Справа № 755/5549/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" квітня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі недійсним,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі недійсним. Свої вимоги мотивував тим, що 09 серпня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАТ», відповідно до умов якого позивачем передано частку в статутному фонді, що складала 100%, а відповідач зобов'язався сплатити позивачу кошти у розмірі 296 000,00 грн. 09 серпня 2013 року позивач повідомив загальні збори товариства про свій вихід зі складу учасників та передав належну йому частку статутного капіталу у розмірі 296 000,00 грн. відповідачу. Умови правочину передбачали міну часток корпоративних прав. Просить визнати недійсним договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальність «ТАТ» від 09 серпня 2013 року недійсним.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Згідно п.2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25 лютого 2016 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» Законом не передбачено права учасника (засновника, акціонера, члена) юридичної особи звертатися до суду за захистом прав чи охоронюваних законом інтересів цієї особи поза відносинами представництва.

Водночас згідно з положеннями статті 16 ЦК України, пункту 4 частини першої статті 12 та статті 167 ГК України незалежно від суб'єктного складу, якщо учасник (засновник, акціонер, член) юридичної особи обґрунтовує позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то він має право подати відповідний позов. Такий спір підвідомчий господарським судам і підлягає вирішенню у загальному порядку.

Згідно ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставами для визнання правочину недійсним є порушення корпоративних прав, оскільки умовами цього договору передбачалася міна часток корпоративних прав.

Тому, оскільки спірні правовідносини виникли з корпоративних відносин, то справа повинна бути розглянута господарським судом.

Статтею 115 ЦПК України передбачено, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі встановить, що справа не підсудна цьому суду, заяву повертає для подання належному суду.

Тому зазначена заява даному суду не підсудна і підлягає поверненню позивачу.

Керуючись п. 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 24 жовтня 2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», п. 6 Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25 лютого 2016 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», ст. 167 ГК України, ст. 12 ГПК України, ст. ст. 115, 121, 210, 293, 294 Цивільного процесуального кодексу України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі недійсним повернути позивачу для подачі до належного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. Є. Арапіна