ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/1714/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ДЕАК Ю.В.

за участю

позивачів не з'явилися;

відповідача не з'явився;

третіх осіб не з'явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності на нерухоме майно в порядкування спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач 1, ОСОБА_1.) та ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач 2, ОСОБА_2, а разом позивачі) звернулися до суду з позовом до Київської міської ради (далі по тексту - відповідач) про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 (далі по тексту - ОСОБА_7), яка була дружиною ОСОБА_2 та матір'ю ОСОБА_1 Після її смерті відкрилась спадщина - 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, спадкоємцями першої черги якої є позивачі. На підставі поданих позивачами заяв про прийняття спадщини нотаріусом було заведено спадкову справу та кожному видано свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частини даної квартири.

Крім того, позивачам стало відомо що після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина за заповітом її батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на 3/24 частини квартири АДРЕСА_2 та видано їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Так, в листопаді 2015 року позивачі звернулися до нотаріальної контори за отриманням свідоцтв на право на спадщину за законом на 3/48 частини даної квартири кожному, але нотаріусом у їх видачі на вказані частини майна відмовлено через відсутність реєстрації правовстановлюючого документу згідно чинного законодавства на нерухоме майно, що і зумовило звернення позивачів до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом, зокрема на 3/24 частини квартири АДРЕСА_2, по 3/48 за кожним.

Ухвалою суду від 11 грудня 2015 року відкрито провадження у даній справі, залучено до участі у ній у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Головне управління юстиції у м. Києві та призначено її розгляд у судовому засіданні.

Позивачі у судове засідання не з'явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи у їхньою, у заявах позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши при цьому на адресу суду пояснення, в якому розгляд справи просили здійснювати за відсутності їх представника.

Треті особи в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило.

Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, яка відповідно до свідоцтва про одруження була дружиною ОСОБА_2 та відповідно до свідоцтва про народження - матір'ю ОСОБА_1 Після її смерті Сьомою Київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу щодо майна померлої №357.

Статтею 1217 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А згідно з ч. 2 ст. 1223 цього Кодексу у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкування за законом).

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається із матеріалів даної спадкової справи, спадкоємцями першої черги за законом є лише чоловік та син померлої - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які і звернулись із заявами про прийняття спадщини. Згідно матеріалів даної спадкової справи інших спадкоємців після померлої не має. Заповіт померлою також не складався.

За приписами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1267 та ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Частинами першою та другою ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Стаття 1297 ЦК України встановлює обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. А відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

З матеріалів спадкової справи №357 вбачається, що на підставі поданих позивачами заяв про прийняття спадщини нотаріусом було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1.

Крім того, позивачам стало відомо що після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина за заповітом її батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на 3/24 частини квартири АДРЕСА_2 та видано їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Так, позивачі звернулися до нотаріальної контори за отриманням свідоцтв на право на спадщину за законом на 3/48 частини даної квартири кожному, проте 15 вересня 2015 року та 12 листопада 2015 року постановами нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказані частини майна відмовлено через відсутність реєстрації правовстановлюючого документу згідно чинного законодавства на нерухоме майно.

За приписами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами першою та третьою ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Стаття 1297 ЦК України встановлює обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з вимогами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а статтею 16 цього Кодексу встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого, немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту, зокрема, може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

З огляду на те, що відповідно до вимог закону позивачі належним чином прийняли спадщину після померлої ОСОБА_7, але не можуть оформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним, а також виходячи з положень ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», за яким рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнання за позивачами право на спадкове майно за законом, зокрема на 3/48 частину квартири АДРЕСА_3 кожному.

На підставі викладеного та керуючись стст. 15, 16, 321, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, стст. 57, 60, 169, 208, 209, 212 - 215, 218, 224- 226 Цивільного процесуального кодексу Украйни, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на 3/48 частину квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7.

Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право власності на 3/48 частину квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ Ф.А.КАЛІУШКО