У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Демяносова М.В., Маляренка А.В., Парінової І.К., Леванчука А.О.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Батьківщина» про розірвання договору оренди землі та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою голови правління Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Батьківщина» Коросташова О.Г. на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 10 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Батьківщина» (далі - СВК «Батьківщина») про розірвання договору оренди землі та зобов'язання вчинити певні дії.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 10 листопада 2015 року, позов задоволено.

Розірвано договір оренди землі від 21 квітня 2008 року, укладений між ОСОБА_6 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Правда» (далі - СТОВ «Правда»).

Зобов'язано СВК «Батьківщина» повернути ОСОБА_6 земельну ділянку площею 3,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У касаційній скарзі голова правління СВК «Батьківщина» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга голови правління СВК «Батьківщина»підлягає задоволенню частково.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з положень договору оренди землі, яким передбачено, що реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни або розірвання договору оренди.

Проте повністю з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погодитись не може.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 є власником земельної ділянки 3,08 га, що розташована за адресою: Микілківська сільська рада Котелевського району Полтавської області (а. с. 8 - 9).

21 квітня 2008 року між позивачем та СТОВ «Правда» укладено договір оренди земельної ділянки, за яким позивач передала свою земельну ділянку площею 3,08 га строком на 10 років (а. с. 10 - 20).

Пунктом 38 договору оренди землі визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи є підставою для зміни умов або розірвання договору (а. с. 12).

У квітні 2013 року припинено СТОВ «Правда», правонаступником якого є СВК «Батьківщина», шляхом реорганізації.

Протягом 2013 - 2015 років ОСОБА_6 отримувала орендну плату за договором оренди землі.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Вирішуючи спір, судами першої та апеляційної інстанцій залишено поза увагою вимоги ст. ст. 15, 626 - 629 ЦК України та не з'ясовано у чому саме полягає порушення законних прав позивача, як підстави для розірвання договору.

Суди не врахували, що ОСОБА_6 вчасно та у повному обсязі отримувала орендну плату за договором оренди протягом 2013 - 2015 років, підписувала відомості СВК «Батьківщина», не висловлювала заперечень проти договору та продовжувала виконувати його умови.

Крім того, суди не перевірили належним чином доводів відповідача про відмову ОСОБА_6 вирішити спір у досудовому порядку, шляхом внесення змін до договору оренди, які б її влаштували.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не звернув уваги на вищевказані вимоги законодавства, у порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України доводів апеляційної скарги та доказів, наданих на її обґрунтування, належним чином не перевірив.

Оскільки порушення норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення спору і ці порушення допущені судом апеляційної інстанції при розгляді справи, ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу голови правління Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Батьківщина» Коросташова О.Г. задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 10 листопада 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

А.В.Маляренко

І.К. Парінова

А.О.Леванчук