Справа № 639/3408/16-ц
Провадження № 6/639/95/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С.М.,

при секретарі Луценко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2,

встановив :

Старший державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з метою виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції у розмірі 47000, 00 грн., трьох процентів річних у сумі 2700,00 грн., а всього 49700,00 грн., а також судового збору у сумі 497,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього 50317,00 грн.

В обґрунтування вказаного подання старший державний виконавець зазначає, що на виконанні у Жовтневому ВДВС Харківського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 46248710 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3326/11, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова від 20.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції у розмірі 47000, 00 грн., трьох процентів річних у сумі 2700,00 грн., а всього 49700,00 грн., а також судового збору у сумі 497,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього 50317,00 грн.

28.01.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 46248710, копію якої боржник ОСОБА_2 отримав особисто.

Згідно відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області ОСОБА_2 зареєстрований з 11.11.1999 року за адресою: АДРЕСА_2.

З метою встановлення рухомого та нерухомого майна, зареєстрованого за боржником на праві власності, наявності коштів на рахунках у банківських установах державним виконавцем було направлено запити до Державної податкової служби України, Пенсійного фонду України.

05.03.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. Згідно відповіді банківської установи, банком накладено арешт на грошові кошти в межах суми боргу 50317,00 грн., та повідомлено, що на рахунках боржника ОСОБА_2 недостатньо коштів для виконання постанови про арешт коштів боржника.

Державний виконавець вказує, що 15.05.2015 року на адресу Жовтневого ВДВС ХМУЮ надійшло повідомлення від матері боржника ОСОБА_4 , з якого вбачається, що боржник ОСОБА_2 більше 8 років не проживає за вказаною адресою і будь-якого належного йому майна за вказаною адресою не має.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості про зареєстроване право власності на нерухоме майно боржника відсутні.

Згідно інформаційної довідки БД «АМТ» відомості про зареєстровані за боржником ОСОБА_5 транспортні засоби відсутні.

Державним виконавцем 21.12.2015 року здійснено вихід за адресою місця реєстрації боржника ОСОБА_5: АДРЕСА_2, однак двері державному виконавцю ніхто не відчинив, тому перевірити майновий стан боржника ОСОБА_2 не виявилося можливим, про що державним виконавцем складений відповідний акт.

Заявник, посилаючись на вказані вище обставини, на відсутність достатньо коштів на рахунках боржника у банківській установі для виконання судового рішення та відмову ОСОБА_2 на вимогу державного виконавця повідомити відомості про доходи та майно, що належить йому на праві власності, просить надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2.

У судовому засіданні старший державний виконавець Жовтневого ВДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 підтримав подання, посилаючись на зазначені в ньому обставини, та пояснив, що згідно відповіді Державної податкової служби України та відповіді з банку ОСОБА_2 має рахунок в ПАТ "Альфа-Банк" у м. Києві, однак станом на 31.03.2015 року грошових коштів, що знаходяться на рахунку недостатньо для виконання судового рішення. При цьому державний виконавець зазначив суду, що він взагалі не зясовував у банківській установі яка сума грошових коштів знаходиться на рахунку ОСОБА_2 та не вживав всіх необхідних заходів, передбачених законом України «Про виконавче провадження» щодо звернення стягнення за виконавчим документом на кошти боржника, що знаходяться на його рахунку, які було арештовано постановою державного виконавця.

Вислухавши пояснення старшого державного виконавця Жовтневого ВДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1, дослідивши додані до подання заявником документи, оглянувши у судовому засіданні матеріали виконавчого провадження № 46248710, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання з наступних підстав.

Статтею 376 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає вказане подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

У частинах 1, 2 ст. 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обовязком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобовязань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право проводити огляд приміщень, у разі необхідності примусово відкривати їх у встановленому порядку. З цією метою він має право звернутися до суду з поданням про ухвалення відповідного судового рішення. Предметом такого подання є підстава примусового проникнення до житла фізичної особи: знаходження майна боржника чи майна та коштів, належних боржникові від інших осіб, або дитини, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

Як вбачається з подання державний виконавець просить суд надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника з метою перевірки майнового стану боржника за місцем його реєстрації та арешту майна для виконання рішення суду.

Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ від 28.01.2015 року було відкрито виконавче провадження №46248710 з примусового виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Харкова №2-3326/11 від 20.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції у розмірі 47000, 00 грн., трьох процентів річних у сумі 2700,00 грн., а всього 49700,00 грн., а також судового збору у сумі 497,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього 50317,00 грн.(а.с.8,9).

Копія вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2015 року , як пояснив суду державний виконавець, взагалі до квітня 2015 року не була направлена боржнику у зв"язку з відсутністю у ВДВС грошових коштів на відправлення поштової кореспонденції . Однак, жодних доказів на підтвердження вказаних причин порушення ч.5 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" суду не надав.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що боржник ОСОБА_2 добровільно з"явився до ВДВС та особисто отримав 14.04.2015 року копію постанови про відкриття виконавчого провадження , про що свідчить відповідна відмітка на супровідному листі до постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.10).

З метою встановлення рухомого та нерухомого майна, зареєстрованого за боржником на праві власності, наявності коштів на його рахунках у банківських установах державним виконавцем було направлено запити до Державної податкової служби України, Пенсійного фонду України.

05.03.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с.12).

Згідно відповіді банківської установи, банком накладено арешт на грошові кошти в межах суми боргу 50317,00 грн., та повідомлено, що на рахунках боржника ОСОБА_2 недостатньо коштів для виконання постанови про арешт коштів боржника (а.с.13).

При виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» у першу чергу звертає стягнення за виконавчими документами на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

З досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що згідно відповіді Державної податкової служби України від 06.04.2015 року ОСОБА_2 має рахунки у банківській установі, а саме: у ПАТ «Альфа-Банк» у м. Києві рахунок №0301.

Частиною 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Однак, державний виконавець взагалі не зясовував у банківській установі яка сума грошових коштів знаходиться на рахунку ОСОБА_2 та не вживав всіх необхідних заходів, передбачених законом України «Про виконавче провадження» щодо звернення стягнення за виконавчим документом на кошти боржника, що знаходяться на його рахунку, які було арештовано постановою державного виконавця. Так, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 10.06.2015 року Жовтневим ВДВС ХМУЮ на підставі вказаного вище виконавчого листа до Управління Державної казначейської служби України в Харківській області було направлено платіжну вимогу для направлення до банку, де відкритий рахунок на ім"я боржника, щодо стягнення 50317 грн. Вказана платіжна вимога № 462487610 від 10.06.2015 року на суму 50317,00 грн. ПАТ "Альфа Банк" повернута державному виконавцю 16.06.2015 року без виконання, оскільки була оформлена державним виконавцем з порушенням п.5.6 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.04 № 22 та зареєстрованої в МЮУ 29.03.04.

Таким чином, з червня 2015 року та станом на 22.04.2016 року державний виконавець не вжив жодних заходів щодо усунення допущених недоліків в оформленні платіжної вимоги для своєчасного стягнення грошових коштів, що арештовані та знаходяться на рахунку боржника.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості про зареєстроване право власності на майно відсутні (а.с.24).

Згідно інформаційної довідки БД «АМТ» відомості про зареєстровані боржником ОСОБА_5 транспортні засоби відсутні (а.с.26).

Згідно відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області від 15.03.2016 року, боржник ОСОБА_6, зареєстрований з 11.11.1999 року за адресою: АДРЕСА_2. (а.с.35).

З досліджених матеріалів виконавчого провадження вбачається , що за повідомленням матері боржника ОСОБА_4, боржник ОСОБА_2 більше 8 (восьми) років за адресою: м. Харків, пров. Титаренківський, б. 1, кв. 81 не проживає і будь-якого майна, у тому числі, належного йому на праві приватної власності за вказаною адресою не має. (а.с.23). Вказані обставини підтверджені і ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова 13.07.2015 року, якою оголошено розшук боржника ОСОБА_2 (а.с.30).

У поданні державний виконавець вказує, що 21.12.2015 року ним здійснено вихід за адресою місця реєстрації боржника ОСОБА_2, а саме : АДРЕСА_2, однак двері державному виконавцю ніхто не відчинив, тому перевірити майновий стан боржника ОСОБА_2 не виявилося можливим, про що державним виконавцем складений відповідний акт (а.с.34). Однак, державним виконавцем в порушення вимог, передбачених п. 1.5.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, у вступній частині вказаного акту не зазначено будь-які особи, що були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження).

Суд вважає безпідставними та недоведеними у судовому засіданні посилання державного виконавця в обгрунтування подання на складений ним 07.04.2016 року акт про відмову боржника ОСОБА_2 на вимогу державного виконавця повідомити відомості про доходи та майно, що належить йому на праві власності, оскільки вказаний акт не підписаний боржником, при цьому в ньому в порушення Інструкції з організації примусового виконання рішень відсутні і відомості щодо відмови ОСОБА_2І від підпису вказаного акту та присутності при вказаних діях понятих.

Відповідно до оглянутих в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження, боржник ОСОБА_2 21.04.2016 року звернувся до начальника Жовтневого ВДВС ХМУЮ з заявою , в якій повідомив , що ним добровільно 04.04.2016 року, 20.04.2016 року та 21.04.2016 року за виконавчим листом № 2-3326/11 перераховано грошові кошти для стягувача у сумі 18000 грн. , на підтвердження чого надав відповідні квитанціїї з Приват банку.

Примусове проникнення до житла людини є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки пов'язане з обмеженням конституційного права людини на недоторканість житла чи іншого володіння.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку , що державним виконавцем тривалий час порушуються вимоги статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» щодо звернення у першу чергу стягнення за виконавчими документом на кошти на рахунку боржника у ПАТ "Альфа Банк", чим порушуються і права стягувача щодо своєчасного виконання судового рішення, ухваленого на його користь. Таким чином, суд, приймаючи до уваги вказані вище обставини та вимоги Закону, вважає передчасне звернення державного виконавця до суду з даним поданням, заявником не надано суду належного обґрунтування необхідності проведення виконавчих дій з примусового проникнення до житла боржника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, а тому суд приходить до висновку про відсутність на час розгляду подання правових підстав для примусового проникнення державного виконавця до нерухомого майна, в якому зареєстрований боржник ОСОБА_2.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 293, 376 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу постановлену без участі особи, яка її оскаржує, може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.М.Гаврилюк