АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 673/1494/15-ц
Провадження № 22-ц/792/766/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Спірідонової Т.В.,

суддів Купельського А.В., Фанди В.П.,

секретар Лапко Ю.В.,

за участю: представника апелянта- Березюк Н.М.

представника відповідача- Левицького В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 02 березня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

В листопаді 2015 року позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду із позовом та просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 26602грн.80коп. В обґрунтування позовних вимог вказав, що між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №CL109547 від 20 серпня 2009 року, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 10200грн. на строк 96 місяців, зі строком повернення кредиту по 05.08.2017 року зі сплатою за користування кредитом 28% річних у період з 20.08.2009 року по 05.09.2010 року та 36% річних- з 05.09.2010 року. Відповідач не виконав належним чином умови договору, тому станом на 16.09.2015 року загальна сума заборгованості складає 26602грн.80коп., а саме: прострочена заборгованість по кредиту - 5334грн.68коп.; заборгованість по сумі кредиту - 4693грн.06коп., відсотки- 13472грн.12коп., пеня- 3102грн.94коп.

Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 02 березня 2016 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Універсал Банк» просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що перебіг позовної давності не розпочався, оскільки строк дії кредитного договору встановлено до 05.08.2017 року, а отже строк звернення до суду про стягнення боргу спливає 05.08.2020 року.

Представник апелянта ПАТ «Універсал Банк» ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала.

_____________________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції ОСОБА_3

Доповідач Спірідонова Т.В. Категорія: 27

Відповідач ОСОБА_1 повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, у судове засіданні не зявився.

Представник відповідача ОСОБА_1- ОСОБА_4, заперечуючи проти апеляційної скарги, вважає, що рішення суду є законним та обгрунтованим.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про застосування позовної давності, оскільки останній платіж було проведено 13.01.2010 року.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Оскаржуване рішення не відповідає зазначеним вимогам закону в повній мірі.

Встановлено, що 20 серпня 2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №CL109547, згідно з яким ПАТ «Універсал Банк» надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 10200 грн. на строк до 5 серпня 2017 року зі сплатою процентів за користування кредитом у період з 20 серпня 2009 року по 4 вересня 2010 року (включно) у розмірі 28% річних, а починаючи з 5 вересня 2010 року у розмірі 36% річних.

За кожен випадок невиконання або несвоєчасного виконання грошового зобовязання передбачено штраф у розмірі 30% від невиконаного або несвоєчасно виконаного грошового зобовязання позичальника за договором, але не більше 50 гривень.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Як зазначалось вище, сторони встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню до 5 серпня 2017 року.

Графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної

заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Крім того, ОСОБА_1 отримав письмове повідомлення ПАТ «Універсал Банк» від 3 лютого 2015 року, згідно з яким банк скористався своїм правом, передбаченим ч.2 ст.1050 ЦК України, і змінив строк виконання зобовязань за кредитним договором, зазначивши що у випадку невиконання вимоги термін повернення кредиту визнається Банком таким, що настав достроково на тридцять перший день з моменту отримання цієї вимоги. Вказана вимога була отримана ОСОБА_1 16.02.2015 року.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Аналіз норм ст.266, ч.2 ст.258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом установлено, що згідно з умовами кредитних договорів (п.5.1) позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та у строки, визначені графіком повернення кредиту, та щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також установлено відповідальність за порушення графіка повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, якщо за умовами договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальниками частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року №6-116цс13, від 29 жовтня 2014 року № 6-169цс14.

У звязку з наведеним не заслуговують на увагу посилання представника апелянта на те, що початок перебігу позовної давності починається з дати закінчення дії кредитного договору.

ОСОБА_1 перестав виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту з 04.11.2009р., зі сплати процентів за користування кредитом - з 13.01.2010 року, зі сплати штрафу з 05.11.2009 року, у той час як банк звернувся з позовом 06.11.2015 року (позовну заяву подано на пошту).

Відповідач ОСОБА_1 в суді першої інстанції подав заяву про застосування строку позовної давності.

Тому, термін позовної давності сплив по вимогам про стягнення заборгованості по кредиту та процентам за період по 05.11.2012 року, а по вимогам про стягнення заборгованості по штрафу- за період по 05.11.2014 року. за

У звязку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором №CL109547 від 20 серпня 2009 року заборгованість в межах строку позовної давності становить 13964грн.66коп., а саме: заборгованість по кредиту- 8311грн.12коп. (в тому числі прострочена заборгованість по кредиту- 3618грн.06коп, заборгованість по кредиту- 4693грн.06коп.), заборгованість по відсоткам- 5458грн.58коп., пеня- 194грн.96коп.

Відповідно до ч.5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивач просив стягнути кошти на загальну суму 26602грн.80коп. Позовні вимоги задоволено частково, а саме на 52,49% від заявлених вимог (13964,66х100:26602,80). Позивачем документально підтверджено сплату судових витрат на загальну суму 2893грн.80коп., хоча при подачі позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1218грн., а за подачу апеляційної скарги- 1339грн.80коп. Таким чином, на користь позивача ПАТ «Універсал Банк» з відповідача ОСОБА_1підлягають стягненню судові витрати у сумі 1342грн.59коп. (2557,80х52,49:100).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 02 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору у сумі 13964грн.66коп., а саме: заборгованість по кредиту- 8311грн.12коп., заборгованість по відсоткам- 5458грн.58коп., пеня- 194грн.96коп., та судовий збір у сумі- 1342грн.59коп.

В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/ (ОСОБА_5)

Судді: /підпис/ (ОСОБА_6)

/підпис/ (ОСОБА_7)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова