Справа № 583/1233/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

19 квітня 2016 року м. Охтирка

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Верес М.Ф., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1, суб'єкт оскарження : Державний виконавець Відділу Державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця, мотивуючи свої вимоги тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 50673087 від 31.03.2016 року направлена їй поштою лише 2 квітня 2016 року та отримана нею 07.04.2016 року. На її думку, при винесенні вищевказаної постанови, державний виконавець вчинив незаконні дії, чим порушив її права. При проведенні виконавчих дій, державний виконавець неправомірно надав боржнику строк самостійного виконання до семи днів з моменту отримання вищевказаної постанови, хоча відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові державний виконавець повинен вказувати про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови. Вищевказана постанова державним виконавцем Богомол С.М. їй була направлена лише 02.04.2016 року, про що є відповідна відмітка на поштовому конверті. Що свідчить про незаконність дій державного виконавця Богомол С.М. при прийнятті виконавчого документа до виконання. Тому, просить суд визнати дії державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 незаконними, що полягають у несвоєчасному направленні постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.03.2016 року (виконавче провадження № 50673087) ОСОБА_1 та у визначенні боржнику самостійного строку виконання даної постанови.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що необхідно відмовити у відкритті провадження у справі зі слідуючих підстав.

З положень ст.15 ЦПК України вбачається, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодозахисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 3 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», - вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи допровадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно п. 1 ст. 17 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесено, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст. 3 КАС України).Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державних влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (цих осіб), відповідно прийнятих чи вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно п. 19 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розгляд судами скарг у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, є однією з форм судового контролю за виконанням судових рішень, виконання яких є складовою частиною цивільного процесу, оскільки провадження у справі завершується виконанням ухвалених у такій справі судових рішень.

У зв'язку із цим скарги сторони виконавчого провадження щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами ЦПК, підлягають розгляду судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим судом, що видав виконавчий документ. Інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду у порядку, передбаченому законом.

Оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби України, її посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства, у розумінні статті 383 ЦПК є діями цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню в порядку цивільного судочинства.

З матеріалів скарги вбачається, що в провадженні державного виконавця Відділу ДВС Охтирського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 знаходиться виконавчий лист № 583/737/16-а виданий 26.03.2016 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області про зобов'язання Сонячненську сільську виборчу комісію Охтирського району Сумської області оприлюднити інформацію, передбачену Законом України «Про місцеві вибори» та Порядком організації роботи та ведення діловодства у виборчих комісіях з місцевих виборах, затвердженого Постановою Центральної виборчої комісії від 05.09.2015 року № 228, про свій склад, місцезнаходження та режим роботи.

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою у порядку цивільного судочинства за ст. 383 ЦПК України.

Як вбачається зі скарги, ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця, вчинені ним під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України, а не ЦПК України.

Враховуючи викладене, скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України,суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 15, ст. 122 ч. 2 п. 1 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в справі за скаргою ОСОБА_1, суб'єкт оскарження : Державний виконавець Відділу Державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 на дії державного виконавця.

Роз'яснити ОСОБА_1 право звернутися до суду в порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя : М.Ф. Верес