Провадження №2/761/2067/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

21 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позивач зазначила, що 02 липня 1977 року відділом РАГС Радянського району м. Єреван між сторонами зареєстрований шлюб, від якого народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. У 1995 році подружжя переїхало до Києва та придбало квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.1995 року.

Покупцем вказаної квартири у договорі вказана Відповідач, яка діяла в інтересах подружжя, хоча всю суму коштів, необхідних для придбання квартири, позивач взяв у борг у своїх друзів.

10 лютого 2000 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ у м. Києві шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу поділ спільного майна подружжя не здійснено.

У квартирі АДРЕСА_1 від моменту розірвання шлюбу Позивач зареєстрований та продовжує проживати, сплачує житлово-комунальні послуги та вживає всі необхідні заходи щодо утримання квартири в належному стані, включаючи поточний ремонт.

Отже квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю сторін як така, що була придбана ними під час перебування в шлюбі і не була поділена між подружжям після розірвання шлюбу.

Відповідач протягом 15 років у квартирі АДРЕСА_1 не проживає, комунальні платежі не оплачує, хоча досі у ній зареєстрована, про що свідчать дані довідки форма №3 від 16.10.2015 р.

Водночас, представник його колишньої дружини повідомив по телефону позивачу про її намір виселити Позивача з квартири АДРЕСА_1, позбавивши його права власності на його частку квартири.

Враховуючи наведене, позивач просив:

- поділити майно що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме квартиру АДРЕСА_1, а саме:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, а також стягнути з Відповідача на користь позивача судові витрати.

В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, представник позивача надав до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, провести заочний розгляд справи на підставі наданих суду доказів.

Відповідач на виклики суду повторно не з'явився, хоча був повідомлений в установленому законом порядку через ЗМІ, а саме газету ,,Урядовий Кур'єр,, від 19.02.2016 року № 34 (5654) відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України, будь-яких заяв щодо участі у розгляді справи не надіслав.

Ухвалою суду від 21 березня 2016 року постановлено про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши заяву представника позивача, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи, 02 липня 1977 року відділом РАГС Радянського району м. Єреван було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

21 червня 1995 року, згідно договору купівлі-продажу квартири, ОСОБА_4 придбала квартиру АДРЕСА_1

10 лютого 2000 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ у м. Києві шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина, чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Стаття 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України визначено способи та порядок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме що майно, яке є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При ньому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не з визначено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Враховуючи вищезазначене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 88 ЦПК України, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати по сплаті судового збору в сумі 6 090, 00 грн.

Враховуючи наведене, відповідно ст. ст. 60, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Поділити у рівних частинах між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ідетифікаційний номер НОМЕР_1) до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) квартиру АДРЕСА_1, яка є їх спільною сумісною власністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ідетифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 6 090 (шість тисяч дев'яносто) грн. 00 коп.

Заява про перегляд заочного рішення, судом, що його ухвалив може бути подана відповідачами протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційному суду міста Києва через Шевченківський районний суд м. Києва, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя: Малинников О.Ф.