Справа № 128/3766/15-ц Провадження № 22-ц/772/1574/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 5Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Жданкіна В.В., Марчук В.С.

при секретарі Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану його представником ОСОБА_3, на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 24 березня 2016 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення його позову до ОСОБА_4, за участю третьої особи без самостійних вимог Громадської організації «Садівничо-дачне товариство «Писарівський», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач ОСОБА_4 чинить перешкоди у користуванні його криницею, яка знаходиться на його земельній ділянці № 12 у с. Писарівка Вінницького району Вінницької області, шляхом самовільного користування нею, пошкодженням замків на криниці тощо, тому, позивач просив усунути перешкоди у користуванні його криницею шляхом заборони ОСОБА_4 користуватись нею.

У березні 2016 року ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення даного позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії, які перешкоджають користуванню вказаною криницею, та зобовязати відповідача негайно зняти із цієї криниці встановлений нею замок.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 24 березня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із цією ухвалою представник ОСОБА_2 ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, в апеляційній сказі просить її скасувати та постановити увалу, якою питання щодо забезпечення позову передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його рішення.

Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив із того, що вимоги цієї заяви та самі позовні вимоги є тотожними, і задоволення заяви фактично призведе до вирішення спору по суті, а також, що невжиття таких заходів забезпечення позову не може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Із такими висновками суду погодитись на можна з огляду на наступне.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Окрім інших, ст. 152 ЦПК України передбачено такі види забезпечення позову як: заборона вчиняти певні дії, встановлення обовязку вчинити певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 152 ЦПК України).

Верховний Суд України у постанові Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд першої інстанції лише формально постався на те, що невжиття заходів забезпечення позову не може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, не мотивувавши підстав з яких він дійшов до такого висновку.

Висновки суду про недоцільність задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки це призведе до вирішення справи по суті, є необґрунтованими тому, що фактично зроблені без зясування обсягу позовних вимог та вимог самої заяви про забезпечення позову, які за своїм змістом та суттю не є тотожними. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просив суд усунути перешкоди у користуванні його криницею шляхом заборони ОСОБА_4 користуватись нею, а у вказаній заяві заявлено вимоги забезпечити цей позов шляхом заборони відповідачу ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії, які перешкоджають користуванню вказаною криницею як єдиним джерелом питної води на ділянці позивача, інваліда першої групи, та зобовязати відповідача негайно зняти із криниці встановлений нею замок. І такі, заявлені позивачем, види забезпечення позову узгоджуються із положеннями п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, і не тільки безпосередньо стосуються предмету позову, забезпечать охорону спірного майна на час розгляду справи в суді та гарантують реальне виконання рішення в разі задоволення позовних вимог, а й надають можливість сімї позивача користуватись питною водою.

За таких обставин, оскаржувану ухвалу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України необхідно скасувати, а питання щодо забезпечення позову у зазначеній цивільній справі за вказаною заявою передати на новий розгляд у суд першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 312, 315, 319, 324 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану його представником ОСОБА_3 задовольнити, ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 24 березня 2016 року скасувати. Питання щодо забезпечення позову у зазначеній цивільній справі за вказаною заявою передати на новий розгляд у суд першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : В.В. Жданкін

ОСОБА_5