Справа № 128/914/15-ц Провадження № 22-ц/772/1000/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Жданкіна В.В., Медяного В.М.

при секретарі Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 Аваль», за участі третіх осіб без самостійних вимог Служби у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_7, про визнання договору іпотеки недійсним,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 22 січня 2016 року у цій справі,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3, звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 7 липня 2006 року у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_3 У грудні 2007 року, після закінчення будівельних робіт, позивачка, вказані відповідачі та малолітній ОСОБА_3 вселились у житловий будинок № 6 по вул. Польовій в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області. З того часу вони постійно проживають у даному будинку.

Приблизно за два місяці до звернення до суду з цим позовом позивачці стало відомо, що 14 лютого 2008 року між її донькою ОСОБА_4 та ВАТ «ОСОБА_6 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_6 Аваль», був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу ОСОБА_7 Відповідно до умов даного договору відповідач ОСОБА_4 передала в іпотеку ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» вказаний житловий будинок. На момент укладення спірного договору іпотеки її онуку ОСОБА_3 належало право користування вказаним житловим будинком, тому ОСОБА_4 не мала права укладати договір іпотеки, не отримавши на це дозвіл органів опіки та піклування. Посилаючись на зазначені обставини позивачка просила визнати недійсним зазначений договір іпотеки.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 22 січня 2016 року позов залишено без задоволення.

Не погодившись із ухваленим рішенням, ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є бабусею неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7), матірю ОСОБА_4 і, відповідно, тещею ОСОБА_5

Між відповідачами у справі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 7 листопада 2003 року зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-АМ № 098427 (а.с. 8). 7 липня 2006 року у них народився син ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-АМ № 041744 (а.с. 7).

ОСОБА_8 на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований у с. Вінницькі Хутори по вул. Польовій, 6 Вінницького району Вінницької області, а також земельна ділянка площею 0,1000 га, що розташована за тією ж адресою, що підтверджується копією свідоцтва про право власності № 2615 від 6 грудня 2007 року та копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 145987 від 5 квітня 2005 року (а.с. 9-11).

14 лютого 2008 року між ВАТ «ОСОБА_6 Аваль», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОСОБА_6 Аваль», і ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 014/035-23/60011, згідно якого банк надав ОСОБА_4 кредит в сумі 100 000 доларів США строком до 14.02.2018 року, а відповідач зобов'язався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути суму кредиту, сплатити проценти за його користування, неустойку (пеню, штрафи) у розмірі, строки та у випадках передбачених цим договором (а.с.94-98). Згідно умов цього кредитного договору виконання зобовязання за цим договором забезпечується іпотекою нерухомості, а саме житловим будинком загальною площею 165,1 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Польова, 6, с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області.

14 лютого 2008 року між вказаною юридичною особою та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №265 (а.с. 90-93). Цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають із зазначеного вище кредитного договору № 014/035-23/60011 від 14 лютого 2008 року, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому. Згідно даного договору іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем своїх зобов'язань за кредитною угодою отримати задоволення за рахунок заставленого майна. Предметом іпотеки є вказане вище нерухоме майно: житловий будинок № 6 та земельна ділянка, на якій він розташований, що знаходяться по вул. Польовій у с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області.

14 лютого 2008 року між вказаним банком і відповідачем ОСОБА_5 було також укладено договір поруки № 158 згідно умов якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням боржника, які виникають із умов кредитного договору №014/035-23/6001 від 14 лютого 2008 року (а.с. 130-131).

Із довідки, виданої виконкомом ВінницькоХутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 1 лютого 2008 року № 353, вбачається, що на час укладення договору іпотеки за адресою зазначеного житлового будинку ніхто не зареєстрований і не проживає. Малолітніх та неповнолітніх дітей, які мали б право користування відповідно до ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» немає (а.с.116). Вказана довідка ОСОБА_4 була надана банку і нотаріусу.

Договором іпотеки і договором поруки підтверджується місце проживання відповідачів, а саме: місце проживання ОСОБА_4 є АДРЕСА_1, а ОСОБА_5 АДРЕСА_2. В анкетах банку, кредитному договорі відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили адресу проживання ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки, виданої виконкомом ВінницькоХутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 2 лютого 2015 року № 167, ОСОБА_4 разом із сином ОСОБА_3 та матірю ОСОБА_2 проживали у будинковолодінні № 6 по вул. Польовій в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області з грудня 2007 року до 3 вересня 2009 року без реєстрації. 3 березня 2009 року дані особи зареєструвалися за адресою даного будинковолодіння (а.с. 155б).

Відповідно до довідки Вінницько-Хутірської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 11 грудня 2015 року неповнолітній ОСОБА_3 з 2 листопада 2007 року знаходиться на обліку в ВінницькоХутірській амбулаторії ЗПСМ (а.с.155а).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, встановивши вказані обставини справи, заслухавши пояснення свідків та оцінивши докази у їх сукупності, керуючись ст. ст. 3, 6, 9 Закону України «Про іпотеку», ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 17 «Про охорону дитинства», ст. ст. 12, 17, 18 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян безпритульних дітей», ст. ст. 16, 29, 203, 204, 215, 405, 575 ЦК України, ст. 177 СК України, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову виходячи із наступного.

Із матеріалів справи (а.с. 116) вбачається, що за адресою вказаного будинку відповідачі із малолітнім сином не проживали та зареєстровані не були. Довідку із даною інформацією ОСОБА_4 було предявлено банку та нотаріусу при укладенні договору іпотеки. Суд критично оцінив довідку виконкому ВінницькоХутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 2 лютого 2015 року № 167, про те, що ОСОБА_4 разом із сином ОСОБА_3 та матірю ОСОБА_2 проживали у зазначеному будинковолодінні з грудня 2007 року до 3 вересня 2009 року без реєстрації, а 3 березня 2009 року дані особи зареєструвалися за адресою будинку, оскільки такі відомості суперечать вказаній вище інформації, яка надавалась при укладені спірного договору, та не підтвердженні іншими належними та допустимими доказами.

Судом враховано правовий висновок Верховного Суду України по справі № 6-384цс15 від 30 вересня 2015 року про те, що власник майна, який є одночасно законним представником неповнолітньої або малолітньої особи та укладає правочини, які впливають на права дитини, повинен діяти добросовісно та в інтересах дитини, а інша сторона договору має право очікувати від нього таких дій. Неправдиве повідомлення батьками, які є одночасно законними представниками неповнолітньої або малолітньої особи, про відсутність прав дитини на майно, яке передається в іпотеку, не може бути підставою для визнання іпотеки недійсною за позовом батьків, які зловживали своїми правами законних представників дитини, а може спричинити інші наслідки, передбачені законодавством, які застосовуються органами опіки та піклування.

Суд, також враховуючи правовий висновок Верховного Суду України у справі №6-2940 цс15, дійшов висновку, що неповнолітній ОСОБА_3 не мав права власності на вказаний будинок, який є предметом іпотеки, а мав можливе право на користування житлом за місцем реєстрації матері чи батька та за іпотечним будинком належним його матері на праві власності, якою факт права користування дитини будинком був прихований, тобто вона і батько дитини діяли недобросовісно.

Вимоги позивача (бабусі) неповнолітньої дитини щодо порушення інтересів і прав дитини через неотримання згоди органу опіки і піклування для посвідчення договору іпотеки не є підставою для висновку суду про необхідність захисту інтересів дитини шляхом визнання іпотечного договору недійсним, оскільки ці вимоги ґрунтуються на імовірності виникнення ситуації в майбутньому про звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення дитини, але вказані вимоги банком не предявляються до іпотекодавця.

З огляду на вищенаведені обставини суд дійшов вірного висновку, що відсутні підстави для задоволення позову про визнання недійсним договору іпотеки, оскільки його укладення хоч і відбулось без попереднього дозволу органу опіки і піклування, проте не призвело до звуження обсягу, зменшення чи обмеження існуючого права неповнолітнього ОСОБА_3 на користування будинком, зареєстрованим на імя його матері ОСОБА_4

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, які зводяться до іншої оцінки доказів та іншого тлумачення норм матеріального права, ніж зроблені судом, однак висновків суду не спростовують та не дають підстав про необґрунтованість чи незаконність оскаржуваного рішення, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 308, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 22 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : В.В. Жданкіна

ОСОБА_9