АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/1120/14-ц Номер провадження 22-ц/786/769/16Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. Акопян В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Акопян В.І.

суддів: Гальонкіна С.А., Лобова О.А.

при секретарі Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-клуб «Лідер» ОСОБА_3

на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 19 січня 2016 року

та ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 19 січня 2016 року про скасування заходів забезпечення позову

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-клуб «Лідер» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватних нотаріусів Ганночка Олександр Вікторович, Перетоків Ігор Геннадійович про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності та витребування з чужого незаконного володіння та зустрічним позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-клуб «Лідер», ОСОБА_4, ОСОБА_8 про визнання права власності

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року ТОВ «Бізнес-клуб «Лідер» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, приватних нотаріусів Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки Олександра Вікторовича, Перетокіна Ігоря Геннадійовича, після уточнень та доповнень остаточно просило, ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, укладений 11 січня 2014 року між ТОВ «Бізнес-Клуб «Лідер» і ОСОБА_4; визнати за ТОВ «Бізнес-Клуб «Лідер» право власності на спірний об'єкт нерухомості і витребувати його з чужого незаконного володіння ОСОБА_5; стягнути з ОСОБА_4 на їх користь збитки в сумі 107000 грн..

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідач ОСОБА_4 ввів в оману позивача щодо вартості майна та оплати коштів за його покупку, після оформлення права власності щодо спірного об'єкта нерухомого майна загальною площею 70,3 м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, на себе, ухиляється від сплати коштів і у квітні 2014 року продав спірний об'єкт нерухомості ОСОБА_5

У вересні 2014 року ОСОБА_5, звернувся до суду з позовом до ТОВ « Бізнес-клуб «Лідер», ОСОБА_4, ОСОБА_8 про визнання права власності.

Свої вимоги обґрунтував тим, що він є добросовісним набувачем вбудованого нежитлового приміщення загальною площею 70,3 м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, придбаного у ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу від 06.03.2014 року, вказаний договір купівлі-продажу є законним, направленими на реальне настання правових наслідків. Оскільки ТОВ « Бізнес-клуб « Лідер» не визнає його права власності на спірне приміщення, просив суд визнати його право власності на вбудоване нежитлове приміщення, загальною площею 70,3 м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, в позові ТОВ « Бізнес-клуб « Лідер» - відмовити.

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 25 листопада 2014 року (т.4 а.с.49) позови об'єднані в одне провадження .

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 19 січня 2016 року в задоволенні позову ТОВ «Бізнес-клуб «Лідер» до ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, приватних нотаріусів Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки О.В., ОСОБА_10. про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення коштів відмовлено. В задоволенні позову ОСОБА_5 до ТОВ «Бізнес-клуб «Лідер», ОСОБА_4, ОСОБА_8 про визнання права власності відмовлено.

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 19 січня 2016 року скасовано заходи забезпечення позову у вигляді арешту, накладного на вбудоване нежитлове приміщення, загальною площею 70,3 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 04), що зареєстроване за ОСОБА_5, вжиті ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23.05.2014 року № 524/4520/14-ц у цивільній справі за позовом ТОВ Бізнес-клуб Лідер до ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки О.В., ОСОБА_10. про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення коштів.

В апеляційній скарзі на рішення Автозаводського районного суду Полтавської області від 19.01.2016 року ТОВ «Бізнес-клуб «Лідер», посилаючись на порушення норм процесуального закону, просить змінити рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «Бізнес-клуб «Лідер» та прийняти в цій частині рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначили, що суд першої інстанції приймаючи своє рішення по справі, не надав їм належної оцінки, внаслідок чого прийняв часткове незаконне та необ'єктивне судове рішення.

В апеляційній скарзі на ухвалу Автозаводського районного суду Полтавської області від 19.01.2016 року ТОВ «Бізнес-клуб «Лідер», посилаючись на порушення норм процесуального закону, просить скасувати вказану ухвалу, оскільки в подальшому у позивача по первісному позову виникнуть труднощі або ж взагалі неможливість повернути спірне майно.

Розгляд справи колегією проводиться у відсутність представника ТОВ «Бізнес-клуб»Лідер», при цьому колегія суддів враховує, що товариство в позовній заяві і в апеляційній скарзі зазначало адресу, за якою воно не знаходиться: при попередніх розглядах апеляційних скарг на ухвали суду першої інстанції товариство також зазначало цю адресу, в судові засідання представника не направляло, поштове відділення повертало неодноразово повістки з зазначенням, що за указаною адресою адресат не перебуває (п.1 ст.77 ЦПК України). Колегія суддів вважає, що позивач умисно затягує розгляд справи, тобто недобросовісно користується своїми правами сторони у справі.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційні скарги слід відхилити з наступних підстав:

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Із матеріалів справи вбачається, що 11.01.2014 року між ТОВ «Бізнес-клуб «Лідер» та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення, загальною площею 70,3 м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.( т.1 а.с.4-7)

Відповідно до п. 2.1, 2.2 договору, продаж зазначеного об'єкта нерухомості проведено за домовленістю сторін за 53500 грн., зазначену в цьому договорі ціну продажу продавець вважає вигідною для себе, її розмір не пов'язаний зі збігом тяжких для продавця обставин і повністю його задовольняє. Сторони зазначили, що вони обізнані стосовно рівня ринкових цін на аналогічні об'єкти нерухомого майна; за їх розсудом визначена в цьому договорі вартість об'єкта нерухомості є справедливою і відповідає його дійсній вартості ( т.1 а.с.5).

Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В.( т.1 а.с.7)

Оплата об'єкту нерухомості була здійснена ОСОБА_4 19.06.2014 року згідно квитанції № 28 (т.5 а.с. 36), що також підтверджується довідкою ПАТ КБ «Надра» за № 1-10-12792 від 25.05.2015 року та меморіальним ордером № М2J433D291 від 19.06.2014 року (т.5 а.с. 173-174).

06.03.2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 було укладено договір купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення, загальною площею 70,3 м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Продаж вказаного нерухомого майна здійснено за 625951,00 грн.. (т.1 а.с.181-183).

Договір посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ліньковою І.Б.(т.1 а.с.184 зворот).

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 березня 2014 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Клуб "Лідер" про забезпечення позову - задоволено.

Накладено арешт на вбудоване нежитлове приміщення, розташоване по АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4, до вирішення по суті цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Клуб "Лідер" до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності на вбудоване нежитлове приміщення.( т.1 а.с.15-16).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, власником на момент розгляду справи судом першої інстанції, вбудованого нежитлового приміщення, загальною площею 70,3 м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 був ОСОБА_5, про що є відповідний запис право власності 4893204 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (т.6 а.с.29-39).

Згідно до статті 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

В позовній заяві ТОВ «Бізнес-клуб «Лідер», а також в апеляційній скарзі вказувало, що відповідач ввів в оману продавця: невірно зазначив вартість об'єкту купівлі-продажу, вбудованого нежитлового приміщення, яке розташоване АДРЕСА_1, та надав фальшиву довідку про оплату вартості приміщення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відмовляючи в задоволенні позову ТОВ "Бізнес-клуб "Лідер", місцевий суд виходив з того, що звіт про оцінку спірного майна був виконаний на замовлення ТОВ «Бізнес-клуб»Лідер». Ціна предмету купівлі-продажу ,яка зазначена в договорі відповідає вартості приміщення, що визначена звітом про оцінку майна .

В самому договорі купівлі-продажу сторони передбачили, що ціну продажу продавець вважає вигідною для себе, її розмір не пов'язаний зі збігом тяжких для продавця обставин і повністю його задовольняє. Крім того, в договорі зазначено, що сторони обізнані стосовно рівня ринкових цін на аналогічні об'єкти нерухомого майна, за їх розсудом визначена в цьому договорі вартість нерухомості є справедливою і відповідає дійсній вартості.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що сторони договору прийшли до спільного висновку про продажну ціну об'єкту нерухомості і пропозиція про її розмір виходила від продавця, оскільки він надавав звіт про оцінку майна.

Договором купівлі-продажу не визначено спосіб та час оплати вартості проданого майна покупцем. ОСОБА_4 повністю оплатив вартість майна, яка зазначена в договорі від 19 червня 2014 року, 53 500 грн.

Позивач не надав належних доказів на підтвердження того, що відповідач перед оформлення договору надавав фіктивну квитанцію на підтвердження перерахування позивачу коштів за передане приміщення.

Висновок суду першої інстанції про недоведеність ТОВ «Бізнес-центр «Лідер» своїх позовних вимог ґрунтується на матеріалах справи.

Оскільки ТОВ «Бізнес-клуб «Лідер» відмовлено в задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, суд першої інстанції вірно відмовив йому і у задоволенні позову про визнання права власності на це майно , витребування майна із чужого незаконного володіння та стягнення коштів

Постановляючи ухвалу про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту, місцевий суд виходив з того, що рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області відмовлено в задоволенні обох позовів, спір вирішений по суті, тому необхідність в забезпеченні вказаного позову відпала.

Частиною 6 ст. 154 ЦПК України визначено, що якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили, проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Розгляд справи в місцевому суді завершився 19 січня 2016 року, одночасно 19 січня 2016 року ухвалена ухвала про скасування заходів забезпечення позову.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука відмовлено в задоволенні обох позовів, тому на підставі ч. 6 ст. 154 ЦПК місцевий суд вірно скасував заходи забезпечення позову

Апеляційні скарги не містять нових засобів доказування, їх доводи не спростовують висновків суду першої інстанції. Колегія суддів вважає, що рішення та ухвала суду першої інстанції є законними і обґрунтованими, підстави для їх зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, ч.1 п.1, ч.2 п.1ст.307, ч.1 ст.308, ст.312 ч.1 п.1, ст.314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ТОВ «Бізнес-клуб «Лідер» відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 19 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 19 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.І.Акопян

Судді: О.А. Лобов

С.А.Гальонкін

З оригіналом згідно

Суддя В.І.Акопян