Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року

Волноваський районний суд Донецької області

В складі головуючого: судді - Ковей Л.В.

При секретареві - Метьолкіной Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лебединської сільської ради, Волноваського району, Донецької області про визнання права власності на спадщину за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадщину за законом і доводи мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її мати - ОСОБА_2.

На день смерті спадкодавця відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2, яка складається з житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, на земельній ділянці сільської ради. Вказаний житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами належить спадкодавцю на підставі договору купівлі - продажу жилого будинку від 08.06.2007 року, договір посвідчено державним нотаріусом четвертої Маріупольської нотаріальної контори, реєстр № 1 - 1183. Договір відповідно до вимог закону зареєстровано не було.

Спадкоємцем першої черги є донька, позивачка по даній справі, інших спадкоємців не має.

Позивачка звернулася за оформленням свого права на спадщину за законом до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області, але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.10.2015 року, позивачці було відмовлено, так як спадкоємцем нотаріусу не надано витягу про реєстрацію права власності на житловий будинок.

Враховуючи, що спадкодавець не зареєстрував право власності на житловий будинок згідно закону, тому позивачка просить визнати за нею право власності на спадщину за законом.

В судове засідання позивач не з'явилася, а подала заяву, про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, також в заяві зазначила, що в житловому будинку ніхто не мешкає і не зареєстрований.

Відповідач - Лебединська сільська рада, Волноваського району, Донецької області подала клопотання про розгляд справи у відсутність представника ради.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

З свідоцтва про смерть на ім'я ОСОБА_2, що є наявним у справі вбачається, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 29.11.2014 року, актовий запис № 1634.

Про те, що спадкодавець має спадщину, підтверджується ксерокопією договору купівлі - продажу жилого будинку від 08.06.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори, реєстр №1-1183, згідно якого ОСОБА_2 купила жилий АДРЕСА_2 з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 36,7 кв.м., житловою 16,5 кв.м. вартістю 27 800 гривень та технічним паспортом на будинок. На підставі вищезазначеного договору купівлі - продажу, спадкодавець не здійснив державну реєстрацію нерухомого майна.

Родинні відносини спадкодавця і спадкоємця підтверджуються, копією свідоцтва про народження, що є наявним у справі і з якого вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в графі мати - зазначено ОСОБА_2, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя, Донецької області 01.09.1997 року, актовий запис № 571.

В відповідності зі ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки, що дає суду право визнати, що позивачка є спадкоємцем першої черги.

Шлюб спадкодавцем було розірвано з ОСОБА_3, що вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області 08.07.2002 року, згідно якого шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано 08.04.2002 року, актовий запис №124, що підтверджує доводи позивачки, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги.

На підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Позивачка мешкала з спадкодавцем на час смерті останньої в квартирі АДРЕСА_1, що дає право суду визнати, що позивачка фактично прийняла спадщину, так як мешкала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, і від спадщини у відповідності з вимогами чинного законодавства не відмовлялась.

Відповідно до статей 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа який засвічує його право власності.

Доводи позивачки про те, що вона відповідно до вимог ст. 1269 ч.1 ЦК України зверталася за оформленням свого права на спадщину вбачаються з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.10.2015 року приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області і їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємцем нотаріусу не надано витяг про реєстрацію права власності на житловий будинок, інших причин не зазначено.

Аналіз наведених доказів дає суду право визнати, що позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, але оформити своє право в нотаріальній контори не має можливості, так як спадкодавець при житті не вчинила державну реєстрацію нерухомого спадкового майна, а саме житлового будинку, тому позов підлягає задоволенню.

Питання стягнення судового мита позивачка не ставить.

На підставі ст. ст. 328, 1216-1218, 1220, 1258, 1261, 1268 ч.3, 1270, 1299 ЦК України, ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію», керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 60, 212- 215, 218 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лебединської сільської ради, Волноваського району, Донецької області про визнання права власності на спадщину за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження АДРЕСА_3, зареєстрована і мешкає АДРЕСА_1, ІНН - НОМЕР_1, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_2, загальною площею 36,7кв.м., житловою 16,5 кв.м., вартістю 27 800 гривень, що належить спадкодавцю - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Спадкоємець - ОСОБА_1 у відповідності зі ст. 1299 ЦК України зобов'язана зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності у спадкоємця на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації цього майна.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з наступного дня після його проголошення через Волноваський районний суд.

Особи які брали участь у справі але не були присутніми при оголошенні рішення також можуть подали скарги до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 10-ти днів з дня отримання копії даного рішення.

Оригінал рішення зберігається в цивільній справі № 265/7132/15-ц, № 2/221/161/2016, в архіві Волноваського районного суду.

Суддя Л.В. Ковей

01.03.2016