Справа № 182/8074/15-ц
Провадження № 2/0182/686/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2016 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді Рибакової В.В., при секретарі Затуливітер Н.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі структурної одиниці Нікопольського району електричних мереж, про зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 16.11.2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.

16.07.2015 року представниками Нікопольського РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» було складено Акт Н № 100463 про порушення ним, як споживачем електричної енергії, п. 48 Правил користування електричною енергією для населення: термічне пошкодження лічильника, а саме клемной кришки і пломби електропостачальника. Прилад обліку електричної енергії був знятий, вилучений представниками енергопостачальника, замінений під час перевірки, опломбований.

10.08.2015 року відбулось засідання комісії Нікопольського РЕМ з приводу розгляду Акту Н № 100463 від 16.07.2015 року. На засіданні комісії він себе винним не визнавав, оскільки не піддавав термічному впливу прилад обліку. Однак, за результатами засідання комісії у його присутності було складено протокол № 438/100463 про те, що Акт Н № 100463 від 16.07.2015 року складений правомірно.

Копія протоколу № 438/100463 від 10.08.2015 року була видана без мотивувальної частини. В протоколі зазначено, що він порушив як споживач п.48 ПКЕЕн, однак без обґрунтування такого висновку комісії, не вказано на підставі яких доказів комісія прийшла до такого висновку, не ясно чому саме він винен в оплавленні корпусу приладу обліку та пломби.

Йому було вручено два рахунка для оплати без печаток і підписів: 1) рахунок № 95200301 від 10.08.2015 року за поточний ремонт, регулювання і здавання в держперевірку однофазного електронного електролічильника в сумі з ПДВ - 182,38 грн.; 2) рахунок № 95200290 від 10.08.2015 року за надання послуг заміни однофазного засобу обліку електричної енергії в сумі 1198,96 грн.

Вказав, що відповідач неодноразово в усній формі вимагав проведення оплати по вказаним рахунках, оскільки в іншому випадку йому буде відключено енергопостачання у будинку.

Вважає такі дії відповідача неправомірними та такими, що порушують його права.

Всупереч положень п.15 ПКЕЕн експертиза лічильника у присутності споживача не проводилася. Для встановлення факту того, що пошкодження лічильника (оплавлення його корпусу та пломби) сталось з його вини необхідні висновки експертизи, яка проведена не була, а отже виставлення відповідачем рахунків є неправомірним. Вважає, що відповідач займається вимаганням грошових коштів. Йому не відомі причини з яких сталось замикання, внаслідок чого сталось оплавлення лічильника і пломби. Зазначив, що відповідач сам встановив йому пошкоджений прилад обліку.

На його звернення від 04.09.2015 року він отримав лист від 24.09.2015 року № 2589/0562, яким було повідомлено, що пошкоджений прилад обліку непридатний до подальшої експлуатації і вимагає не заміни, а ремонту, що він-позивач не повідомив про пошкодження приладу обліку.

Про оплавлення корпусу він дізнався в день складання Акту Н № 100463 від 16.07.2015 року. Оплавлення напевно сталося в результаті замикання в ланцюзі. Контролери відповідача постійно приходили та знімали показання лічильника і ніяких оплавлень корпусу не виявляли.

У п.48 ПКЕЕн зазначено, що відповідальність споживача настає у випадку пошкодження приладу обліку, однак мається на увазі умисного.

Відповідачем не доведено, що він навмисно пошкодив прилад обліку. Пошкодження приладу обліку могло статись саме з вини відповідача, так як саме ним був встановлений прилад обліку. Це також могло статися в результаті стрибка напруги в електромережі. Відповідач не провів експертизу пошкодженого приладу обліку, а тому причина пошкодження приладу обліку встановлена не була.

Зазначив, що неправомірними діями відповідач завдав йому моральної шкоди, яка виразилась в душевних стражданнях, які виникли у нього від постійних погроз відповідача залишити його і його сімю без світла. Він та його сімя знаходяться в постійному нервовому напруженні і побоюваннях з приводу можливого залишення без електроенергії. Він регулярно і в повному обсязі оплачує послуги з електропостачання, а відповідач намагається збагатитися за його рахунок і вимагає від нього грошові кошти. Розмір завданої йому моральної шкоди оцінив у 50000,00 грн.

Тому, просить суд зобовязати відповідача припинити неправомірні дії, спрямовані на вимагання у нього не законно і безпідставно грошових коштів в розмірі 1381,34 грн. за послуги по заміні приладу обліку і за поточний ремонт і здачу на повірку однофазного електролічильника, а також припинити погрожувати йому в припиненні подачі електроенергії за не сплату вище зазначеної суми; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн.

Позивач у судовому засіданні викладені в позовній заяві обставини та вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що дізнався про оплавлення лічильника ввечері 15.07.2015 року, а вранці 16.07.2015 року контролерами НРЕМ була проведена перевірка та виявлено, що прилад обліку був пошкоджений оплавлена кришка лічильника. Йому одразу провели заміну лічильника. Йому було висунуто звинувачення з приводу того, що він не повідомив про пошкодження лічильника. Сасу на таке повідомлення він не мав. Йому не зрозуміло за що він повинен сплачувати рахунки, виставлені відповідачем. Щодо позовної вимоги в частині стягнення моральної шкоди суду пояснив, що представники відповідача неодноразово телефонували йому та погрожували, що у разі несплати виставлених йому рахунків йому буде припинено енергопостачання. Заборгованості перед відповідачем за надання послуг з енергопостачання немає. На початку березня представники відповідача приїжджали з метою припинити електропостачання, однак коли він повідомив, що 10.03.2016 року відбудеться судове засідання, вони уїхали. Вважає, що з відповідач повинен відшкодувати завдану йому моральну шкоду саме у розмірі 50000,00 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, оскільки вимоги позивача є необґрунтованими. Крім того зазначив, що обраний позивачем спосіб захисту прав не передбачений чинним законодавством України.

Вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 споживає електричну енергію за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Новософіївка, вул. Нова, буд. 5 на підставі укладеного договору № 16012117 на користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області (а.с.19-26).

16.07.2015 року контролерами НРЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» була здійснена перевірка на дотримання споживачем ПКЕЕн за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Нова, буд. 5, при якій було виявлено порушення п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, а саме: термічне пошкодження лічильника, а саме клемної кришки та пломба енергопостачальника на кришці (оплавлена) (а.с.3).

На підставі п.53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, контролерами НРЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» був складений Акт Н № 100463 від 16.07.205 року про порушення в присутності споживача ОСОБА_1 Акт підписаний представниками енергопостачальника ОСОБА_3, ОСОБА_4 та споживачем ОСОБА_1 (а.с.3). Пошкоджений прилад обліку був знятий, вилучений контролерами та замінений на інший.

В Акті Н № 100463 від 16.07.205 року було зазначено, що споживач ОСОБА_1 запрошується на комісію постачальника електроенергії по розгляду даного Акту за адресою: м. Нікополь, вул. Головко, буд. 44, каб. № 22 10.08.2015 року о 14.00 год.

За результатом розгляду Акту Н № 100463 від 16.07.205 року, комісією було прийнято рішення, що споживач ОСОБА_1 несе відповідальність за порушення п.48 ПКЕЕн, а саме: термічне пошкодження лічильника та пломби на клемній кришці. Акт Н № 100463 від 16.07.205 року про порушення ПКЕЕн складено правомірно (а.с.4). Споживачу було виставлено рахунки за заміну та ремонт приладу обліку.

Споживач ОСОБА_1 був присутній на засіданні комісії, свою причетність до порушення ПКЕЕн заперечував, зазначив у протоколі, що з рішенням комісії не згоден, копію протоколу та рахунок по акту та рахунки за послуги для сплати, досудову претензію отримав (а.с.4,6).

Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.

Особа, яка вважає, що її право чи інтерес порушені, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, перелік яких зазначений у ч.2 ст.16 ЦК України, а саме: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Реалізуючи передбачене Конституцією України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне субєктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, просить захистити його права шляхом зобовязання відповідача припинити неправомірні дії, спрямовані на вимагання у нього не законно і безпідставно грошових коштів в розмірі 1381,34 грн. за послуги по заміні приладу обліку і за поточний ремонт і здачу на перевірку однофазного електролічильника, а також припинити погрожувати йому в припиненні подачі електроенергії за не сплату вище зазначеної суми.

Однак, визначений ч.2 ст.16 ЦК України перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не містить такий спосіб захисту права, який зазначений позивачем.

Враховуючи зазначені вимоги закону, суд не може без згоди позивача самостійно змінювати обраний ним спосіб захисту порушеного права, не вправі самостійно визначити інший спосіб захисту, оскільки це суперечитиме вимогам процесуального і матеріального законодавства. Позивач позовні вимоги не уточнював.

За таких обставин, спосіб захисту, обраний позивачем, не передбачений ч.2 ст.16 ЦК України, не є ефективним, та не відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення, та наслідкам спричиненим порушенням, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

За таких обставин, у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині вимог щодо зобовязання відповідача припинити неправомірні дії, спрямовані на вимагання у нього не законно і безпідставно грошових коштів в розмірі 1381,34 грн. за послуги по заміні приладу обліку і за поточний ремонт і здачу на повірку однофазного електролічильника, а також припинити погрожувати йому в припиненні подачі електроенергії за не сплату вище зазначеної суми - слід відмовити.

Вимоги позову в частині відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню, так як між сторонами існують договірні відносини, а договором № 16012117 укладеним між сторонами відшкодування моральної не передбачено. Також не передбачено відшкодування моральної шкоди з обставин викладених в позові і Законом України «Про захист прав споживачів».

У задоволенні позову слід відмовити повністю.

Враховуючи те, що у позові ОСОБА_1 відмовлено повністю, що позивач у відповідності до Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, тому при подачі позову судовий збір ним не сплачувався, то у відповідності до ч.4 ст.88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1102 грн. 40 коп. слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.4,10,11,88,209,212-215,217-218 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити.

Судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп. компенсувати за рахунок держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5