Справа №621/3650/14-ц Провадження №2/621/10/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року Зміївський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Чигриної Л.Г.

при секретарі Єрмоленко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Зміївського районного суду

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

« Про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом» та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1

« Про визнання права власності»,

В С Т А Н О В И В :

18.12.2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2

про визнання заяви про прийняття спадщини недійсною та позбавлення права на спадщину.

11.06 2015 року позивачкою ОСОБА_1 подана уточнена позовна заява

до ОСОБА_2 « Про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом», в якій позивачкою ОСОБА_1 змінено предмет позову.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11.12.2015 року

уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 « Про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом», зі зміною предмету позову, був прийнятий до розгляду.

11.12.2015 року представником відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, посвідченої 03.12.2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зубарєвим І.Ю., реєстр № 6520, зі строком дії до 03.12.2018 року, пред'явлено зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 « Про визнання права власності у порядку спадкування».

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11.12.2015 року

зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 « Про визнання права власності у порядку спадкування» об'єднаний в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 « Про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування

за заповітом».

Позивачка ОСОБА_1, обґрунтовуючи свої вимоги до ОСОБА_2 « Про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом» від 11.06 2015 року, послалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_5.

На момент своєї смерті ОСОБА_5 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що є місцем відкриття спадщини.

На день смерті ОСОБА_5 за вказаною адресою проживав та був зареєстрований її чоловік ОСОБА_6 .

Спадкоємцем за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, який закликався до спадщини, був переживший чоловік спадкодавця - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Інших спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому законом порядку немає.

Зазначила, що відповідачка ОСОБА_2 є усиновленою донькою спадкодавиці,

яка ухилялася від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавці та не має права

на спадкування за законом в силу положень ч. 3 ст. 1224 ЦК України.

Вважає, що для того, щоб стати правонаступником спадкодавця, спадкоємці, повинні бути закликані до спадкування та однозначно виразити свою волю, спрямовану саме на прийняття спадщини в установленому законом порядку.

За змістом ст. 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї і навпаки спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Переживший чоловік спадкодавиці ОСОБА_5 - ОСОБА_6 спадщину прийняв, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із

спадкодавицею на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутись за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте нормами вказаної статті, так само, як і іншими нормами цивільного права,

не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Спадкова справа за місцем відкриття спадщини зареєстрована приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області

Кожушною Л.М., номер у нотаріуса № 8/2014, номер у Спадковому реєстрі № 55695542.

Майно, що зареєстроване на ім'я одного з подружжя, а саме ОСОБА_5

є спільним сумісним майном набутим подружжям, а саме, разом з чоловіком

ОСОБА_6 під час зареєстрованого шлюбу, на спільні кошти та збереження, але за його життя, а також після смерті його дружини половинна частка у спільному сумісному майні подружжя виділена не була.

Згідно ст. 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи

припиняється у момент смерті.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебували в шлюбі з 30.10.1964 року. Їх шлюб було зареєстровано Палацом одруження м. Харкова.

В інших зареєстрованих шлюбах вони не перебували.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_6.

На день своєї смерті ОСОБА_6 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що є місцем відкриття спадщини.

На випадок своєї смерті ОСОБА_6 залишив заповіт, який був посвідчений 13.11.2013 року секретарем виконавчого комітету Лиманської сільської Ради Зміївського району Харківської області Гунько Л.М., реєстр № 93, згідно якого все своє майно, де б

воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належало йому на день

смерті і на що він за законом матиме право, заповідав в цілому їй, ОСОБА_1.

Зазначила, що спадкоємицею за заповітом в цілому є вона ОСОБА_1, оскільки спадщину вона прийняла в установленому законом порядку, шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини до спливу шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Спадкова справа за місцем відкриття спадщини також зареєстрована приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області

Кожушною Л.М, номер у нотаріуса 47/2014, номер у Спадковому реєстрі № 56317163.

Інших спадкоємців, передбачених чинним законодавством України немає.

Спадкоємців за законом, визначених ст. 1241 ЦК України, які мають право на обов'язкову частку в спадщині немає.

Після смерті спадкодавців відкрилася спадщина, у складі якої є нерухоме майно: - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- земельна ділянка, площею 0,1200 га. у межах згідно з планом (кадастровий номер

НОМЕР_1), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначенням - для будівництва та

обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Вказане майно було об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_6, яке було придбано на підставі договору купівлі - продажу під час перебування у зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти та збереження, за рахунок сумісного бюджету, яке було зареєстровано в цілому за одним з подружжя - дружиною ОСОБА_5.

Послалась на те, що відповідно до ст. 60 ч. 1 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо самостійного заробітку доходу.

Згідно ст. 60 ч. 2 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 61 ч. 1 СК України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь - які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Іншої домовленості чи шлюбного договору не існувало.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Спадкове майно у вигляді будинку з надвірними будівлями, що розташований

за адресою: АДРЕСА_1, належало ОСОБА_5 на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку з надвірними будівлями, посвідченого 18.10.2004 року приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І., реєстр № 2203, та зареєстрованого в КП" Зміївське бюро технічної інвентаризації" 01.11.2004 року, реєстраційний номер 7576840, номер запису 599 в книзі 5.

Спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 0,1200 га. у межах згідно з планом (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, належало ОСОБА_5 на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки, посвідченого 18.102004 року приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І., реєстр № 2200, на підставі якого на ім'я ОСОБА_5 було виготовлено Державний Акт на право власності на земельну ділянку

серії НОМЕР_2, виданий 01.03.2005 року Лиманською сільською Радою та

зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю

та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 676.

Також зазначила, що враховуючи вимоги СК України щодо рівності часток подружжя в зазначеному майні, вимоги ЦК України, згідно якого спадкуванням є перехід

прав та обов'язків (спадщини ) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців) - ОСОБА_6 мав право на половину частку у зазначеному майні, на яку після його смерті також відкрилася спадщина.

Зауважила на те, що після смерті ОСОБА_6 вона претендує на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, з яких 1/2 частка зазначеного майна належала ОСОБА_6, як спільна сумісна власність подружжя,

а решта - 1/2 частки зазначеного майна ОСОБА_6 прийняв, але юридично не переоформив і вона вважається належною останньому з часу відкриття спадщини після смерті його дружини.

Саме відсутність правовстановлюючих документів на ім'я ОСОБА_6 і не можливість на виконання п.4.15 глави 10 розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" подати правовстановлюючі документи щодо належності майна спадкодавцеві, а також те, що свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя ( п.1.1 глави 11 розділу II вказаного Порядку), а діюче законодавство не передбачає

нотаріального порядку видачі свідоцтва про право власності на половинну частку на ім'я кожного з подружжя у разі смерті обох з подружжя, та враховуючи ст. 1216 ЦК України, згідно якої спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців), вона змушена за захистом своїх законних прав та інтересів звернутися до суду з позовом.

Письмово звернувшись з заявою до приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушної Л.М. по питанню можливості в нотаріальному порядку оформити спадщину вона отримала листа який підтвердив неможливість та необхідність мого звернення до суду.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Для спадкоємця, який прийняв спадщину, обмежуючого строку для її оформлення, згідно вимог законодавства не існує.

В даний час вона бажає документально оформити свої спадкові права та зареєструвати право власності, щоб в подальшому не тільки володіти, користуватися,

але і мати право в разі необхідності розпорядитися майном.

Просить визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_6 в праві спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

та на земельну ділянку площею 0,1200 га у межах згідно з планом (кадастровий номер

НОМЕР_1), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд становила 1/2 частину.

Також просить визнати за нею, ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_6

на спадкове майно, а саме, на:

- житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- земельну ділянку, площею 0,1200 га. у межах згідно з планом (кадастровий номер

НОМЕР_1), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначенням - для будівництва та

обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яке належало

спадкодавцеві: 1/2 частка зазначеного майна належала останньому на праві спільної

сумісної власності подружжя, а ? частку вказаного майна він прийняв, але юридично

не переоформив після смерті його дружини ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Відповідачка по первісному позову та позивачка по зустрічному позову

ОСОБА_2 в обґрунтування зустрічного позову до ОСОБА_1 « Про визнання права власності у порядку спадкування» від 11.12.2015 року послалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла її мати ОСОБА_5

До складу спадщини ОСОБА_5 входить житловий будинок з надвірними

будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, придбаний у період шлюбу з ОСОБА_6.

Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу,

належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,

що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства,

догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної

сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше

не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, будинок належав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної

сумісної власності.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є її батько ОСОБА_6 та вона.

Обоє у встановлені законом строки прийняли спадщину.

Факт прийняття нею спадщини встановлено рішенням Апеляційного суду

Харківської області від 04.03.2015 року, яке має преюдиціальне значення, згідно

ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

Зазначеним рішенням також встановлено той факт, що вона, ОСОБА_2

не ухилялася від обов'язку по утриманню своєї матері.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини

вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині

є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Таким чином, вона та її батько ОСОБА_6 мають право на спадкування по

1/4 частині житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту

цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається

на підставах, що не заборонені законом.

Визнання права власності на майно через звернення до суду не суперечить чинному законодавству.

Згідно ч.1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,

а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зауважила на те, що оскільки вона має право на спадкування на 1/4 частину

житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, а правовстановлюючі документи

були втрачені та право власності оспорюється та не визнається Відповідачкою, є всі

підстави для визнання права власності.

Просить визнати за нею, ОСОБА_2, право власності на 1/4 житлового будинку

з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

05.01.2016 року відповідачка по первісному позову та позивачка по зустрічному позову ОСОБА_2 уточнила вимоги зустрічного позову до

ОСОБА_1 « Про визнання права власності у порядку спадкування» та додатково зазначила, що до складу спадщини ОСОБА_5 входить:

- житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1;

- земельна ділянка, площею 0,1200 га у межах згідно з планом (кадастровий

НОМЕР_1), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, придбані у період шлюбу з ОСОБА_6.

Також зазначила, що вона та її батько ОСОБА_6 мають право на спадкування

після смерті ОСОБА_5:

- по 1/4 частині житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований

за адресою: АДРЕСА_1;

- по 1/4 частині земельної ділянки, площею 0,1200 га у межах згідно з планом

(кадастровий номер НОМЕР_1), що розташована за адресою:

АДРЕСА_1.

Просить визнати за нею, ОСОБА_2, право власності на 1/4 частину житлового

будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті

ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Також просить визнати за нею, ОСОБА_2, право власності на ? частину земельної ділянки, площею 0,1200 га у межах згідно з планом (кадастровий номер

НОМЕР_1), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5, яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

03.02.2016 року позивачка по первісному позову та відповідачка по зустрічному позову ОСОБА_1 уточнила свої вимоги та зменшила їх об'єм.

Просить визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_6 в праві спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

та на земельну ділянку площею 0,1200 га у межах згідно з планом (кадастровий номер

НОМЕР_1), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд становила ? частину.

Також просить визнати за нею, ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_6

на спадкове майно, а саме, на:

- ? частини житлового будину з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1;

- ? частини земельної ділянки, площею 0,1200 га. у межах згідно з планом (кадастровий

номер НОМЕР_1), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначенням - для будівництва

та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

В судове засідання позивачка по первісному позову та відповідачка по зустрічному позову ОСОБА_1 не з'явилась, свої інтереси уповноважила представляти адвоката Браславську О.А., на підставі договору про надання правової допомоги від 26.05.2015 року, подала заяву від 03.02.2016 року про розгляд справи у її відсутність та у

відсутність свого представника - адвоката Браславської О.А., позовні вимоги зі зменшеним об'ємом підтримує, просить задовольнити їх у повному обсязі. ( а.с. 124,125 том 1, а.с.49,50 том 2)

В судове засідання 03.02.2016 року представник позивачки ОСОБА_1

адвокат ОСОБА_14 також не з'явилась подала заяву від 03.02.2016 року про

розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги ОСОБА_1 зі зменшеним об'ємом

підтримує, просить задовольнити їх у повному обсязі. ( а.с. 50 том 2)

Відповідачка по первісному позову та позивачка по зустрічному позову

ОСОБА_2 в судове засідання 03.02.2016 року також не з'явилась, свої інтереси уповноважила представляти ОСОБА_3, на підставі довіреності від 03.12.2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зубарєвим І.Ю., реєстр № 6520, зі строком дії до 03.12.2018 року. (а.с.12-13 том 2)

Представник відповідачка ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судове засідання

не з'явився, подав заяву від 03.02.2016 року про розгляд справи у його відсутність

та відсутність ОСОБА_2, не заперечує проти задоволення уточненої позовної заяви

ОСОБА_1 від 03.02.2016 року. ( а.с. 52 том 2)

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 підтримує, просить задовольнити

його у повному обсязі. ( а.с. 52 том 2)

Просить визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового

будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Також просить визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки, площею 0,1200 га у межах згідно з планом (кадастровий номер

НОМЕР_1), що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 212,213 ЦПК України докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом

за принципом змагальності. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог

і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,

на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що батьками відповідачки по первісному

позову та позивачки по зустрічному позову ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є: батьком - ОСОБА_6, матір'ю -

ОСОБА_5, про що свідчить повторне, поновлене свідоцтво про її

народження, видане Червонозаводським відділом ДРАЦС реєстраційної служби

Харківського міського управління юстиції 08.05.2013 року. ( а.с.87 том 1)

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб

щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 13.12.2013 року, Комінтернівським

відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції 03.12.1994 року був

зареєстрований шлюб між ОСОБА_15 та ОСОБА_2,

яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_2». ( а.с. 90 том 1)

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданим Комінтернівським

відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції 02.07.2010 року шлюб

ОСОБА_15 та ОСОБА_2 був розірваний 02.07.2010 року та після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишила прізвище без змін « ОСОБА_2». ( а.с. 91 том 1)

Таким чином, з вказаного вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 є дочкою

ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Батьки відповідачки ОСОБА_2 з 30.10.1964 року перебували в шлюбі, про

свідчить свідоцтво про одруження ОСОБА_6 та ОСОБА_5, яка після

реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « ОСОБА_5». ( а.с. 159 том 1)

Вказаний шлюб був зареєстрований 30.10.1964 року Палацом одруження м. Харків, актовий запис № 5602. ( а.с. 159 том 1)

Мати ОСОБА_5 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1,

що вбачається з договору купівлі - продажу житлового будинку з надвірними будівлями, посвідченого 18.10.2004 року приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І., реєстр № 2203 та зареєстрованого в КП" Зміївське бюро технічної інвентаризації" 01.11.2004 року, реєстраційний номер 7576840, номер запису 599 в книзі 5, а також витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видне 01.11.2004 року. ( а.с. 166,167,168,169 том 1)

Також мати ОСОБА_5 є власником земельної ділянки, площею 0,1200 га. у межах згідно з планом (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що вбачається з договору купівлі - продажу земельної ділянки,

посвідченого 18.102004 року приватним нотаріусом Зміївського районного

нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І., реєстр № 2200.(а.с. 175,176

том 1)

На підставі вказаного договору на ім'я матері ОСОБА_5 було виготовлено

Державний Акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий

01.03.2005 року Лиманською сільською Радою та зареєстрований в Книзі записів

реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного

користування землею, договорів оренди землі за № 676. ( а.с. 177,179-181 том 1)

Згідно зі ст. 60 ч. 1 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Статтею 60 ч. 2 СК України встановлено, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 61 ч. 1 СК України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Згідно ст. 368 ч. 3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

З викладеного вбачається, що позивачка ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_6

є учасниками спільної сумісної власності, оскільки житловий будинок та земельна ділянка ними були придбані у період їх шлюбу.

Частиною 1 ст. 370 ЦК України закріплено, що співвласники мають право

на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є

у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Таким чином, суд вважає, що частки ОСОБА_5 та її чоловіка ОСОБА_6

в житловому будинку та земельній ділянці, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що були придбані ними під час

шлюбу, є рівними.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року мати відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_5 померла, про що

свідчить свідоцтво про смерть на ім'я останньої, видане виконавчим комітетом

Лиманської сільської Ради Зміївського району Харківської області 27.08.2013 року.

( а.с. 79,148 том 1)

На день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року, ОСОБА_5 з 03.11.2004 року була

зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1, що вбачається з довідки Лиманської сільської Ради Зміївського району Харківської області № 458 від 19.03.2014 року. ( а.с. 151 том 1)

На день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 разом с нею в будинку за вказаною

адресою проживав її чоловік ОСОБА_6, починаючи з 03.11.2004 року.

( а.с. 65,151 том 1)

Згідно витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 05.02.2014 року до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи

№ 55695542, у спадковому реєстрі номер у нотаріуса № 8/2014, яка заведена 05.02.2014 року приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушною Л.М., після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року спадкодавця ОСОБА_5

( а.с. 83,85,153 том 1)

З копії спадкової справи № 8/2014 вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4

ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини за законом від 18.11.2013 року, яка була отримана приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушною Л.М. 05.02.2014 року та зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 24, спадкова справа № 8/2014, звернулась дочка ОСОБА_5 -ОСОБА_2.( а.с. 13,76 том 1)

Чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_6 спадщину на будинок та на земельну ділянку

за адресою: АДРЕСА_1, фактично прийняв, однак юридично її не оформив.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності зі ст.ст.1269,1270 ЦК України для прийняття спадщини спадкоємцеві необхідно подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини до шести місяців після смерті спадкодавця або проживати зі спадкодавцем на час

відкриття спадщини.

Чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відноситься до вказаної категорії спадкоємців.

Також до спадкоємців першої черги відноситься і відповідачка по первісному позову та позивачка по зустрічному позову ОСОБА_2, оскільки у встановлений законом строк прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини від 18.11.2013 року, яка була отримана приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушною Л.М. 05.02.2014 року та зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 24, спадкова справа № 8/2014. ( а.с.13 том 1)

Суд вважає, що оскільки спадкове майно було придбано у період шлюбу

подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6, останній мав право власності на 1/2 частину цього майна, як переживший з подружжя.

Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає, що є достатні підстави для

повного задоволення вимог позивачки ОСОБА_1 в частині визначення того, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_6 в праві спільної сумісної власності на:

- житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1;

- земельну ділянку, площею 0,1200 га у межах згідно з планом (кадастровий номер

НОМЕР_1), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - становила

? частину в праві спільної сумісної власності на кожне з вказаного виду майна.

Згідно ст. 1226 ч. 1 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах

Проти задоволення вимог позивачки ОСОБА_1 у вказаній частині не заперечувала і відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2.

Також, суд вважає, що на решту ? частини спадкового майна у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_2 мали право на 1/4 частину кожний, оскільки відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5, доля кожного із спадкоємців становить:

- чоловіка ОСОБА_6 ? частини спадкового майна - ( ? + ? = ? частини)

- дочки ОСОБА_2 - ? частина спадкового майна.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення вимог позивачки по зустрічному позову та відповідачки по первісному позову ОСОБА_2.

Суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою по зустрічному позову та відповідачкою по первісному позову ОСОБА_2 права власності у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Також вважає, що є достатні підстави для визнання за позивачкою по зустрічному позову та відповідачкою по первісному позову ОСОБА_2 права власності у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, на 1/4 частину земельної ділянки, площею 0,1200 га у межах згідно

з планом ( кадастровий номер НОМЕР_1), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначенням -

для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Проти задоволення вимог позивачки ОСОБА_2 у вказаній частині не заперечувала і відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_1.

Згідно ст. 1226 ч. 2 ЦК України суб'єкт права спільної сумісної власності має

право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та

виділу в натурі.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми

спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими

особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку

особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на

спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на

обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на

обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що за життя , а саме, 13.11.2013 року, чоловік

ОСОБА_5 - ОСОБА_6 склав розпорядження на випадок своєї смерті, згідно якого

все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому

буде належати на день смерті і на що за законом він буде мати право, він заповідав

позивачці ОСОБА_1, що вбачається із заповіту, посвідченого 13.11.2013 року

секретарем Лиманської сільської Ради Зміївського району Харківської області

Гунько Л.М., реєстр № 93. ( а.с. 62,160 том 1)

Вказаний заповіт ОСОБА_6 від 13.11.2013 року відповідає загальним вимогам до форми заповіту, встановленим ст. 1247 ЦК України, а також посвідчений належним чином посадовою особою органу місцевого самоврядування, згідно ст.1251 ЦК України. Позивачка по первісному позову та відповідачка по зустрічному позову

ОСОБА_1 не є родичкою ОСОБА_6, вона здійснювала догляд за подружжям.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_6 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть на

ім'я останнього, видане виконавчим комітетом Лиманської сільської Ради Зміївського

району Харківської області 02.07.2014 року, а також повний витяг з Державного реєстру

актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 02.08.2014 року

( а.с. 60,61,69,70,155 том 1)

Вказаний заповіт ОСОБА_6 не змінювався та не скасовувався. ( а.с. 160 том 1)

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( заповіти/спадкові договори)

від 31.07.2014 року значиться заповіт, номер у спадковому реєстрі № 55329077,

посвідчений 13.11.2013 року секретарем Лиманської сільської Ради Зміївського району

Харківської області, стан якого чинний. ( а.с. 63,161 том 1)

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 30.04.2015 року, яке набрало законної сили 13.05.2015 року у задоволенні вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Лиманської сільської Ради Зміївського району Харківської області про визнання

заповіту недійсним було відмовлено. ( а.с.163-165 том 1)

На день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року батько ОСОБА_6 з 03.11.2004 року був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1, що вбачається з довідки Лиманської сільської Ради Зміївського району Харківської області № 669 від 14.07.2014 року. ( а.с. 158 том 1)

На день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_6 разом с ним в будинку за вказаною

адресою ніхто не проживав та не був зареєстрований. ( а.с. 64,151 том 1)

Згідно витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 17.07.2014 року до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи

№ 56317163, у спадковому реєстрі номер у нотаріуса № 47/2014, яка заведена 17.07.2014 року приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушною Л.М., після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року спадкодавця ОСОБА_6

( а.с. 162 том 1)

З копії спадкової справи № 47/2014 вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_6 із заявами про прийняття спадщини звернулись: 17.07.2014 року - дочка ОСОБА_2, 31.07.2014 року - спадкоємець за заповітом ОСОБА_1. ( а.с. 53,57,58,59

том 1)

Вказані обставини також встановлені рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 30.04.2015 року, яке набрало законної сили 13.05.2015 року.

( а.с. 165 том 1) Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 22.12.2014 року,

яке набрало законної сили 04.03.2015 року, було відмовлено у задоволенні вимог

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування. ( а.с. 184-186 том 1)

Вказані рішення суду є преюдиціальними фактами. Їх преюдиціальність заснована на юридичному механізмі набрання судовим рішенням законної сили, відповідно до якого виникає заборона оспорювати в іншому процесі встановлені у цих рішеннях факти.

Згідно ст. 61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право

прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності зі ст.ст.1268,1269,1270 ЦК України для прийняття спадщини спадкоємцеві необхідно подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини

до шести місяців після смерті спадкодавця або проживати зі спадкодавцем на час

відкриття спадщини.

Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого

ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що

не прийняв її.

Позивачка по первісному позову та відповідачка по зустрічному позову

ОСОБА_1 після відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 у встановлений

шестимісячний строк прийняла спадщину за заповітом, подавши відповідну заяву

31.07.2014 року. ( а.с. 47)

Відповідно до ст. 1241 ЦК України право на обов'язкову частку у спадщині мають: малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину

частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов'язкову частку.

В судовому засіданні встановлено, що особи, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, що відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_6, відповідно до ст. 1241 ЦК України, відсутні.

Відповідачка по первісному позову та позивачка по зустрічному позову

ОСОБА_2, не дивлячись на прийняття 17.07.2014 року спадщини після смерті батька ОСОБА_6, не відноситься до осіб, які мають право на обов'язкову долю у спадщині, а тому не має права на таке спадкування.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини)

від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або

за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки,

що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися

внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку

переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового

призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право

власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право

власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх

обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від

30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про

право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли

спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право

на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові

не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися

до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п. 24 вказаної постанови відповідачами у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачка ОСОБА_1

має право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_6.

Суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою по первісному позову

та відповідачкою по зустрічному позову ОСОБА_1 права власності у порядку

спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року на 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані

за адресою: АДРЕСА_1.

Також вважає, що є достатні підстави для визнання за позивачкою по первісному позову та відповідачкою по зустрічному позову ОСОБА_1 права власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року на 3/4 частини земельної ділянки, площею 0,1200 га у межах згідно

з планом ( кадастровий номер НОМЕР_1), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Проти задоволення вимог позивачки ОСОБА_1 у вказаній частині не заперечувала і відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2. Згідно ст. 328 ч. 1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не

заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає

із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його

права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав

та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України при пред'явленні позову до суду, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Розмір судового збору визначається по даній справі Законом України

« Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-УІ, зі змінами внесеними Законом

України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати

судового збору» № 484- УІІІ від 22.05.2015 року, а тому з вимог майнового характеру

для фізичних осіб становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (487 гр. 20 коп.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, яка станом на 01.01.2015 року складала 1218 гр.. Згідно з квитанцією № 11 відділення № 70 АТ « УкрСиббанк» від 11.12.2015 року

позивачкою по зустрічному позову ОСОБА_2 при подачі 11.12.2015 рок у зустрічного позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 487 гр. 20 коп., що не відповідає ціні позову, яка становить 40 944 гр. 18 коп., а не 38 170 гр., як зазначено у зустрічній позовній заяві. ( а.с. 14,21 том 2)

Сума недосплаченого судового збору становить 77 гр. 76 коп.

( 409 гр. 44 коп. - 487 гр. 20 коп. = 77 гр. 76 коп.) та на думку суду підлягає стягненню

з позивачки по зустрічному позову ОСОБА_2 у дохід Державного Бюджету України.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 10,11,60,63,209, 212-215,218 ЦПК України,

ст.ст. 368,370,1216,1217,1218,1225,1226,1241,1247,1251,1261,

1268,1272 ЦК України , ст.ст. 60,61 СК України,

постановою Пленуму Верховного Суду України від

30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про

спадкування», суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2

« Про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом» - задовольнити повністю.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1

« Про визнання права власності» - задовольнити повністю.

1. Визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_6 в праві спільної сумісної власності на:

- житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1;

- земельну ділянку, площею 0,1200 га у межах згідно з планом (кадастровий номер

НОМЕР_1), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - становила

? частину в праві спільної сумісної власності на кожне з вказаного виду майна.

2. Визнати за позивачкою по первісному позову та відповідачкою по зустрічному позову ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року

на 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані

за адресою: АДРЕСА_1.

3. Визнати за позивачкою по первісному позову та відповідачкою по зустрічному позову ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року

на 3/4 частини земельної ділянки, площею 0,1200 га у межах згідно з планом

( кадастровий номер НОМЕР_1), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

4. Визнати за позивачкою по зустрічному позову та відповідачкою по первісному

позову ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом

після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, на

1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою:

АДРЕСА_1.

5. Визнати за позивачкою по зустрічному позову та відповідачкою по первісному

позову ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом

після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, на 1/4 части

земельної ділянки, площею 0,1200 га у межах згідно з планом ( кадастровий номер

НОМЕР_1), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначенням - для будівництва

та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

6. Стягнути з позивачки по зустрічному позову ОСОБА_2 у дохід

Державного Бюджету України суму судового збору в розмірі 77 гр. 76 коп.

( сімдесят сім гр. 76 коп.)

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку

на апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Харківської області через

Зміївський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Зміївського районного суду Чигрина Л.Г.