Справа № 216/6747/15-ц
провадження 2/216/493/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.04.2016 року Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Черкасенко Т.Г.

при секретарі Остапенко О.І.,

з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача - адвоката ОСОБА_2,

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_3 цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні квартирою, яка належить на праві власності, суд-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні квартирою, яка належить на праві власності мотивуючи свої вимоги тим, що їй - ОСОБА_4 на праві приватної власності належить квартира №57 в будинку №47, Всебратське-2, в м. Кривому Розі. Вказана обставина підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу від 04.10.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №1-4168. Дублікат договору купівлі-продажу зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.12.2014 року, номер запису 37987598.

В належній їй квартирі мешкали її син ОСОБА_7 з дружиною ОСОБА_5, які й були в квартирі позивачки зареєстровані .

25 січня 2014 року помер син позивачки - ОСОБА_7. Після смерті сина, позивачка вирішила розпорядитися своїм нерухомим майном та попросила відповідача по справі звільнити квартиру та надати їй документи на квартиру, але відповідачка їй відмовила.

Позивачка зазначила в позові, що ОСОБА_5, у відповідності до ст.. 64 ЖК України, не є членом її сімї, так як колишня невістка не є членом сімї та позивачка з відповідачкою не проживають разом та не ведуть сумісного господарства.

Так як договору найма між позивачкою та відповідачем не укладалося, то позивач вважає, що відповідач після смерті сина позивачки у відповідності до ст. 98 ЖК України, набула статусу тимчасової особи, так як вона перестала бути членом сім,ї, договір найму та піднайму з нею не укладався. Відповідно до ст. 99 ЖК України, піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання.

У разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім'ї, а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмовлення вони підлягають виселенню в судовому порядку, а з будинків, що загрожують обвалом, - в адміністративному порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Після смерті сина позивач вирішила продати квартиру. Однак цього зробити не може так як відповідач по справі не впускала позивачку в квартиру та з належної позивачці квартири не виселялася, чим чинила позивачці перешкоди у вільному, на свій розсуд, розпорядженні майном.

Як зазначив представник позивача ОСОБА_1, на час розгляду справи відповідачка виселилась із спірного житла і передала йому ключі від квартири. Проте, відповідачка не знялася з реєстраційного обліку в квартирі, а тому представник позивача ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги по справі, просить суд усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_4 у праві користування та розпорядження належною їй квартирою № 57 в будинку № 47 на мікрорайоні Всебратське - 2 в місті ОСОБА_3, визнавши ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: місто ОСОБА_3 Ріг, мікрорайон Всебратське - 2АДРЕСА_1.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав , проте суду зазначив, що дійсно відповідачка виселилась із спірного житла за адресою: м. Кривий Ріг, мікрорайон Всебратське-2АДРЕСА_2 та виїхала із міста ОСОБА_3 до міста Києва на лікування. Вона не бажає проживати у вище зазначеному житлі, вивезла із квартири всі свої особисті речі. Відповідачка не знялась з реєстраційного обліку за місцем проживання і не бажає зніматися з реєстрації, оскільки реєстрація за вказаною адресою їй необхідна з метою отримання лікування саме у того лікаря, в якого вона лікувалась тривалий час за місцем проживання. Зняття з реєстраційного обліку за вказаним місцем проживання призведе до зміни лікаря, а вона не бажає змінювати лікаря, який її влаштовує.

Представник відповідача визнає, що дійсно чоловік відповідачки який є сином позивачки ОСОБА_7, помер 25 січня 2014 року і відповідачку нічого в спірній квартирі не тримає, вона не є членом сім,ї позивачка і ніколи не була, оскільки позивачка ніколи не жила у спірній квартирі.

Суд, вислухавши представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачу ОСОБА_4 на праві приватної власності належить квартира №57 в будинку №47, Всебратське-2, в м. Кривому Розі. Вказана обставина підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу від 04.10.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №1-4168, копією рішення суду ( а.с.7, 9-11, 12).

Відповідно до ст. 150 Житлового Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В спірній квартирі зареєстрована відповідач по справі ОСОБА_5, що вбачається з довідки КП „ЖЄО № 20 № 5204 від 19.08.2015 року

( а.с.14).

Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 та 3 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Позивачка зазначила в позові, що ОСОБА_5, у відповідності до ст.. 64 ЖК України, не є членом її сімї, так як колишня невістка не є членом сімї, та позивачка з відповідачкою не проживають разом та не ведуть сумісного господарства, що також підтвердив у суді представник відповідача.

Так як договору найма між позивачкою та відповідачем не укладалося, то відповідач після смерті сина позивачки у відповідності до ст. 98 ЖК України, набула статусу тимчасової особи, так як вона перестала бути членом сім,ї, договір найму та піднайму з нею не укладався. Відповідно до ст. 99 ЖК України, піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання.

У разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім'ї, а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення.

Згідно до ст.. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежити його здійснення.

На добровільних засадах відповідач не знялася з реєстраційного обліку в квартирі № 57 буд. 47 на мікрорайоні Всебратське-2 в м. Кривому Розі.

Реєстрація відповідача в квартирі позивача спричиняє позивачу певні незручності, вона не може продати вказану квартиру.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач ОСОБА_5 втратила право на користування у спірному житловому приміщенні за адресою: місто ОСОБА_3 Ріг, мікрорайон Всебратське - 2АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 382, 386, 391 ЦК України, 645,98,99,150,156 ЖК Української РСР, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні квартирою, яка належить на праві власності, задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_4 у праві користування та розпорядження належною їй квартирою № 57 в будинку № 47 на мікрорайоні Всебратське - 2 в місті ОСОБА_3, визнавши ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: місто ОСОБА_3 Ріг, мікрорайон Всебратське - 2АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана апеляція в Дніпропетровський апеляційний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_8