АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3057/16 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

Кіся П.В.,

за участю секретаря - Брулевича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 17 березня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд частини рішення у зв»язку з нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства заводу «Електроважмаш» про поновлення на роботі та виплату заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд частини рішення у зв»язку з нововоиявленими обставинами, в якій просив внести зміни в частині рішення Московського районного суду м. Харкова від 09.09.2013р. по справі № 643/6010/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ДПЗ «Електроважмаш» про стягнення, в частині: «Стягнути з Державного підприємства заводу «Електроважмаш» на користь ОСОБА_2 18 565,40 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та суми 1 000 грн. у відшкодування моральної шкоди», у зав»язку із нововиявленими обставинами, змінивши на «Стягнути з відповідача ДПЗ «Електроважмаш» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 80 580,43 грн. та суму 20 000грн. у відшкодування моральної шкоди».

В обгрунтування заяви зазначив, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19.09.2013 р. частково задоволено його позовні вимоги та поновлено ОСОБА_2 на роботі, стягнуто з відповідача на користь позивача 18 565,40 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 1 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням апеляційного суду Харківській області вказане вище рішення скасовано і у задоволені позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України рішення апеляційної інстанції скасовано, а рішення Московського районного суду м. Харкова залишено без змін.

При цьому, судами всіх інстанцій не встановлені фактичні обставини, що мають істотне значення. Так, не встановлений розмір середньоденної заробітної плати, яку отримував позивач під час роботи до звільнення та після підвищення посадових окладів з 01.12.2013 р., що необхідно для обчислення різниці між середнім заробітком на підприємстві до звільнення і заробітком на підприємстві, де підняли посадові оклади, під час вимушеного прогулу. Далі, при подачі позову не надано доказів в підтвердження розміру середньоденної заробітної плати під час роботи позивача та довідки про підвищення заробітної плати з 01.12.2013 р. Також, суд прийняв у якості належного доказу довідку № 00001143, надану відповідачем, в якій розмір середнього заробітку розрахований з порушенням вимог п.п. 5, 8, 10 Постанови КМУ від 08.02.1995р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Заявником після постановлення та набрання чинності рішення суду виявлено, що згідно п. 4 ст. 35 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду, утримують із роботодавця; виявлено невиконання судового рішення; виявлено підвищення посадового окладу та середнього заробітку за час вимушеного прогулу тощо. На думку заявника, обставини справи з»ясовані не повністю. Діями відповідача позивачу завдано ще більше моральної шкоди, яку він оцінює у 20 000 грн.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17 березня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд частини рішення за ново виявленими обставинами - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування вказаної ухвали суду першої інстанції та ухвалення нової, якою направити справу для продовження розгляду по суті до того ж суду новим складом. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно ч. 1 ст. 362 ЦПК України, заяви про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду. При цьому заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до суду після закінчення цього строку, суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

Частиною 1 ст. 363 ЦПК України передбачено, що рішення, ухвала суду чи судовий наказ переглядаються у зв'язку з нововиявленими обставинами судом, який ухвалив рішення, постановив ухвалу, або видав судовий наказ.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19.09.2013 р. частково задоволено його позовні вимоги та поновлено ОСОБА_2 на роботі, стягнуто з відповідача на користь позивача 18 565,40 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 1 000 грн. моральної шкоди. Рішенням апеляційного суду Харківській області вказане вище рішення скасовано і у задоволені позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України рішення апеляційної інстанції скасовано, а рішення Московського районного суду м. Харкова залишено без змін. Отже, рішення Московського районного суду м. Харкова від 19.09.2013 р. набрало чинності.

Разом з цим, із заяви ОСОБА_2 та доданих до неї документах вбачається, що заявник частково не погоджується по суті прийнятого судом рішення.

Виявлення заявником таких обставин, що у відповідності до ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі, утримують із роботодавця, ніяким чином не впливає на прийняте судове рішення.

Довідка про доходи № 248/1370 від 07.07.2015р., розрахунок середньомісячного заробітку ОСОБА_2 за період з 01.03.2013. по 02.09.2015р., підвищення посадового окладу і середнього заробітку, на що посилається заявник як на підставу своїх вимог, що виникли після набрання судовим рішенням чинності та повязані з його виконанням, не є такими обставинами, що спростовують факти, встановлені судовим рішенням і не впливають на їх юридичну оцінку і висновків суду.

Також встановлено, що відповідачем виконане рішення суду, в тому числі, шляхом перерахування коштів на наданий ОСОБА_2 розрахунковий рахунок, що підтверджується платіжними дорученням.

Далі, заявник просить у зв»язку із ново виявленими обставинами змінити рішення суду в частині стягнення моральної шкоди з відповідача, збільшивши її розмір до 20 000 грн.

Такі вимоги суд оцінює як висловлення незгоди з рішенням суду в частині розміру стягнення моральної шкоди, що також в розумінні положень ст.. 361 ЦПК України, не є нововиявленними обставинами.

Відповідно до роз'яснень, викладених в пунктах 3, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК України. Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Крім того, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати ново виявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є ново виявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи, зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів, не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або в касаційному порядку, що визначено ч.ч. 4, 5 вказаної вище Постанови.

З урахуванням наведеного, вказані заявником обставини не є нововиявленими в розумінні ст. 361 ЦПК України, а тому вони не можуть бути підставою для перегляду у зв'язку з нововиявленними обставинами рішення, що набрало законної сили.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 361 - 365, 315, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 17 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Н.М. Шаповал

Судді: І.С.. Кіпенко

П.В. Кісь