Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Юровська Г.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 20 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області

від 23 грудня 2015 року у справі за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: Львівське комунальне підприємство «Житловик-С», ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення,

в с т а н о в и в:

Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09 березня 2007 року АДРЕСА_2 було надано статус житлового будинку і ухвалою Львівської міської ради від 29 березня 2007 року № 721 будинок передано у власність територіальної громади м. Львова. Зазначений будинок знаходиться на обслуговуванні Львівського комунального підприємства «Новий Львів» (далі - ЛКП «Новий Львів»).

Також позивач вказував, що, у зв'язку із передачею будинку у власність територіальної громади міста, була створена комісія для вирішення проблемних питань у будинку АДРЕСА_1 на підставі розпорядження міського голови від 26 червня 2007 року № 270.

ЛКП «Новий Львів» за ініціативною групою мешканців вказаного будинку проведено обстеження помешкань будинку, внаслідок чого встановлено, що ОСОБА_2, який з 10 січня 1983 року зареєстрований у кімнаті АДРЕСА_1, не проживає за вказаною адресою більше шести місяців, що підтверджується актами комісії від 28 липня 2009 року та 19 березня 2010 року.

На підставі наведеного вище Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради просила суд просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1, та зняти його з реєстрації за даною адресою.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 20 серпня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 23 грудня 2015 року, позов Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради відмовити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, правильно дійшов висновку про часткове задоволення позову відповідно до

ст. 71 ЖК України, оскільки відповідач не проживав понад шість місяців без поважних причин у зазначеній кімнаті.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: Львівське комунальне підприємство «Житловик-С», ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення, за касаційною скаргою на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 20 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 23 грудня 2015 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Г.В.Юровська