Провадження № 2/344/2065/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді: Домбровської Г.В.

при секретарі c/з: ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство Фактор» до ОСОБА_3, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФК Факторинг», Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство Фактор» (надалі «Позивач») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 (надалі «Відповідач»), треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФК Факторинг», Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з Відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство Фактор», , заборгованість за Договором № 867214 від 05 березня 2012 року, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_3, у розмірі 9 923,92 грн.

Представником Позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника. Позовні вимоги представник Позивача підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на час звернення до суду за Відповідачем обліковується заборгованість за Договором банківського поточного рахунку для здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів №867214 від 05.03.2012 року, укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_3

Право вимоги за вказаним договором, як зазначено в позовній заяві, перейшло до ТОВ «Колекторське агентство Фактор» на підставі договору про відступлення права вимоги №150714нв, укладеного 15.07.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «ФК «Факторинг» та Договору про відступлення прав вимог №150714-вс від 15.07.2014 року, укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «ФК «Факторинг» та ТОВ «Колекторське агентство «Фактор».

Представник Відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та просив відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов.

Зокрема, в обґрунтування заперечень на позов представник Відповідача в судовому засіданні посилався на те, що ОСОБА_3 не було повідомлено у встановленому чинним законодавством порядку про заміну кредитора у зобовязанні, а також покликався на недійсність відповідних договорів про відступлення прав вимоги.

Наявність кредитної заборгованості перед ПАТ «ВТБ Банк» у ОСОБА_3 представник Відповідача визнав.

Представником третьої особи ПАТ «ВТБ Банк» подано до суду клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника. Позовні вимоги просив задовольнити.

Третя особа ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» явку уповноваженого представника до суду не забезпечило, про причини неявки суду не сповістило, про дату, місце і час розгляду справи повідомлене належним чином.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, пояснення представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

05 березня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 укладено Договір банківського поточного рахунку для здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів № 867214.( а.с.24-25).

Відповідно до умов вищевказаного договору ПАТ «ВТБ Банк» надало Відповідачу кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 10 000 грн.

Як підтверджується матеріалами справи, ПАТ «ВТБ Банк» в повному обсязі виконало зобовязання, визначені умовами кредитного договору, надавши Відповідачу кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 10 000 грн.

Вказана обставина представником Відповідача не заперечувалася.

Відповідно до умов Договору банківського поточного рахунку для здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів № 867214 від 05 березня 2012 року ОСОБА_3 зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором.

Як випливає зі змісту позовної заяви, станом на 17.11.2015 року Відповідач свої зобовязання належним чином не виконував, в результаті чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 9 923,92 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості ( а.с.23).

Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України.

Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України).

Як встановлено Судом, Позивач ОСОБА_3 неналежно виконував взяті на себе за договором зобовязання.

Вищевказана обставина підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості Відповідача (а.с. 23).

Доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості ОСОБА_3 за вищевказаним договором Відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання зобовязань за договором № 867214 від 05.03.2012 року належним чином та у встановлені строки.

Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобовязання, визначеного договором № 867214 від 05.03.2012 року.

Суд також звертає увагу на те, що сам факт наявності заборгованості перед ПАТ «ВТБ Банк» представником Відповідача визнано в судовому засіданні.

Як встановлено Судом, 15.07.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «ФК «Факторинг» укладено договір про відступлення права вимоги № 150714нв, відповідно до якого ТОВ «Факторингова компанія «ФК «Факторинг» набуло право грошової вимоги до боржника реального та належного виконання обовязків за договором №867214 від 05.03.2012 року. (а.с.8-13).

Відповідно до умов Договору про відступлення прав вимог № 150714-вс від 15.07.2014 року, укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «ФК «Факторинг» (Первісний кредитор) та ТОВ «Колекторське агентство «Фактор» (Новий кредитор), Первісний кредитор передав, а Новий кредитор набув право вимоги до боржника реального та належного виконання обовязків за договором № 867214 від 05.03.2012 року. (а.с.14-19).

Суд вважає необґрунтованими посилання представника Відповідача в судовому засіданні на ту обставину, що вищевказані договори є недійсними в силу закону, оскільки ОСОБА_3 не було повідомлено у встановленому законом порядку про заміну кредитора у зобовязанні, оскільки перевірка дійсності вищевказаних договорів про відступлення прав вимоги виходить за межі предмету позову в даній цивільній справі.

Доказів на підтвердження того, що договори про відступлення прав вимоги № 150714нв від 15.07.2014 року та № 150714-вс від 15.07.2014 року оскаржувалися Відповідачем у встановленому законом порядку та були визнані недійсними суду не надано, а Судом таких обставин не встановлено.

Відтак, проаналізувавши матеріали справи, умови кредитного договору № 867214 від 05.03.2012 року, враховуючи вимоги чинного законодавства України, Суд дійшов висновку про те, що вимога Позивача про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство Фактор» заборгованості за Договором № 867214 від 05 березня 2012 року, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_3, у розмірі 9 923,92 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність заборгованості за договором банківського поточного рахунку у зазначеному розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи вищезазначене, Суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство Фактор» витрат по сплаті судового збору в розмірі 1218,00 грн.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 16, 20, 526, 527 ч. 1, 530, 548 ч. 1, 549, 551 ч.3, 611, 612, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 209, 213-215 ЦПК України, Суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство Фактор», , заборгованість за Договором № 867214 від 05 березня 2012 року, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_3, у розмірі 9 923,92 грн.

3. Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство Фактор», , витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Домбровська Г.В.