Справа № 141/410/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Круглика В.В.

за участю секретаря Данилюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області про встановлення юридичного факту та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, без участі сторін,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області про встановлення юридичного факту та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, згідно із яким ІНФОРМАЦІЯ_10 року в с. Чернявка Оратівського району Вінницької області помер батько позивача - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Чернявка Плисківського району Вінницької області, який проживав та був зареєстрований на день смерті в с. Чернявка Оратівського району Вінницької області і який прийняв спадщину, проте не встиг за життя її оформити, після смерті своєї рідної сестри ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 року в с. Чернявка Оратівського району Вінницької області. Спадщину після їх смерті прийняла позивач, так як інших спадкоємців у спадкодавців не має. Спадкові справи після їх смерті не відкриті.

На день смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,46 га, яка знаходиться на території Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області та право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 08.07.1997 року Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області, вже після смерті спадкодавця.

Оскільки не збережені всі документи, що підтверджують родинні стосунки, тому є необхідність встановити факт родинних стосунків. Встановлення факту родинних відносин необхідно позивачу для оформлення спадщини, тому ОСОБА_1 просить суд встановити факт, що має юридичне значення, про те, що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року є рідним братом ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 року та те, що він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після її смерті, та визнати за нею право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,46 га, розташованої на території Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 виданого 08.07.1997 року Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги просить задоволити.

Представник відповідача - голова Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області Титоренко Г.М., будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Від учасників судового розгляду до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, у зв"язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється.

Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_12 року, в м. Шахтинськ Карагандинської області, в графі «Батьки» записано «Батько» ОСОБА_2, «мати» ОСОБА_6.

Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 ОСОБА_7 та ОСОБА_5 одружились 25.10.1987 року, актовий запис № 16, прізвище дружини після одруження змінено на ОСОБА_7.

Згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданим Оратівською районною державною адміністрацією 08.07.1997 року, ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай) розміром 2,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Чернявка» с. Чернявка Оратівського району Вінницької області. Вартість земельної частки (паю) становить вісім тисяч дев'ятсот п'ятнадцять гривень.

Згідно із довідкою № 242 від 12.04.2016 року виданої виконкомом Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області про те, що відповідно до запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Чернявської сільської ради за № 1, померла ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_13 року в с.Чернявка Оратівського району Вінницької області і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 року, була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1. На час відкриття спадщини разом із спадкодавцем постійно проживали та були зареєстровані: племінниця - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5; чоловік племінниці - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6; син племінниці - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Довідкою № 243 від 12.04.2016 року, виданої виконкомом Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області, підтверджено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 являються братом і сестрою.

Згідно виписки з погосподарської книги з 1953-1955 роки, особовий рахунок НОМЕР_4, адреса домогосподарства - АДРЕСА_2 головою домогосподарства являлася ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_14 року народження, місце роботи - ім. 40 річчя Жовтня; ОСОБА_3 - дочка голови двору, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце роботи - ім.. 40 річчя Жовтня; ОСОБА_2 - син голови двору, ІНФОРМАЦІЯ_8, місце роботи - шахтар; ОСОБА_10 - внук голови двору, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Відповідно до письмових свідчень ОСОБА_11 та ОСОБА_12, ОСОБА_2 являється братом ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Встановлення зазначеного факту заявнику ОСОБА_1 необхідно для оформлення спадкових прав, тому враховуючи вище викладене, суд вважає, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкуваня» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Ст. 530 ЦК УРСР (1963 року) передбачено,що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1,2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року) та до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» передбачений ст.549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Підсумовуючи викладене, встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає.

Заперечень проти позову і доказів відносно належності майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців по закону, які б могли вступили у спадщину, немає, спадщина не визнана відумерлою. Таким чином, суд вважає доведеним факт про те, що ОСОБА_2 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1225, 1261 ЦК України, ст.ст. 524, 525, 529, 530, 548, 549, 550 ЦК УРСР в ред. 1963 року, керуючись ст.ст. 3, 60, 208, 209, 212- 215, 256, ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Встановити факт, що має юридичне значення, про те, що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року є рідним братом ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 року та те, що він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після її смерті.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,46 га, розташованої на території Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 виданого 08.07.1997 року Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ В.В. Круглик