Провадження №2/485/198/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

секретаря - Шеремет Ю.Є.,

за участю позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2016 року позивачка звернулася в суд з даним позовом. В заяві зазначила, що з 12 квітня 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. В силу різності характерів подружнє життя не склалося, що призводило до частих сварок та суперечок. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе, а тому просить шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як вони не можуть дійти згоди з приводу ведення спільного господарства, в зв'язку з чим постійно виникають конфлікти та суперечки. Вони вже рік проживають окремо, примирення є неможливим.

Відповідач позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Ствердив, що з квітня 2015 року вони з позивачкою припинили подружні стосунки, заходів до примирення вживати не бажає.

Дослідивши докази, суд встановив наступне.

Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу припинення шлюбу.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 квітня 2014 року, про що Афанасіївською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області внесено актовий запис про шлюб за №2 та видано відповідне свідоцтво (а.с.3).

Від подружнього життя сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.4-5), які проживають разом з позивачкою (а.с.6).

Спільне життя в сторін не склалося за не досягнення згоди щодо ведення спільного господарства, з квітня 2015 року сторони однією сім'єю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, примиритися категорично не бажають.

Спору про поділ спільного майна та місця проживання дітей між сторонами немає.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, примирення між ними не є можливим за категоричної позиції обох сторін про розірвання шлюбу, а тому збереження даної сім'ї не відповідало б інтересам сторін, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України.

Відповідно до ст.113 СК України до задоволення підлягає також вимога позивачки про залишення їй прізвища «ОСОБА_1».

На підставі ст.88 ч.1 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь позивачки.

Керуючись ст.ст.10,60,212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовільнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12 квітня 2014 року Афанасіївською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області (актовий запис №2) - розірвати.

Залишити ОСОБА_1 після реєстрації розірвання шлюбу прізвище - «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області, через Снігурівський районний суд Миколаївської області, протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ