Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/678/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мурашко С. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

13.04.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Мурашка С.І.

суддів Бубличенко В.П., Сукач Т.О.

за участю секретаря Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кіровограді, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 29 січня 2016 року і

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кіровограді та до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області та просив визнати неправомірними дії відповідачів щодо відмови в проведенні виплат кредиторської заборгованості на його користь в сумі 111881,39 грн. і зобовязати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кіровограді провести на його користь виплати відшкодування кредиторської заборгованості в сумі 111881,39 грн.

Зазначав, що ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 24.02.2014 року, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.02.20145 року, затверджено звіт арбітражного керуючого ОСОБА_3, ліквідаційний баланс та ліквідовано ВАТ «Кіровоградбуд», провадження у справі припинено.

У вказаній ухвалі Господарським судом, з посиланнями на п. 3 Прикінцевих положень Закону України « Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року № 1105, зобовязано відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кіровограді відшкодувати заборгованість банкрута ВАТ «Кіровоградбуд» по шкоді, заподіяної каліцтвом на виробництві.

Кредиторська заборгованість внесена в реєстр вимог кредитора не вважалася погашеною, а кошти в сумі 111881,39 грн., підлягали сплаті відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кіровограді, а тому 24.06.2014 року він звертався з відповідною заявою до начальника відділення виконавчої дирекції Фонду, але, викладені в його заяві вимоги не задоволені, кошти в сумі 111881,39 грн. не виплачені.

Справа розглядалася неодноразово.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ частково задоволено касаційні скарги відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кіровограді та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області.

Скасовано рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 02 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 07 травня 2015 року, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 29 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу з посиланням на викладені в ній обставини, представник відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кіровограді ОСОБА_5 заперечував проти доводів апеляційної скарги, надав письмове заперечення.

Представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області в судове засідання не зявився, надав письмове заперечення на апеляційну скаргу та просив відхилити апеляційну скаргу.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 24.02.2014 року, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.04.2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 05.08.2014 року, встановлено, що вимоги кредиторів, зокрема ОСОБА_2, вважаються непогашеними. ВАТ «Кіровоградбуд» визнано в установленому законом порядку банкрутом, затверджено ліквідаційний баланс ВАТ «Кіровоградбуд» та дане товариство ліквідовано, провадження у справі припинено.

Вказану заборгованість, яка виникла у ліквідованого підприємства перед позивачем та визначена господарським судом Кіровоградської області, було встановлено рішеннями Кіровського районного суду м. Кіровограда, а саме: від 27 квітня 2001 року позов ОСОБА_2 до ВАТ «Кіровоградбуд» про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя задоволено частково, стягнуто з ВАТ «Кіровоградбуд» на користь ОСОБА_2 2209,27 грн. в рахунок погашення заборгованості по виплаті відшкодування втраченого заробітку, а також 505,63 грн. компенсації втрати частини даного відшкодування у звязку з порушенням термінів його виплати з квітня 1996 року по січень 2001 року включно (т.1а.с.80-82); від 16 грудня 2002 року, яким стягнуто з ВАТ «Кіровоградбуд» на користь ОСОБА_2 5073,81 грн. в рахунок погашення заборгованості по виплаті відшкодування втраченого заробітку за період з квітня 1996 року по 01.04.2001 року (т.1.а.с.85); від 22 вересня 2003 року стягнуто з ВАТ «Кіровоградбуд» на користь ОСОБА_2 5791,68 грн. втраченого заробітку за період з 01.10.1996 року по 01.04.2001 року (т.1.а.с.87-88).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 грудня 2005 року проведено відповідний розрахунок індексації присуджених та невиплачених сум, зокрема, за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 квітня 2001 року в сумі 2714,90 грн. втраченого заробітку у звязку із травмою на виробництві, розрахунок індексації становить 5652,40 грн., за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 грудня 2002 року в сумі 5073,81 грн. 46052,59 грн., а за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 вересня 2003 року в сумі 5791,68 грн. розрахунок індексації складає 46593,01 грн., що разом складає 98298 грн., а не 111 881,39 грн., як зазначено в ухвалі Господарського суду Кіровоградської області від 24.02.2014 року (т.1.а.с.95-96).

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 25 серпня 2010 року апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кіровограді відхилено, рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 грудня 2005 року залишено без змін ( т. 1, а.с.97-98).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог до кожного з відповідачів, суд першої інстанції дійшов висновку, що ВАТ «Кіровоградбуд» на момент набрання чинності Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105- ХIV«Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (01 квітня 2001 року) не було ліквідовано, тому відсутні підстави, передбачені п. 3 Прикінцевих положень Закону № 1105- ХIV, для виплати відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кіровограді ОСОБА_2 заборгованості з невиплаченої матеріальної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровю у розмірі, визначеному судовими рішеннями.

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області діє на підставі Положення про управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кіровоградській області, затвердженого наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 21.03.2011 року № 209 і основними завданнями управління Фонду є реалізація державної політики, організаційно-методичне керівництво і контроль, розроблення і реалізація заходів, проведення будь-яких управління Фонду не передбачено.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду відповідають обставинам справи і нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 24 лютого 2014 року, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.04.2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 05.08.2014 року, затверджено звіт ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_3 та ліквідаційний баланс ВАТ «Кіровоградбуд», ліквідовано юридичну особу-банкрута ВАТ «Кіровоградбуд», провадження у справі припинено (т.1 а.с.8-22).

В апеляційній скарзі вказано, що в ухвалі Господарського суду Кіровоградської області від 24.02.2014 року, з посиланням на п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року №1105, зобовязано відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кіровограді відшкодувати заборгованість банкрута ВАТ «Кіровоградбуд» перед ОСОБА_2

Зазначене твердження апеляційної скарги є помилковим та не відповідає дійсності, так як відділення виконавчої дирекції Фонду не було стороною у справі і зазначеною ухвалою господарський суд нікого не зобовязував відшкодовувати будь-яку заборгованість.

В мотивувальній частині ухвали господарський суд лише зазначив, що заборгованість банкрута ВАТ «Кіровоградбуд» перед ОСОБА_2 в сумі 111881,39 грн. по шкоді заподіяної життю та здоровю (рішення суду від 27.04.2001 року, від 16.12.2002 року, від 22.09.2003 року) судом не вважається погашеною.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105- ХIV «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі-Закон)завданнями страхування від нещасного випадку на виробництві є відшкодування шкоди, повязаної з втратою застрахованими особами заробітної плати або відповідної її частини під час виконання трудових обовязків, надання їм соціальних послуг у звязку з ушкодженням здоровя, а також у разі їх смерті здійснення страхових виплат непрацездатним членам їх сімей.

У пункті 3 Прикінцевих положень Закону визначено, що: уся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим Законом (01 квітня 2001 року) підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, виплачується цими підприємствами, установами і організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника Фондом соціального страхування від нещасних випадків.

За змістом зазначеної норми Фондом відшкодовується заборгованість підприємств, установ та організацій, яка утворилась до набрання чинності Закону та відшкодовується матеріальна шкода заподіяна ушкодженням здоровя.

У п.3 постанови №9 Пленуму Верховного ОСОБА_6 України від 24 жовтня 2003 року «Про внесення змін і доповнень до постанови Пленуму Верховного ОСОБА_6 України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розяснено, що на підставі Закону № 1105-ХІV у вигляді страхових виплат відшкодовується шкода особам, які застраховані від нещасного випадку відповідно до цього Закону, та особам, право яких на отримання відшкодування шкоди, заподіяної їм унаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, повязаних із виконанням ними трудових обовязків, було встановлено раніше згідно з відповідним законодавством СРСР, Української РСР або України. У разі смерті зазначених потерпілих право на страхові виплати належить членам їхніх сімей та утриманцям. Особам, які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги з того часу, коли відповідні підприємства передали йому в установленому порядку документи, що підтверджують право цих працівників (членів їхніх сімей) на такі виплати й послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Уся заборгованість із відшкодування зазначеної матеріальної та моральної шкоди виплачується потерпілим на виробництві та членам їхніх сімей (утриманцям) роботодавцями, а в разі їх ліквідації без створення правонаступника Фондом. Спори, що виникають із приводу заборгованості, повинні вирішуватись на підставі законодавства, яке було чинним на момент виникнення в потерпілого права на відшкодування шкоди.

Пунктом 4.9 Інструкції про порядок передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сімї на страхову виплату, затвердженої постановою правління Фонду від 20 квітня 2001 року №10, визначено, що особова справа потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання, повинна містити довідку про розмір втраченого заробітку, витрат на медичну та соціальну допомогу на дату передачі особової страви потерпілого.

Вбачається, що особову справу потерпілого ОСОБА_2 передано ВАТ «Кіровоградбуд» до відділення виконавчої дирекції Фонду в місті Кіровограді 01.10.2001 року і згідно довідки від 24 вересня 2001 року розмір втраченого заробітку, витрат на медичну та соціальну допомогу та інших страхових виплат на дату передачі особової справи потерпілого, заборгованість ВАТ «Кіровоградбуд» перед ОСОБА_2, що накопичилася до 01.04.2001 року, відсутня (т.1 а.с.114).

На підтвердження наявності заборгованості ОСОБА_2 надано копії рішень Кіровського, Ленінського районних судів та Апеляційного суду Кіровоградської області.

В ухвалі Господарського суду Кіровоградської області від 24.02.2014 року, на яку як на підставу для задоволення позову посилається позивач, вказано, що заборгованість банкрута ВАТ «Кіровоградбуд» перед ОСОБА_2 по шкоді заподіяної життю та здоровю 111881,39 грн. (рішення суду від 27.04.2001 року, від 16.12.2002 року, від 22.09.2003 року).

Так, рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 квітня 2001 року позов ОСОБА_2 до ВАТ «Кіровоградбуд» про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя задоволено частково, стягнуто з ВАТ «Кіровоградбуд» на користь ОСОБА_2 2209,27 грн. в рахунок погашення заборгованості по виплаті відшкодування втраченого заробітку, а також 505,63 грн. компенсації втрати частини даного відшкодування у звязку з порушенням термінів його виплати з квітня 1996 року по січень 2001 року включно (т.1а.с.80-82);

Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 16 грудня 2002 року, яким стягнуто з ВАТ «Кіровоградбуд» на користь ОСОБА_2 5073,81 грн. в рахунок погашення заборгованості по виплаті відшкодування втраченого заробітку за період з квітня 1996 року по 01.04.2001 року (т.1.а.с.85);

Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 22 вересня 2003 року стягнуто з ВАТ «Кіровоградбуд» на користь ОСОБА_2 5791,68 грн. втраченого заробітку за період з 01.10.1996 року по 01.04.2001 року (т.1.а.с.87-88).

Крім того, рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 грудня 2005 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 25 серпня 2005 року, стягнуто з ВАТ «Кіровоградбуд» на користь ОСОБА_2 компенсацію в звязку з невиплатою присуджених сум за рішеннями Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 квітня 2001 року, від 16 грудня 2002 року, від 22 вересня 2003 року (т.1.а.с.95-98).

Відповідно до ч.4 ст.91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: запис про державну реєстрацію припинення ВАТ «Кіровоградбуд» внесено 06.03.2014 року за судовим рішенням. Судове рішення про припинення юридичної особи у звязку з визнанням її банкрутом 24.02.2014 року, 2/37(10/120), Господарський суд Кіровоградської області, № запису 7001574 (т.2, а.с.85).

Отже, на час набрання чинності Закону, 01.04.2001 року, ВАТ «Кіровоградбуд» ліквідовано не було.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що заборгованість ВАТ «Кіровоградбуд» перед ОСОБА_2 виникла після набрання чинності 01.04.2001 року Закону №1105 ХIV і основна їх складова становить компенсацію у звязку з інфляцією та яка нарахована після 01.04.2001 року, ВАТ «Кіровоградбуд» на час набрання чинності Закону не ліквідовано, а тому немає підстав для покладання обовязку відшкодування на відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кіровограді.

Не можуть бути визнано неправомірними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області оскільки відповідно до Положення про управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кіровоградській області, затвердженого наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 21.03.2011 року № 209, не передбачено обовязок Управлінням Фонду здійснювати будь-які виплати потерпілим.

Статтею 88 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Ухвалюючи рішення та розподіляючи між сторонами судові витрати суд першої інстанції стягнув з позивача в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позовні вимоги ґрунтуються на відшкодуванні шкоди заподіяної ушкодженням здоровя, а тому відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору.

Суд першої інстанції не звернув уваги, що позивач має пільги по сплаті судового збору, помилково стягнув з нього судовий збір в дохід держави, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню.

В решті рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308,309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 29 січня 2016 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий судя ОСОБА_7

Судді В.П. Бубличенко

ОСОБА_6