Справа № 323/202/16-ц
№ провадження 2/323/183/16
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

19.04.2016 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Мінаєва М.М,

секретаря - Тахтаул А.Л.,

в присутності

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

прокурора - Гліжинської І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області, про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2, в якому просив позбавити відповідача батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_4, 09.009.2006 року народження, та ОСОБА_5, 14.09.2009 року.

Позов обґрунтований тим, що відповідач ухиляється від участі в утриманні та вихованні дитини, веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, на рекомендації органів соціальної роботи щодо виконання батьківських обовязків не реагує. Діти двічі влаштовувались до Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, останній раз з 2704.2015 року, де й перебувають на час подання позову. За час перебування там дітей відповідач не цікавилась їх долею, не спілкувалась, прохань їх повернути не заявляла. Відомості про батька дітей внесені до актового запису на підставі ч. 1 ст. 135 СК України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 та представник Служби у справах дітей Оріхівської райдержадміністрації Запорізької області ОСОБА_3, а також прокурор Гліжинська І.І. позовні вимоги підтримали, пославшись на факти та норми права, що викладені в позовній заяві та доданих до неї документах.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечувала, пославшись на те, що він є необґрунтованим, оскільки вона алкогольними напоями не зловживає, вживає заходів щодо створення належних умов для проживання дітей, однак через скрутне матеріальне становище не має змоги робити це систематично, та з тих же причин не має змоги відвідувати дітей у дитячому закладі, де вони перебувають.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є одинокою матірю ОСОБА_4, 09.009.2006 року народження, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії, виданим виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області 09.10.2006 року, та ОСОБА_5, 14.09.2009 року, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 126859, виданим виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області 05.10.2009 року.

Відомості про батька дітей внесені до актового запису про народження дитини на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Сукупністю досліджених судом доказів підтверджується, що ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, не працює, часто залишала дітей бездоглядними до того часу, як вони були поміщені у дитячий навчальний заклад. Тривалий час відповідач не вживала заходів щодо створення належних житлово-побутових умов для проживання дітей, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя.

Родина ОСОБА_2 перебувала на обліку в Оріхівському районному центрі соціальних служб для сімї дітей та молоді з серпня 2012 року. З метою сприяння поліпшенню умов проживання, підвищення виховного потенціалу матері, повернення дітей в сімю ОСОБА_2 знаходилася під соціальним супроводом фахівців районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді родина на території Комишуваської селищної ради з 12.09.2012 року по 30.07.2014 року.

В ході соціального супроводу їй було надано ряд індивідуальних послуг: психологічних, соціально-педагогічних, юридичних, економічних. Разом з тим вся проведена соціальна робота з громадянкою не дала позитивного результату.

В звязку із бездоглядністю та складними життєвими обставинами малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_4 Крістіна з 27.04.2015 були вилучені із сімї та влаштовані до КЗ «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, де і перебувають на час розгляду справи.

За повідомленням адміністрації цієї установи, за час перебування дітей там ніхто з батьків чи інших родичів її не відвідував, життям та здоровям дитини не цікавився.

В ході первинної психолого-педагогічної діагностики зясовано, що у дівчаток недостатній загальний рівень сформованості інтелектуальних, пізнавальних процесів та орієнтованості в оточуючій дійсності, мотивація до навчання відсутня, низький рівень самоконтролю та саморегуляції. Високий рівень психоемоційної напруги, високий рівень наявності страхів. Занижена самооцінка, невпевненість у собі та у власних діях. Відсутній емоційний зв'язок з батьками.

На неодноразові попередження про наслідки неналежного виконання батьківських обовязків з боку соціальних органів відповідач не відреагувала.

За висновком ради опіки та піклування позивача від 04.12.2015 року, затвердженим Рішенням позивача від 04.12.2015 року № 76, позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до її дітей є доцільним через її ухилення від виконання батьківських обовязків.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобовязані виховувати дітей, піклуватися про їх здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Під час розгляду судом справи суду надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідачем від виховання та утримання своєї малолітньої дитини, що у відповідності з вимогами ст. 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Доводи відповідача суд відхиляє оскільки вони не підтверджені жодним доказом, та спростовується матеріалами, що надані іншими учасниками справи, а також показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Крім того, суд бере до уваги, що раніше, у 2008 році, відповідач вже була позбавлена батьківських прав щодо іншої дитини, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак за час, що минув після цього, не вжила заходів щодо поновлення себе в батьківських правах, а навпаки, притягувалась до кримінальної відповідальності на несплату аліментів на його утримання.

Суд вважає, що станом на час розгляду справи існують підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, що є в інтересах дітей, однак це позбавляє відповідача права в подальшому порушити питання про поновлення у її правах, за наявності відповідних підстав.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст. 150, 164, 165, 166, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10-11, 61, 88, 212, 214-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області, про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітніх дітей, - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, 14.09.2009 року.

Повний текст рішення складений 22.04.2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі, якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка його оскаржує, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_10