Номер провадження: 22-ц/785/3246/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гайворонського С.П., Сегеди С.М.

при секретарі: Железнові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 Сашаєвича до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», третя особа: ОСОБА_3 про припинення іпотеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 Сашаєвича на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 16 лютого 2016 року, -

встановила:

03 серпня 2015 року ОСОБА_2 Сашаєвич звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», третя особа: ОСОБА_3 про визнання припиненою іпотеку та обтяження за договором іпотеки від 20.11.2007 року, укладеним ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2, посвідченим державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_4 та зареєстрованим у реєстрі за № 1-7854, відносно нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі загальною площею 932,90 кв.м., яка розташована за адресою: Одеська область Біляївський район с. Великий Дальник вул. Кірова, 1-А.

Посилаючись на те, що 19.11.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» в особі Одеської філії «Укрпромбанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір на суму 180 000 доларів США з кінцевим строком повернення кредиту 18 листопада 2017 року включно зі сплатою 14% річних, для придбання нерухомості. В забезпечення кредитних зобовязань між «Укрпромбанком» та ОСОБА_2 укладений договір іпотеки від 20.11.2007 року відносно нежитлової будівлі за адресою: Одеська область Біляївський район с. Великий Дальник вул. Кірова, 1-а. Крім того, кредитний договір забезпечений договором поруки від 20.11.2007 року, який укладений між «Укрпромбанком» та ОСОБА_3 У 2010 році позивачем повністю погашено кредит, що підтверджується квитанціями та довідкою про повне погашення кредиту від 17.03.2010 року. Вважає, що оскільки основне зобовязання за кредитним договором припинено шляхом виконання ним кредитного зобовязання та повним погашенням кредиту, тому і припинено іпотеку.

Однак «Укрпромбанк» не подав відповідну заяву про припинення іпотеки до органів державної реєстрації прав. Натомість 30 червня 2010 року уклав з ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України договір про передачу активів та кредитних зобовязань «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк». Його не було повідомлено про укладення вищезазначеного договору та заміну кредитора у зобовязанні. На підставі цього договору іпотека та заборона відчуження були перереєстровані 21.12.2012 року на ПАТ «Дельта Банк». Внаслідок виконання ОСОБА_2 основного зобовязання перед «Укрпромбанк» шляхом повного погашення кредиту іпотека є припиненою, а до нового кредитора ПАТ «Дельтабанк» не перейшло право вимоги за кредитним договором. Однак вищезазначене нерухоме майно обтяжене іпотекою за забороною, яка зареєстрована за ПАТ «Дельтабанк», з яким позивач не укладав ніяких договорів та перед яким не має ніяких зобовязань. Зазначені зобовязання перешкоджають ОСОБА_2 у здійсненні прав власника. 18.05.2015 року позивач звернувся з заявою до ПАТ «Дельта Банк» з проханням направити до реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області заяву про припинення іпотеки та обтяження відносно його майна, однак звернення було залишено без реагування. Вважає, що його права порушені, у звязку з чим звернувся до суду з позовом.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 16 лютого 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 Сашаєвича до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», третя особа: ОСОБА_3 про припинення іпотеки залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 Сашаєвичподав апеляційну скаргу у якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, та стягнути з ПАТ «Дельтабанк» судові витрати у розмірі 779,52 грн., посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо погашення кредитних зобовязань.

Заявляючи позов, позивач стверджував, що кредит він погасив у повному обсязі і посилався при цьому на довідку «Укрпромбанку» від 17 березня 2010 року, видану за підписом заступника керуючого Одеської філії ТОВ «Укрпромбанк» ОСОБА_5 (а.с. 59).

Районний суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що вказана довідка не є належним підтвердженням сплати боргу позивачем по кредитному договору, оскільки вона видана неповноважною особою.

Так з довідки (а.с. 99 т.1) вбачається, що 13 травня 2009 року Постановою правління НБУ № 291 у банку була введена тимчасова адміністрація і тимчасовим адміністратором призначено ОСОБА_6, на якого було покладено обовязки по представництву інтересів юридичної особи.

Станом на 3 червня 2010 року згідно з витягом з додатку №1 про передачу активів та кредитних зобовязань Укрпромбанку фактичний розмір невиконаного грошового зобовязання за кредитним договором у валюті кредиту (доларах США) станом на 30 червня 2010 року склала 211893 долари США 99 центів.

На момент розгляду справи судом борг зріс до суми 4 000 000 доларів США.

У відповідності до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання.

Оскільки позивачем не доведено припинення основного зобовязання, то районний суд підставно прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись: п. 1 ч. 1 ст. 307; ст. 308; 315; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Сашаєвича відхилити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 16 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9