОБА_2

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_10, районний суд виходив з того, що судом не здобуто доказів того, що позивач діяв у зв'язку з тим, що ТзОВ «Техносервіс-Львів» загрожувала небезпека настання невигідних для нього майнових наслідків, а надані позивачем звіти про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, а також банківські квитанції, рахунки за телекомунікаційні послуги, рахунки за активну електроенергію затверджені керівником без зазначення прізвища керівника підприємства та скріплені печаткою, а відтак відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони зроблені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Твердження апелянта про те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, на думку судової колегії, є необґрунтованим.

Неспроможними колегія суддів вважає і доводи апелянта у тій частині, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: