Провадження № 4-с/470/1/16
Справа № 470/225/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Міщенка Г.В.

при секретарі Шелестюк І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову начальника відділу державної виконавчої служби Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області ОСОБА_2 від 03 березня 2016 року про арешт коштів боржника,

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2016 року скаржниця звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області зі скаргою на постанову начальника відділу державної виконавчої служби Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області (надалі ВДВС Снігурівського РУЮ) ОСОБА_2 від 03 березня 2016 року про арешт коштів боржникаю.

В скарзі зазначила, що на виконання рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 19 травня 2015 року про стягнення з неї на користь ОСОБА_3 22368,6 грн. державним виконавцем відкрито виконавче провадження. 03 березня 2016 року начальником ВДВС Снігурівського РУЮ винесено постанову про накладення арешту на її кошти, що знаходяться на рахунках ПАТ КБ «ПриватБанк», філії МОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» та МОД АТ «ОСОБА_4 Аваль». Вважаючи зазначену постанову неправомірною через часткове виконання рішення суду та арешт коштів на двох рахунках у філії МОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», на які надходять її заробітна плата і аліменти на утримання неповнолітнього сина, просила поновити строк звернення до суду з даною скаргою, визнати зазначену постанову неправомірною та зобовязати начальника ВДВС Снігурівського РУЮ зняти арешт з рахунків.

В судове засідання скаржниця не зявилася, направила заяву про слухання справи у її відсутність та підтримання заявлених вимог.

Начальник ВДВС Снігурівського РУЮ Миколаївської області ОСОБА_2 в судове засідання також не зявився, направив заперечення на скаргу скаржниці, в якому просив суд відмовити їй в задоволенні скарги, оскільки оскаржувана постанова винесена ним у відповідності до вимог ст.ст. 27, 32, 52 ЗУ «Про виконавче провадження» та скаржниця пропустила строк на її оскарження.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного.

Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 19 травня 2015 року зі скаржниці на користь ОСОБА_3 стягнуто 22125 грн. заборгованості за договором позики та 243,6 грн. судових витрат (а.с.21).

10 вересня 2015 року державним виконавцем ВДВС Березнегуватського РУЮ було відкрито виконавче провадження по виконанню зазначеного рішення суду (а.с.78).

Протягом грудня 2015 року лютого 2016 року скаржницею на виконання рішення суду сплачено на користь ОСОБА_3 1036,25 грн. та начальником ВДВС Снігурівського РУЮ 03 березня 2016 року винесено постанову про арешт коштів боржника, що знаходяться на рахунках ПАТ КБ «ПриватБанк», філії МОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» та МОД АТ «ОСОБА_4 Аваль» (а.с.75,82).

Згідно довідок Березнегуватської селищної ради Миколаївської області від 30 березня 2016 року та Березнегуватського управління водного господарства від 23 березня 2016 року, скаржниця на рахунки № 4466 та № 2692, відкриті в філії МОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», отримує заробітну плату та аліменти на утримання неповнолітнього сина (а.с.84,85).

Відповідно до ч.3 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів.

Частина 3 ст.70 вказаного Закону передбачає обмеження розміру відрахувань із заробітної плати за виконавчими документами 20 відсотків.

Крім того, п.8 ч.1 ст.73 вищевказаного Закону передбачає заборону звернення стягнення на допомогу по догляду за дитиною.

З огляду на викладене, постанова начальника ВДВС Снігурівського РУЮ від 03 березня 2016 року щодо накладення арешту на кошти, що містяться на рахунках скаржниці № 4466 та № 2692, відкриті в філії МОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» є неправомірною.

У відповідності до ст.385 ЦПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця подається до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав і свобод та пропущений з поважних причин строк може бути поновлений судом.

Частина 4 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються останньому не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Враховуючи, що начальник ВДВС Снігурівського РУЮ зазначені вимоги закону не виконав, а постанову про арешт коштів боржника скаржниця отримала лише після особистого звернення до виконавчої служби, суд дійшов висновку про поновлення строку на оскарження вказаної постанови.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 383 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови начальника відділу державної виконавчої служби Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області ОСОБА_2 від 03 березня 2016 року про арешт коштів боржника.

Постанову начальника відділу державної виконавчої служби Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області ОСОБА_2 від 03 березня 2016 року щодо накладення арешту на кошти, що містяться на рахунках ОСОБА_1 № 4466 та № 2692, відкриті в філії МОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», визнати неправомірною.

Зобовязати начальника відділу державної виконавчої служби Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області ОСОБА_2 зняти арешт з коштів, що містяться на рахунках ОСОБА_1 № 4466 та № 2692, відкритих в філії МОУ ПАТ «Державний ощадний банк України».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів, з дня отримання її копії.

Суддя Г. В. Міщенко