АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц//791/971/16 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1П
Єдиний унікальний номер: 653/885/15ц Доповідач Базіль Л..В.

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Базіль Л.В.

Суддів: Іванової О.М

ОСОБА_2

Секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 08 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення порядку користування житловим приміщенням та зобовязання не порушувати визначений порядок користування житловим приміщенням, стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення порядку користування житловим приміщенням та зобовязання не чинити перешкод у користуванні ним, стягнення моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2014 року їй надано право на вселення до житлового будинку, що розташований в м. Генічеськ по вул. К.Маркса,108, як колишньому члену сімї ОСОБА_4 та зобовязано його, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не чинити їй перешкод у користуванні житловим будинком. Однак, відповідачі добровільно пустити її в будинок та виділити їй приміщення відмовляються.

Посилаючись на викладене просила встановити порядок користування житловим приміщенням в будинку, розташованому за адресою: м. Генічеськ, вул.К.Маркса,108 наступним чином: кімнату 1-6, площею 17,2 кв.м., виділити їй у користування, а нежилі та підсобні приміщення і при домову територію залишити у загальному користуванні, зобовязати відповідачів не порушувати визначений порядок користування житловим приміщенням, стягнути понесені нею судові витрати.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 08 лютого 2016 року позов ОСОБА_3 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким встановити порядок користування житловим приміщенням та зобовязати відповідачів не чинити перешкод у користуванні ним, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання ОСОБА_3 не зявилася, хоча повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_3 на адресу суду не надходило.

За таких обставин, керуючись ч.2 ст.305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу без участі позивача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідачі: ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги не визнали, пояснивши, що власник будинку змінився в звязку з укладанням договору дарування.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників, що зявилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в період з 25 серпня 1979 року по 19 грудня 2013 рік перебували в зареєстрованому шлюбі. Внаслідок реєстрації шлюбу ОСОБА_3 вселилася як член сімї ОСОБА_4 та зареєструвалася у житловому будинку по вул. К.Маркса,108 в м. Генічеськ Херсонської області 28.12.1979 року. Вказаний будинок на підставі договору дарування від 23.01.1995 року належить на праві власності ОСОБА_4

ОСОБА_3 з серпня 2014 року не проживає у вказаному будинку, оскільки їй обмежено доступ до житлового приміщення.

Із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень вбачається, що ? частина житлового будинку, розташованого по вул.. Карла Маркса 108, в м. Генічеськ Херсонської області на підставі договору дарування від 26.08.2014 року належить ОСОБА_5, інша ? частина цього будинку на підставі договору дарування від 26.08.2014 року належить ОСОБА_6.

З довідки головного спеціаліста Генічеського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Херсонській області від 06.06.2015 року №20/1292 вбачається, що в зазначеному будинку зареєстровані: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована з 28.12.1979 року), ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8. (а.с.19)

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК Української РСР до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Тобто, правила ч. 4 ст. 156 ЖК Української РСР, передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сімї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.

Отже, оскільки житлові права членів сімї власника будинку є похідними від прав власника цього будинку, то припинення права власності особи на житло припиняє право членів його сімї на користування цим житлом.

Однією з підстав припинення права власності відповідно до ст. 346 ЦК України є відчуження власником свого майна.

Посилання позивачки на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2014 року, яким вирішено вселити її до спірного будинку, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки при ухвалені цього рішення та обставина, що у спірного будинку змінився власник, судом не досліджувалася.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки позивач не є членом сімї нових власників будинку, гарантії, визначені ст. 156 ЖК України на неї не розповсюджуються, оскільки вона втратила право користування спірним будинком після набуття права власності на нього ОСОБА_5 та ОСОБА_6, позивачка не є членом їх сімей та не укладала з ними договору найму або іншого договору на право користування будинком, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити з цих підстав.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду на підставі ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 з підстав вище зазначених.

Керуючись ст.ст.303,307,309 ЦПК України колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 08 лютого 2016 року змінити.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення порядку користування житловим приміщенням та зобовязання не чинити перешкод у користуванні ним, стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Л.В Базіль

Судді: О.М ОСОБА_2

І.П Іванова