07.04.2016 Справа № 756/1363/16-ц
№756/1363/16- №2/756/2317/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.‚

при секретарі - Клімковській Х.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

У січні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 18.10.2005 року. Від вказаного шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачем.

Відповідач самоусунувся від своїх обов'язків по утриманню дітей, а тому позивач просила стягувати з ОСОБА_2 на її користь на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, алімети у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн.

Позивач позовну заяву підтримала та просила її задовольнити, обгрунтовуючи свою позицію тим, що знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною та не взмозі самостійно утримувати неповнолітнього сина.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти обов'язку батька сплачувати кошти на утримання дитини, при цьому не погоджувався із їх розміром. Подав до суду заперечення проти позовної заяви в яких пояснив, що на даний час не працює та не має змоги сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачем. Також вказував, що обов'язок по утриманню дитини покладається рівною мірою на обох батьків.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів, сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.06.1996 року, який розірвано 18.10.2005 року.

Від цього шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з позивачем

В судовому засіданні встановлено, що з 2013 року відповідач самоусунувся від своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, крім іншого, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

В судовому засіданні встановлено, що у ОСОБА_2 є також малолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 від іншого шлюбу, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2, який також потребує належного матеріального забезпечення.

Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Позивач обґрунтовуючи суму позову в 2 500 грн. щомісячних витрат безпідставно ототожнювала аліменти на утримання дитини із додатковими витратами та не змогла в судовому засіданні пояснити порядок здійснення цих розрахунків. Більше того, не заперечувала, що розмір її особистих доходів значно менший вказаної суми.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні сторонни дійшли порозуміння та домовленостей про необхідність отримання позивачем та можливість сплати відповідачем щомісячно на утримання дитини 900 грн.

Таким чином, враховуючи зазначене, домовленість сторін та надані в судовому засіданні докази і пояснення, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов частково та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина у розмірі 900 (дев'ятсот) грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Судовий збір з відповідача за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів підлягає стягненню в порядку ст. 88 ЦПК України в розмірі 551,20 грн. на користь держави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 141, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 10, 60, 79, 88, 158, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_1, зареєстрованого у АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 900 (дев'ятсот) грн., щомісячно починаючи з 28.01.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_1, зареєстрованого у АДРЕСА_1 в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денй строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Судя А.В.Шевчук