Справа № 345/482/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2016 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд у складі:

головуючого судді - Юрчака Л.Б.

секретаря - Пукіш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі на дії старшого державного виконавця відділу ПВР УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови від 09.02.2016 про відкриття виконавчого провадження №50111999,

ВСТАНОВИВ:

10.02.2016 до Управління ПФУ в м. Калуші та Калуському районі надійшла постанова від 09.02.2016 ВП №50111999 старшого державного виконавця Сапіжака І.І. відділу ПВР УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №345/2874/15-ц від 04.02.2016 виданого Калуським міськрайонним судом про стягнення з управління ПФУ м. Калуші та Калуському районі в користь ОСОБА_2 кошти в сумі 42035,49 грн.

Представник УПФУ м. Калуші та Калуському районі вважає постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження незаконною з тих підстав, що виконавчий лист №345/2874/15-ц від 04.02.2016 непідвідомчий відділу ПВР УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області. Просить суд: визнати дії старшого державного виконавця відділу ПВР УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови від 09.02.2016 про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу №345/2874/15-ц незаконними та скасувати вказану постанову.

Представник скаржника в судовому засіданні свої доводи, викладені у скарзі, підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відділу ПВР УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що державний виконавець діяв у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження» та надав суду письмовий відзив на скаргу.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 проти задовлення скарги заперечив, вважає що підвідомчість виконавчого листа визначена за ДВС, а дії УПФУ в м. Калуші та Калуському районі спрямовані на невиконання судового рішення, просить відмовити у задоволенні скарги.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, пункт 4 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» вказує на те, що відповідно до статті 383 ЦПК, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому, вони набувають процесуального статусу заявника.

Статтею 385 ЦПК України встановлено десятиденний строк звернення до суду з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Оскаржувана постанова отримана УПФУ в м. Калуші та Калуському районі 10.02.2016, що підтверджується копією супровідного листа з штампом вхідної кореспонденції (а.с.5).

Судом встановлено, що 04.02.2016 Калуським міськрайонним судом видано виконавчий лист №345/2874/15-ц про стягнення з управління ПФУ м. Калуші та Калуському районі в користь ОСОБА_2 коштів в сумі 42035,49 грн.

Постановою старшого державного виконавця відділу ПВР УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 від 09.02.2016 ВП №50111999 відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа та надано управлінню Пенсійного фонду в м. Калуші та Калуському районі строк для виконання рішення суду до 16.02.2016 (а.с.4).

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на державну

виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства

юстиції України.

На підставі ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою згідно виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ч.2 ст.368 ЦПК України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Вимоги до виконавчого документа визначені в ст. 18 Закону. Згідно із п. 6 ч.1 ст.26 Закону, у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Згідно з частинами першою, другою статті 25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження

Вважаючи безпідставними доводи заявника щодо непідвідомчості виконання вищевказаного виконавчого листа відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, суд виходить з наступного.

Згідно із ст.21 Закону, на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається

виконання рішень, за якими:

1) боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи;

2) сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Тобто, з аналізу змісту вказаної статті, можна зробити висновок, що обов'язок з виконання рішень, за якими боржниками є, зокрема, територіальні підрозділи центральних органів державної влади покладено на підрозділи примусового виконання рішень відділів державної виконавчої служби територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції.

З оскаржуваної постанови державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГТУЮ Івано-Франківської області про відкриття виконавчого провадження вбачається, що боржником у справі є УПФУ в м. Калуші та Калуському районі.

За змістом статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Орган державної влади - це самостійний вид органів державної влади, які згідно з конституційним принципом поділу державної влади мають своїм головним призначенням забезпечення функціонування однієї гілки державної влади - виконавчої.

Згідно з п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 23.07.2014 року №280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообовязковому державному соціальному страхуванню.

Відповідно до п. 7 вказаного Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Як вбачається з Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління ПФУ від 22.12.2014 року №28-2 головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 12 Положення про управління ПФУ в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, яке затверджено постановою правління ПФУ 22.12.2014 р. №28-2 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 15.01.2015 за №41/26486, Управління Фонду є юридичною особою публічного права, має самостіний баланс, рахунки в органах Казначейства та уповноважених банках, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Враховуючи вищенаведене, Пенсійний фонд України та його територіальні органи відносяться до органів виконавчої влади і, як наслідок, - до органів державної влади, а тому обов'язок з виконання рішення суду, за яким боржником є УПФУ в м. Калуші та Калуському районі покладено на відповідний підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби.

Крім цього, відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень, що мають зобовязальний характер не підвідомчі органам казначейства, а здійснюються в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Також, законодавством України не передбачено повноважень органу Казначейства на здійснення списання коштів з рахунків боржника відкритих у банківських установах.

Судом встановлено, що УПФУ в м. Калуші та Калуському районі має відкриті розрахункові рахунки в таких банківських установах:

-Івано-Франківська філія АТ «Ощадбанк України»;

-ПАТ КБ «Надра»;

-ГУ ДКСУ в Івано-Франківській області.

Тобто, має наявну бюджетну програму для соціальних виплат на рахунках, відкритих у цих банках, і не мають відкритих рахунків в органах Казначейської служби.

П. 2 ст. 76 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що кошти Пенсійного фонду зараховуються на єдиний рахунок Пенсійного фонду і зберігаються на окремих рахунках територіальних органів Пенсійного фонду в уповноваженому банку.

Таким чином, судом встановлено, що дії державного виконавця при відкритті виконавчого провадження відповідають вимогам чинного законодавства. Доводи заявника щодо неправомірності дій державного виконавця та незаконності прийнятого ним рішення про відкриття провадження за виконавчим листом суд відхиляє, оскільки відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виходячи з вище наведеного, у старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби в Івано-Франківській області ОСОБА_1 були підстави для винесення постанови від 09.02.2016 про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу №345/2874/15-ц.

Тому, з урахуванням зазначеного, суд вважає, що дії державного виконавця при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження є правомірними, проведені у відповідності до вимог закону, що регулюють виконавче провадження, тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 388 ЦПК України із скаржника слід стягнути судові витрати.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 383-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги УПФУ в м. Калуші та Калуському районі на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби в Івано-Франківській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови від 09.02.2016 про відкриття виконавчого провадження №50111999, - відмовити.

Стягнути із УПФУ в м. Калуші та Калуському районі судові витрати в розмірі 551,2 грн. в користь держави.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з часу її проголошення.

Головуючий суддя