УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Вакал Н. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву публічного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» про виправлення описки в рішенні Бердянського міськрайонного суду від 04 березня 2015 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» звернулось до суду із заявою про виправлення описки в рішенні Бердянського міськрайонного суду від 04 березня 2015 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в якому зазначило, що в резолютивній частині рішення суду невірно вказано суму судового збору 121,80 грн., а повинно бути зазначено 243,60 грн. Заявник просив виправити зазначену описку.

Представник ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» в судовому засіданні заяву підтримав і просив її задовольнити.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась без поважних причин, про розгляд справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ч. 5 абз. 5 ст. 74 ЦПК України.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені в рішенні описки чи арифметичні помилки.

Із матеріалів справи видно, що ухвалою судді Бердянського міськрайонного суду від 06 жовтня 2014 року у прийнятті заяви ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання відмовлено (а.с.3).

Посилаючись на зазначену обставину ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та долучило до нього квитанцію про сплату судового збору в сумі 121,80 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 04.03.2015 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості стягнуто з відповідача на користь позивача 5253,51 грн. заборгованості за послуги з теплопостачання. Крім того, зазначеним рішенням суду стягнуто з відповідача на користь позивача 121,80 грн. судового збору, які оплачені ним при зверненні з позовом до суду (а.с.1).

За ч. 2 ст. 99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасуванні судового наказу внесена сума судового збору не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Позивачем при зверненні з позовом до суду не долучено до позовної заяви оригінал або копію документу про сплату судового збору за подання заяви про видачу судового наказу.

Виходячи з вимог цивільно-процесуального законодавства України розмір судових витрат входить до предмету доказування по справі. На підтвердження сплати судового збору позивач повинен надати суду платіжний документ, який відповідає вимогам ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Позивачем не надано суду доказів сплати 121,8 грн. судового збору за подання заяви про видачу судового наказу, а тому судом вирішено питання про стягнення судових витрат тільки у вигляді судового збору, який оплачено ним при зверненні з позовом до суду, оскільки ст. 60 ч. 4 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин у судовому рішенні від 04.03.2015 року судом не допущено описки, а тому підстави для їх виправлення відсутні.

Крім того, слід зауважити, що статтею 220 ЦПК України передбачено, що якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат, то за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи може ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 60 ч.4, 99 ч.2, 219 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя