Справа № 154/3778/15-ц Провадження № 22-ц/773/572/16 Головуючий у 1 інстанції: Канівець Л.Ф.
Категорія: 39 Доповідач: Мудренко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Мудренко Л. І.,

суддів - Русинчука М. М., Осіпука В. В.,

з участю:

секретаря - Лимаря Р. С.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_5, поданою в її інтересах представником ОСОБА_3, на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_4 звернулася в грудні 2015 року в суд з позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_6. На випадок своєї смерті ОСОБА_6 заповіту не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з усього належного йому майна, в тому числі і квартири АДРЕСА_1. Позивач ОСОБА_4 належить до спадкоємців за законом і має право на спадкування вказаної квартири. Відповідач ОСОБА_5 відмовилась від оформлення належної їй частки у спадщині на користь позивача. Інших спадкоємці відсутні. Позивач від спадщини не відмовляється, однак, не може її оформити, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Нотаріальна контора, до якої вона звернулась за оформленням спадкових прав, відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01 лютого 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 подав в інтересах ОСОБА_5 апеляційну скаргу. Покликаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, неправильність оцінки доказів, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким визнати за ОСОБА_5 право власності на ? частки квартири АДРЕСА_1, з яких на ? частку у спільній сумісній власності подружжя та на ? частку - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а за позивачем ОСОБА_4 визнати право власності на ? частку вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Представники позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнали та просили її відхилити.

Інші особи в судове засідання не з'явились.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позов, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що квартира АДРЕСА_1 за життя належала ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на вказану квартиру. Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_6 не залишив. Позивач ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_6 Відповідач ОСОБА_5 є дружиною ОСОБА_6 Оскільки, відповідач ОСОБА_5 подала до суду першої інстанції заяву про визнання позову, інші спадкоємці відсутні, тому позов підлягає до задоволення.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується суд апеляційної інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим ІНФОРМАЦІЯ_2 Відділом державної реєстрації актів цивільного станку по місту Володимир-Волинський реєстраційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області (а.с. 5).

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_6 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 29 серпня 1974 року відділу ЗАГСу м. Володимир-Волинський Волинської області про що в книзі реєстрації актів про народження 16 липня 1958 року зроблено запис № 281 (а.с. 8).

ОСОБА_7 03 вересня 1980 року вступила в шлюб та змінила прізвище на ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 03.09.1980 року (а.с. 9).

На підставі договору купівлі-продажу, укладеним між виконкомом Володимир-Волинської міської ради та ОСОБА_6, посвідченим 22 січня 1993 року державним нотаріусом Бобак О. І. Володимир-Волинської державної контори Волинської області та зареєстрованим в реєстрі за № 2-165, останній придбав квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 10-11). Дана квартира зареєстрована на праві особистої власності за ОСОБА_6, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 28 січня 1993 року (а.с. 12).

Як вбачається з відповіді № 369/01-16 від 18.03.2016 року Володимир-Волинської державної нотаріальної контори на запит апеляційного суду, спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, не заводилась (а.с. 59).

З копії паспорта відповідача ОСОБА_5 та довіреності від 29.02.2016 року на представництво її інтересів ОСОБА_3 вбачається, що відповідач ОСОБА_5 проживає у спірній квартирі (а.с. 39, 35).

З апеляційної скарги та пояснень представника відповідача в суді апеляційної інстанції встановлено, що відповідач не була повідомлені про розгляд справи судом першої інстанції та заяви про визнання позову до суду першої інстанції не подавала. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи судом першої інстанції.

Крім того, позивач не подала ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження того, що їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Також позивач не подала до суду доказів того, що оригінали правовставлюючих документів на квартиру відсутні. В матеріалах справи наявні їх копії. Як пояснили представники позивача в суді апеляційної інстанції оригінали договору купівлі-продажу квартири та реєстраційного посвідчення права власності на квартиру знаходяться у позивача.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Стаття 1270 ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз'яснень, даних у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

За таких обставин в суду відсутні підстави для задоволення позову про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 ЦК України, ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Виходячи з наведеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5, поданою в її інтересах представником ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ впродовж двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: