Справа № 219/7303/2014-ц
Провадження № 2/219/431/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Харченко О.П.,

при секретарі Лісановій М.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди з врахуванням індексації на індекс інфляції, моральної шкоди та судових витрат, -

в с т а н о в и в :

15.12. 2014 року представник позивачки ОСОБА_4 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, який уподальшому уточнив 21.01.2016 р.(т.с.1,а.с.248) . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ніч з 24 на 25 липня 2014 року в квартирі за адресою : Донецька обл.. , м. Артемівськ (Бахмут), вул.. Петровського ,140/1 , яка належить ОСОБА_4 сталося залиття з квартири відповідачки ОСОБА_5, що знаходиться поверхом вище.

25.07.2014р.було складено акт ПП «Квартал» про залиття, де зазначено, що причина залиття - зрив шланга на пральній машині в вище розташованій квартирі №5, що належить ОСОБА_5 , а також зазначено , що саме постраждало в квартирі в результаті залиття. Однак в акті про залиття в описі залиття, не було вказано, що була залита електропровідка. В зв'язку з цим 10.10.2014р. працівниками ПП «Квартал» було складено додатковий акт про залиття, де зазначено що при обстеженні виявлено, що електродроти , які були закладені у 60-х роках потребують після залиття 100% заміни. Відповідно до висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири складеного 20.10.2014р. ПП «Фірма «Інженер»,матеріальний збиток, що був нанесений квартирі позивачки, завданий внаслідок залиття складає 6225 грн. 50 коп.. З врахуванням індексації станом на 01.01.2016 року сума завданої шкоди за розрахунками представника позивачки складає 9223 грн.74 коп.. Представник позивачки також вказує, що позивачка понесла витрати , повязані з оформленням документів у суді для представника ОСОБА_1 в сумі 4680 грн. 97 коп., які підтверджені квитанціями . Ці витрати ,як вказує позивачка , необхідні та невідворотні , бо вона тимчасово мешкає за кордоном у Ізраїлі і без цих документів позбавлена можливості захистити свої інтереси у суді. Тому усі витрати вона рахує як збитки на загальну суму 13914 грн.71 коп. ( 9223,74+4680,97). Позивачка також вказує , що залиттям квартири їй була завдана моральна шкода , яку вона оцінила у 5000 грн. Моральна шкода полягає у тому, що їй були заподіяні моральні страждання та переживання у звязку із пошкодженням її майна в результаті залиття її квартири. Були порушені її життєві плани . Вона не може повернутися додому , бо її житло непридатне для мешкання і потребує ремонту . Для виконання ремонту потрібні матеріальні кошти , яких у неї в теперішній час не має . Необхідні додаткові зусилля для ліквідації наслідків залиття квартири, необхідно шукати будівельників , придбати будівельні матеріали для ремонту . Все це потребує фізичних сил, часу , моральних переживань.

За таких обставин, позивачка просить стягнути на свою користь з відповідачки матеріальну шкоду у розмірі 13914 грн. 71 коп., моральну шкоду в розмірі 5000грн. та судовий збір сплачений по квитанціям.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. При цьому він уточнив, що судові витрати у розмірі 4680,97 грн. він помилково вказав як шкоду і в цій сумі також враховано судовий збір, тому він просить суд це врахувати.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні проти даного позову заперечив та суду пояснив, що залиття відбулося у липні 2014 року під час проведення АТО у м. Артемівську, коли стріляли і від вибухових звуків відбувся злам запорного вентиля , а це, як він вважає, є форс-мажор. Окрім того він просив суд врахувати, що незважаючи на ці обставини відразу після залиття він, разом з відповідачкою- його дочкою пішов до квартири позивачки. Вони принесли крейду для побілки та шпалери для ремонту та пропонували зробити ремонт. Але представник позивачки та його дружина почали вимагати підписати папери, згідно яких вони могли не прийняти ремонт, якщо він їм не сподобається . Потім відповідачка виїхала з місця проживання. Наразі у суді він пропонував представнику позивачки відразу відшкодувати матеріальну шкоду, але той хоче багато грошей і на мирне вирішення питання не погодився. Просив суд врахувати , що у залитій квартирі багато років не робився ремонт, стеля була побілена, шпалери були паперові різних років та кольорів, наклеєні шматками , що видно на зроблених ним фото наданих суду . Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідачки адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав повністю та суду пояснив, що , на його думку, позивачка не довела завдану залиттям шкоду . Так матеріали розрахунку оцінки відновлювального ремонту , зробленого ПП «Фірма «Інженер» не підписані оцінщиком ОСОБА_6, яка цю оцінку зробила. Він також вважає необґрунтованими судові витрати , заявлені у позові, оскільки вони не передбачені ст.ст.79-80 ЦПК України. Він також рахує, що заявлені позовні вимоги щодо індексації матеріальної шкоди не ґрунтуються на законі. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

У судовому засіданні встановлено і не заперечується сторонами , що відповідно до договору дарування від 04.11.2011 року квартира за адресою : Донецька обл.. , м. Артемівськ (Бахмут), вул.. Петровського ,140/1 належить на праві власності позивачці ОСОБА_4 (т.с.1, а.с.31).

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні розповіла, що вона працює директором ПП «Квартал» і її працівниками були складені акти щодо залиття квартири позивачки . Раніше позивачка не зверталася з приводу залиття.

25.07.2014р. працівниками ПП «Квартал» було складено та затверджено акт про залиття, де зазначено, що причина залиття - зрив шланга на пральній машині в вище розташованій квартирі №5, що належить ОСОБА_5 та зазначено пошкодження: в квартирі №1 залиті :коридор : стеля ,обклеєна паперовими шпалерами -6 кв.м.; стіни, обклеєні паперовими шпалерами -12 кв.м; підлога(матеріал-ДВП, пофарбована)-8 кв.м, дверний отвір дерев'яний ,пофарбований почала відшаровуватися фарба; 1-ша велика кімната: стеля обклеєна паперовими шпалерами -7 кв.м.; стіни, обклеєні паперовими шпалерами -1 кв.м.; підлога (матеріал ДВП,пофарбована)-10 кв.м.; дверний отвір дерев'яний ,пофарбований почала відшаровуватися фарба; кухня : стеля і стіни (крейдяна побілка)-5.5 кв.м.; підлога (матеріал- ДВП, пофарбована)- 5 кв.м.; дверний отвір дерев'яний ,пофарбований внаслідок намокання почала відшаровуватися фарба;ванна кімната : стеля і стіни (крейдяна побілка)-7 кв.м.; дверний отвір деформований по низу, внаслідок чого двері не зачиняються з шалівки почала відшаровуватися фарба; туалет: стеля і стіни (крейдяна побілка)-4 кв.м.; дверний отвір дерев'яний ,пофарбований внаслідок намокання почала відшаровуватися фарба; 2-га кімната : стеля (паперові шпалери)-0.5 кв. м; стіни (паперові шпалери) 1,5 кв. м. У разі виявлення додаткових дефектів буде складено додатковий акт.(т.с.1, а.с.15-16).

10.10.2014 року працівниками ПП «Квартал» було складено та затверджено акт , де зазначено що при обстеженні виявлено, що електродроти , які були закладені у 60-х роках потребують після залиття 100% заміни. (т.с.1, а.с.17).

Свідок ОСОБА_8 розповіла у суді, що вона разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 була присутньою у квартирі ОСОБА_4після залиття та складала акти після залиття. Все це вона робила за заявами ОСОБА_1 .Підлога, стіни були мокрі, вода капала зі стелі. Вони розмовляли з мешканкою квартири №5 ,залиття відбулося з причини зриву шлангу на пральній машинці. Двері були пофарбовані і після залиття фарба почала відшаровуватися. Було дуже вогко. Були залиті- коридор, зальна кімната, кухня ,спальня.

Аналогічні пояснення щодо залиття дав у суді свідок ОСОБА_9.

Свідок ОСОБА_11 також підтвердила у суді що вона разом з чоловіком після залиття квартири приходила та просушувала квартиру. Обвалилися шпалери , відшарувалася фарба на дверях, замокла проводка. До квартири дійсно приходив представник відповідачки ОСОБА_2 , занесли пакуночки поставили на поріг . Вони з чоловіком показали їм договір , але ті не стали підписувати і те що принесли забрали.

Свідок ОСОБА_12 повідомила суду, що вона після залиття викликала на місце події ОСОБА_1., а коли квартиру відкрили, там все було у воді , зі стелі крапала вода ,вони вигрібали воду мисками до обіду. Їй також відомо що відповідачка домовлялась з представником позивачки ,щоб пофарбувати після залиття.

Свідок ОСОБА_13 показав у суді, що він працює електриком у ПП «Квартал» і його викликали у квартиру ,щоб засвідчити факт непридатності електропроводки в квартирі позивачки після залиття і він засвідчив, що електропровідка була закладена у 60-х роках і потребує після залиття 100% заміни.

Положеннями ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

За правилами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст.1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст.22 ЦК України.

Відповідно до висновку №026 оцінщика ПП «Фірма «Інженер» про вартість проведення відновлювального ремонту квартири складеного 20.10.2014р. збиток, що був нанесений квартирі позивачки, завданий внаслідок залиття складає 6225,50 грн. (т.с.1,а.с.6-13).

У звязку з тим, що позивачка наполягає на сумі матеріального збитку, визначеного вищевказаним звітом ПП «Фірма «Інженер», а один із представників відповідачки заперечує щодо цього висновку ,то судом відповідно до положень ч.4 ст.10 ЦПК України сторонам було розяснено їх право заявити клопотання про призначення по справі експертизи. Кожна із сторін висловила думку, в якій відмовилась від проведення інших експертиз.

А тому справа розглядається за наявними у справі доказами.

Підстав ставити під сумнів правильність висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири складеного 20.10.2014р. ПП «Фірма «Інженер» у суду немає, оскільки зазначені в кошторисі найменування об'єктів у квартирі, що потребують ремонту, фактично відповідають пошкодженням в квартирі позивача, які були зазначені в акті про залиття від 25.07.2014р. та 10.10.2014року. Клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для з'ясування розміру матеріальних збитків, заподіяних позивачці внаслідок залиття її квартири, ні позивачка, ні її представник не заявляли, хоча суд, керуючись положеннями ст.10 ЦПК України, роз'яснив таке право. При цьому суд враховує, що представники відповідачки також не скористалися цим правом, напроти, представник позивачки ОСОБА_2 пропонував представнику позивачки відшкодувати шкоду у розмірі 6000 грн., що майже повністю відповідає визначеній оцінщиком ОСОБА_6 вартості відновлювального ремонту у розмірі 6225 грн.50 коп., який , як вона пояснила у суді, повністю відповідає завданій позивачці шкоді.

З фотографій та описаних візуальних досліджень експерта у висновку зазначено та описано пошкодження у двох кімнатах, коридорі, ванні, а також у кухні та туалеті. Оцінка проводилась до початку виконання ремонтних робіт у квартирі.

В суді спеціаліст-оцінщик ОСОБА_6, яка проводила оцінку, пояснила, що на час проведення дослідження вона врахувала усі пошкодження, які були наявні на той час у квартирі внаслідок затоплення, у тому числі і приміщення кухні, підлоги, пошкоджених матеріалів, які були у квартирі.

Представниками відповідачки у судовому засіданні не було надано зауважень, щодо неправильності проведених оцінщиком розрахунків , а оцінщик ОСОБА_6 підтвердила у суді усі надані нею розрахунки.

Отже, суд вважає, що загальний розмір збитків, заподіяних відповідачкою позивачці внаслідок залиття її квартири, яке трапилось 25.07.2014 року, складає 6225,50 грн., та підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки. Відтак, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог по завданій позивачці матеріальній шкоді у вищевказаному розмірі.

Згідно з ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обовязок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Доводи представника відповідачки про те, що у даному випадку був форс мажор не підтверджені належними та допустимими доказами у суді і тому не враховуються судом .

Посилання позивачки в уточненій позовній заяві на необхідність нарахування інфляційних втрат суд вважає безпідставними. Так, встановлені у законі положення ст. 625 ЦК України не розповсюджуються на правовідносини, що виникають у зв'язку із заподіянням шкоди і може застосовуватись лише при порушенні зобов'язання за договором. При цьому суд також враховує, що перелік об»єктів індексації грошових доходів міститься в ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», яка не передбачає можливість застосування індексу інфляції до сум відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири. Тому до стягнення підлягає сума 6225,50 грн. , а у стягненні нарахованої позивачкою суми з індексом інфляції суд повинен відмовити на збільшення цієї суми.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: … 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. За наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У судовому засіданні встановлено, що позивачці діями по залиттю квартири та бездіяльністю щодо відшкодування завданої шкоди відповідачкою спричинена моральна шкода, яка полягала у тому, що позивачка переживала та засмутилася з приводу залиття квартири. Позивачка була вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав, витрачати на це свій час та переживати. Всі ці обставини порушили її звичний спосіб життя та потребували від неї додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності. Таким чином, вимоги позивачки в цій частині також підлягають частковому задоволенню . Однак, розмір моральної шкоди, керуючись принципами розумності та справедливості, суд вважає доцільним зменшити і встановити у розмірі 1500 грн.

У пункті 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 „Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" міститься роз'яснення про те, що згідно із главою 8 розділу I ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Визначені ЦПК України види судових витрат є вичерпними, тому на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі, не може покладатися обов'язок нести інші витрати, не передбачені законодавством. Склад судових витрат по окремим його видам не є вичерпним. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно ЦПК. Зазначені витрати не є збитками в розумінні статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися як збитки. Тож посилання представника позивача у уточненому позові про те, що діями відповідачки було завдано збитки 4680,97 (т.с.1,а.с.248-249) повязані з оформленням документів для представництва інтересів у суді не ґрунтуються на законі та розглядаються судом з урахуванням того, що він у суді підтвердив належність цих витрат згідно раніше наданого суду розрахунку (т.с.1,а.с.156) до витрат повязаних із розглядом справи.

Як встановлено у ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Перелік цих витрат є виключним. Інші фактичні витрати учасників процесу, не передбачені у коментованій статті, до складу витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, не належать. Це, зокрема, витрати з оплати поштових відправлень; копіювання документів у справі як для себе, так і для осіб, які беруть участь у справі; витрати на придбання нормативних актів, пошук доказів тощо.

Виходячи з цих положень закону суд вважає , що заявлені позивачкою вимоги щодо судових витрат підлягають також задоволенню за правову допомогу на сумму 200 грн. ,яка підтверджена довідкою (т.с.1,а.с.131) та понесених судових витрат на оплату судового збору при подачі позову у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. за вимоги майнового характеру та 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. за вимоги немайнового характеру , які підтверджені квитанціями (т.с.1, а.с.1,2). Судом також встановлено, що за проведення заключення вартості завданої шкоди, позивачка сплатила 600 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 61 від 09.06.2009 року і підлягають стягненню з відповідачки.(а. с. 16).

В задоволенні інших вимог по стягненню витрат понесених позивачкою слід відмовити.

Сторони вважали надані ними докази достатніми.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 79- 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.22,23,1166,1167,1192,1193 ЦК України суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди з врахуванням індексації на індекс інфляції, моральної шкоди та судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) матеріальну шкоду, спричинену залиттям квартири у розмірі 6 255 (шість тисяч двісті пятдесят пять) грн. 50 коп., моральну шкоду у розмірі 1 500 (одна тисяча пятсот) грн. 00 коп. та судові витрати, а саме: за проведення оцінки у сумі 600 (шістсот) грн. 00 коп., витрати на правову допомогу у сумі 200 (двісті) грн. 00 коп., судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. за вимоги майнового характеру та 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. за вимоги немайнового характеру, а всього 9 042 (девять тисяч сорок дві) грн. 70 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Харченко