Справа № 304/355/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

27 травня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Готри Т.Ю., Леска В.В.,

при секретарі - Кухта М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Перечинського районного суду від 19 квітня 2016 року про залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 на дії державних виконавців відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 оскаржив у апеляційному порядку ухвалу Перечинського районного суду від 19.04.2016, якою його скаргу на дії державних виконавців відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві - залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку для її подання.

На обґрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_1 не порушував питання щодо поновлення строку для звернення зі скаргою до суду.

Посилаючись на порушення місцевого суду норм процесуального права, просить ухвалу Перечинського районного суду від 19.04.2016 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши апелянта, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду скаргу, суддя місцевого суду виходив з того, що ОСОБА_1, пропустивши строк звернення до суду зі скаргою, не порушував питання про поновлення цього строку.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що боржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, вважаючи, що діями державних виконавців під час виконання судових рішень порушено його права чи свободи.

Розділом VII "Судовий контроль за виконанням судових рішень" ЦПК України визначено порядок судового оскарження, та коло учасників цього оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Згідно роз'яснень п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

У відповідності до ч. 2 ст. 385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Звертаючись до суду першої інстанції зі скаргою ОСОБА_1 зазначав, що він дізнався про порушення своїх прав 17.03.2016, наводив причини пропуску строку для подання скарги та просив визнати їх поважними, зазначав конкретні обставини, які позбавили його можливості своєчасно звернутися зі скаргою. Просив поновити пропущені строки позовної давності.

Місцевий суд, розглянувши справу за відсутності, зокрема, скаржника, обмежившись формальним висновком про те, що скаржник просив поновити не процесуальний строк, а строк позовної давності, не звернув уваги на те, що ОСОБА_1 звернувся не з позовом, а зі скаргою на дії державних виконавців, що передбачено розділом VII "Судовий контроль за виконанням судових рішень" ЦПК України; не вдаючись до з'ясування наведених скаржником обставин, не перевірив поважності причин пропуску строку для подання скарги стосовно кожного з оскаржуваних рішень державних виконавців.

За таких обставин висновок місцевого суду про те, що скаржник не заявив клопотання про поновлення строку для подання скарги є помилковим.

Таким чином ухвала місцевого суду, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 311, ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Перечинського районного суду від 19 квітня 2016 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча

Судді: