Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" квітня 2016 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Погрібного М.О.

При секретарі - Олійник О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей;

зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву, в якій просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 33,3% від усіх видів його заробітку, щомісяця, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дітей.

В обґрунтування свого позову, вона посилалася на те, що з відповідачем проживала в зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2005 року по 13 грудня 2010 року, після чого їхній шлюб був розірваний. Під час спільного проживання у них народилися діти, вказані вище. Після розірвання шлюбу, відповідач перестав надавати їй будь-яку матеріальну допомогу на утримання дітей. Тому просила її позовні вимоги задовольнити в судовому порядку на підставі норм СК України.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_4, у розмірі передбаченого законодавством. Позовні вимоги, про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, позивачка не підтримала, пояснивши, що дійсно, її дочка ОСОБА_3 не являється біологічною дочкою відповідача, тим самим частково визнала зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до неї.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та подав зустрічний позов про оспорювання батьківства стосовно дочки ОСОБА_3. В обґрунтування свого позову він посилався на те, що знайомий з ОСОБА_1 зі школи. У 2000 році вони закохалися одне в одного і стали зустрічатися. Після його повернення з Армії у 2002 році, вони багато часу проводили разом, мали близькі, інтимні стосунки. У 2003 році їхні стосунки почали погіршуватися і після чергової сварки вони припинили підтримувати відносини. На початку 2004 року ОСОБА_1 йому подзвонила і попросила зустрітися. На зустрічі, вона повідомила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дочку ОСОБА_3 і запевнила, що це його донька. Після цієї зустрічі у них відновилися почуття одне до одного і вони стали підтримувати стосунки та проживати разом за місцем проживання ОСОБА_1 А 23 вересня 2005 року вони зареєстрували шлюб і офіційно стали проживати однією сім'єю, як чоловік та жінка. 18 квітня 2007 року у них народився син ОСОБА_4. При реєстрації народження сина у відділі РАЦС, він і ОСОБА_1 також подали спільну заяву про те, що ОСОБА_3 його дочка і їм було видано повторне свідоцтво про її народження, де батьком був записаний він.

Через деякий час їхні стосунки стали погіршуватися і під час чергової сварки, ОСОБА_1 повідомила йому, що ОСОБА_3 не його біологічна дочка. При цьому йому стало відомо, що біологічного батька ОСОБА_3 звали ОСОБА_8, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Із-за неможливості і не бажання подальшого спільного проживання, він з ОСОБА_1 свої шлюбні відносини припинили, розірвавши його за рішенням суду 13 грудня 2010 року. У нього також виникли сумніви в тому, що ОСОБА_4, його син.

В судовому засіданні, представник ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково, а саме, про стягнення з його довірителя аліментів на утримання сина ОСОБА_4, який відповідно до висновку судової медичної молекулярно-генетичної експертизи, являється його біологічним сином. Разом з тим, вважає, що розмір аліментів, які повинні стягуватися з його довірителя, не може перевищувати 30% від прожиткового мінімуму на одну особу передбаченого законом, оскільки ОСОБА_2 працюючи у фізичної особи підприємця ОСОБА_7 на посаді кухаря в кафе, отримує 1 700 гривень заробітну плату на місяць і допомагає своїм хворим дідусю і бабусі.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про оспорювання батьківства дочки ОСОБА_3, представник підтримав.

Третя особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в судове засідання не прибула, направивши листа про відсутність у них будь-яких заперечень щодо позовних вимог сторін по даній справі та просили розглянути справу без їх участі.

Вислухав сторони, вивчив матеріали справи, суд вважає, що на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та досліджених судом доказів, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про оспорювання батьківства ОСОБА_3, підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Із матеріалів справи видно та в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 знаходилися та проживали однією сім'єю в зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2005 року по 13 грудня 2010 року, що підтверджується копією рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2010 року, яке набрало законної сили (л.с. №31).

Під час спільного проживання в шлюбі, у них народився син ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданого Першим відділом РАЦС Суворовського районного управління юстиції м. Одеси (л.с. №4).

До реєстрації шлюбу, з 2002 по 2003 роки, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 підтримували близькі, інтимні стосунки, що в судовому засіданні не заперечували, як ОСОБА_1 так і представник ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила дочку ОСОБА_3, яка була зареєстрована в органах РАЦС, де відомості про батька дитини були записані зі слів матері на підставі ст. 135 ч.1 СК України. А у 2007 році, при реєстрації народження ОСОБА_4, за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в актовий запис про народження ОСОБА_3 були внесені зміни, де було записано її прізвище «ОСОБА_3», по батькові «ОСОБА_3» та те, що її батьком являється ОСОБА_2, який визнав її, як свою біологічну дочку, що в судовому засіданні підтвердили сторони по справі та що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 08 травня 2007 року, виданого Першим відділом РАЦС Суворовського районного управління юстиції м. Одеси (л.с. №5).

В 2010 році стосунки між сторонами погіршилися і вони свої шлюбні відносини та проживання однією сім'єю припинили. При цьому, ОСОБА_2 стало відомо, що ОСОБА_3 в дійсності не являється його біологічною дочкою.

Факт того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не являється біологічною дочкою ОСОБА_2 підтверджується висновком №9 судової медичної молекулярно-генетичної експертизи від 22 січня 2016 року, проведеної Одеським бюро судових експертиз (л.с. №№55-60).

Згідно вказаного висновку, ОСОБА_2 являється біологічним батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_4, правомірні та ґрунтуються на законі. Суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, аліменти в частці від усіх видів його заробітку, а саме, у розмірі 1/4 частини, починаючи з 19 листопада 2015 року і до повноліття сина, а саме, до ІНФОРМАЦІЯ_5. При цьому суд, на підставі ст. 182 СК України враховує те, що ОСОБА_2 працює, має стабільний заробіток, що підтверджується довідкою №4 від 07 квітня 2016 року, виданої фізичною особою підприємцем ОСОБА_7, інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб на своєму утримання він не має, має задовільний загальний стан здоров'я.

Доводи ОСОБА_2 в позові та його представника в судовому засіданні про те, що з нього повинні стягуватися аліменти на утримання сина у розмірі не більше 30% від прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого законом, оскільки він допомагає своїм дідусю та бабусі, і за рішенням суду з нього стягується грошовий борг, який утворився при їх спільному проживанні з ОСОБА_1, суд до уваги прийняти не може, оскільки надання допомоги дідусю та бабусі не свідчить про те, що вони знаходиться на його постійному утриманні і будь-яких доказів про це, він суду не надав. Також суд вважає, що ОСОБА_2 не позбавлений був права і не позбавлений на теперішній час вирішити питання в порядку встановленому законом про стягнення частини грошового боргу з ОСОБА_1, якщо цей борг, на його думку, утворився під час їхнього спільного проживання в шлюбі.

При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 повному задоволенню.

Також, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок, передбачений Законом України «Про судовий збір», та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 частину судового збору у сумі 275 гривень 61 копійка, сплаченого ОСОБА_2 в доход держави при подачі до суду зустрічного позову.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 88, 212-215, 222 ЦПК України, ст. ст.136, 180-183, 191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, індивідуальний податковий номер НОМЕР_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісяця, починаючи з 19 листопада 2015 року і до повноліття сина, а саме, до ІНФОРМАЦІЯ_5.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства - задовольнити.

Виключити відомості відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, як про батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з актового запису про народження №1265 від 30 вересня 2003 року по Першому відділу реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси на ім'я ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 частину судового збору у сумі 275 гривень 61 копійка, сплаченого ОСОБА_2 в доход держави при подачі до суду зустрічного позову.

Копію ухвали направити третій особі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя: