Провадження № 22-ц/773/12/16 Категорія: 27 Доповідач: Овсієнко А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Овсієнка А.А.,

суддів - Антонюк К.І., Грушицького А.І.

при секретарі Черняк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2013 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2015 року,

установила:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 22 червня 2015 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами вищевказаного заочного рішення суду.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати через неправильне застосування норм матеріального права та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про перегляд заочного рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

У зв'язку зі смертю відповідача ОСОБА_1 ухвалою апеляційного суду Волинської області від 21 квітня 2016 року на підставі ст.37 ЦПК України до справи в якості його правонаступників залучено спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду даної справи. І оскільки про причини своєї неявки зазначені особи суд не повідомляли, про відкладення розгляду справи не клопотали, то у відповідності з вимогами ст.305 ЦПК України колегією суддів було визнано за можливе апеляційний розгляд даної справи проводити за їх відсутності.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга частково підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції - зміні з наступних підстав.

Звертаючись до суду 09 січня 2015 року із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2013 року, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 952884 грн. 22 коп. заборгованості за кредитним договором, відповідач ОСОБА_1 покликався на те, що ані кредитних, ані будь-яких інших договорів з ПАТ «Західінкомбанк» він не підписував, а про заочне рішення суду дізнався лише в грудні 2014 року із ухвали апеляційного суду Волинської області.

Вважаючи дану обставину істотною для справи та такою, що не була і не могла бути йому відома на час розгляду справи, а отже - нововиявленою, просив вказане заочне рішення в даній справі скасувати.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із того, що наведена вище обставина не являється нововиявленою в розумінні ст.361 ЦПК України.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на дійсних обставинах справи та відповідних їм нормах чинного законодавства.

Так, згідно з ч.1 ст.361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно з ч.2 ст.361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

21) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

За змістом наведених норм процесуального закону нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.п.1, 2 ч.2 ст.361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 18 липня 2014 року, солідарно стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в користь ПАТ «Західінкомбанк» 952884 грн. 22 коп. заборгованості за кредитним договором, а також 3441 грн. судових витрат, по 1720 грн. 50 коп. з кожного (а.с.24-25, 95-96).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2014 року залишено без задоволення заяву відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд вищевказаного заочного рішення (а.с.51).

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що звертаючись 28 травня 2014 року до Луцького міськрайонного суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення відповідач ОСОБА_1 не заперечував факт укладення ним кредитного договору (а.с.29-31, 51).

Таким чином, обставина, на яку відповідач посилається у своїй заяві, як на нововиявлену, об'єктивно існувала і була відома відповідачу ОСОБА_1 ще до перегляду в апеляційному порядку вищевказаного заочного рішення.

Крім того, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідач ОСОБА_1 пропустив строк подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, оскільки про існування заочного рішення йому було відомо ще в травні 2014 року, що підтверджує подання ним заяви про перегляд заочного рішення (а.с.29-31), а із заявою про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами до суду звернувся лише 09 січня 2015 року (а.с.172), тобто зі спливом передбаченого ч.1 ст.362 ЦПК України місячного строку.

З огляду на вищевикладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що наведені відповідачем обставини не являються нововиявленими в розумінні ч.2 ст.361 ЦПК України та не містять передбачених законом підстав для перегляду ухваленого в даній справі заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2013 року.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.365 ЦПК України, розглянувши заяву про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Однак, всупереч вимогам наведеної вище норми процесуального закону, у резолютивній частині своєї ухвали від 22 червня 2015 року суд першої інстанції помилково зазначив про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами замість залишення такої заяви без задоволення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 слід задовольнити частково та змінити ухвалу суду першої інстанції, виклавши абзац перший її резолютивної частини в наступній редакції: «Залишити без задоволення заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2013 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення кредитної заборгованості».

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2015 року в даній справі змінити.

Викласти абзац перший резолютивної частини даної ухвали в наступній редакції:

«Залишити без задоволення заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2013 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості».

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді