Справа № 589/1522/16-ц
Провадження № 2/589/494/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 р. м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Надточій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миронівської сільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року до суду звернулась ОСОБА_1 вказуючи, що 28.07.2001 року померла її мати ОСОБА_2, яка за свого життя склала заповіт, яким заповідала позивачці все своє майно.

Після смерті ОСОБА_2, відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на житловий будинок з надвірними будівлями по вулиці Гагаріна, № 44 в с.Миронівка, Шосткинського району, Сумської області.

11.03.2016 позивачка звернулись до державного нотаріуса Шосткинської міської державної нотаріальної контори, тимчасово виконуючої обов'язки державного нотаріуса Шосткинської райдерконтори ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини, для отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, нотаріус своєю постановою від 14.03.2016, відмовив позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинокз надвірними будівлями причини не надання натаріусу правовстановлюючого документа, що підтверджували б право власності спадкодавця ОСОБА_2 на вищевказане нерухоме майно, а лише (довідку Миронівської сільської ради, технічну документацію органів БТІ) та непроведення спадкодавцем реєстрації права власності на нерухоме майно, що суперечить вимогам ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вимогам п.п.4.14, 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5.

З урахуванням вищевикладеного, посилаючись на норми ст. 392, 1220, 1226, 1235, 1269, 1270 ЦК України, позивач просить суд встановити факт володіння ОСОБА_2 вищевказаним житловим будинком з надвірними будівлями, а також визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на вищевказаний житловий будинок.

Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України).

Згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття охоронюваний законом інтерес, що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.

Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Суд вважає, що встановлення факту належності обєкта нерухомого майна померлому з подальшим визнанням за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом, не суперечить Конституції і законам України, не суперечить суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Встановити, що житловий будинок, який знаходяться за адресою с. Миронівка, Шосткинського району, вул.Гагаріна, буд. 44, житловою площею 41.8 кв.м., загальною 73.8 кв.м., з надвірними будівлями позначених в схематичному плані: житловий будинок А, прибудова а, веранда а1, ганок "г", літня кухня "Б", сарай В, сарай Е, погріб "Пг", навіс Ж, навіс З, вбиральня У, огорожа № 1-3, належав на праві власності ОСОБА_2, яка померла 28 липня 2001 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок житловою площею 41.8 кв.м., загальною 73.8 кв.м., з надвірними будівлями позначених в схематичному плані: житловий будинок А, прибудова а, веранда а1, ганок "г", літня кухня "Б", сарай В, сарай Е, погріб "Пг", навіс Ж, навіс З, вбиральня У, огорожа № 1-3, які знаходяться за адресою с. Миронівка, Шосткинського району, вул. Гагаріна, буд.44, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2, яка померла 28 липня 2001 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М.Сидорчук