Ухвала

іменем україни

6 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,
суддів: Леванчука А.О., Маляренка А.В., Парінової І.К., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант» до ОСОБА_5 про визнання договору страхування недійсним, за касаційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ СК «Альфа-Гарант») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 20 лютого 2015 року ними було отримано повідомлення від особи, відповідальність якої була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», - ОСОБА_5, про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 19 лютого 2015 року близько 15 год. 15 хв. на перехресті вул. Фрунзе - Подільський узвіз у м. Києві, за участю автомобіля «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_1, під її керуванням та автомобіля «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_2.

На момент дорожньо-транспортної пригоди у ОСОБА_5 був наявний заповнений бланк поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0556313, копію якого остання надала при написанні повідомлення особи, відповідальність якої застрахована під час дорожньо-транспортної пригоди. Дізнавшись про це, ними було перевірено інформацію стосовно бланка вищевказаного поліса та було з'ясовано, що вказаний бланк поліса рахується як втрачений.

21 жовтня 2014 року ними було здійснено публікацію оголошення про втрату бланку поліса № АІ/0556313 в газеті «Урядовий кур'єр» (випуск № 194), а також було надано відповідну інформацію про втрату вказаного поліса у Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Позивач вважав, що поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0556313 підписаний від їхнього імені неуповноваженою на те особою, а тому просив визнати його недійсним.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року, у задоволенні позову ТДВ СК «Альфа-Гарант» відмовлено.

У касаційній скарзі ТДВ СК «Альфа-Гарант» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про задоволення його позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення не відповідають цим вимогам.

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій було встановлено, що 30 березня 2014 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_5 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу № АІ/0556313. Згідно із цим договором відповідач здійснила обов'язкове страхування належного їй автомобіля марки «Lexus», модель ES 350, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 (а. с. 33).

20 лютого 2015 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було отримано повідомлення від ОСОБА_5 про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 19 лютого 2015 року близько 15 год. 15 хв. на перехресті вул. Фрунзе - Подільський узвіз у м. Києві, за участю автомобіля «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_1, під її керуванням та автомобіля «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_2.

Як зазначав позивач у позові, після отримання вищевказаного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ними було перевірено інформацію стосовно бланка поліса № АІ/0556313 та з'ясовано, що вказаний бланк поліса не було реалізовано ТДВ СК «Альфа-Гарант» та він значиться втраченим.

21 жовтня 2014 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було здійснено публікацію оголошення про втрату бланку поліса № АІ/0556313 в газеті «Урядовий кур'єр» (випуск № 194), а також було надано відповідну інформацію про втрату вказаного поліса у Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Вважаючи, що поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0556313 підписаний від імені позивача неуповноваженою на те особою, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав, передбачених ст. ст. 203, 215, 998 ЦК України для визнання недійсним поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу серії № АІ/0556313.

Однак такий висновок судів є передчасним, оскільки суди у порушення вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України належним чином не з'ясували та не перевірили, чи укладався спірний договір уповноваженою особою страховика, чи підпис в угоді належить цій особі та чи здійснювалась проплата за цим договором та у який спосіб.

З'ясування цих обставин має суттєве значення для вирішення даного спору.

Отже, оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені як місцевим судом, так і апеляційним судом, то рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду і цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов Судді: А.О. Леванчук А.В. Маляренко
І.К. Парінова

О.В. Ступак