Справа № 192/686/16-ц
Провадження № 2/192/139/16
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

"02" березня 2016 р. Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 20 січня 2016 року в загальній сумі 169449 гривень 61 копійка.

У поданій до суду разом з позовною заявою заяві про забезпечення позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить вжити заходів забезпечення позову шляхом: накладення арешту на нерухоме майно у вигляді житлового будинку, розташованого по вул. Суворова,55 в с.Сурсько-Михайлівка Солонянського району Дніпропетровської області, який належить ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1); заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, в межах суми стягнення; направлення до Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України заяви про реєстрацію обтяжень на зазначене нерухоме майно та обмежити відповідача ОСОБА_2 у праві виїду за межі України до виконання своїх зобовязань, заборонивши відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб видачу паспорта відповідачу, а адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів/ проїзних документів, обмежити відповідача у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, посилаючись на обґрунтування заяви на те, що відповідач, який тривалий час не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, щоб не задовольняти вимоги кредитора по виконанню зобовязань за кредитним договором, може в будь-який момент вчинити дії щодо передачі третім особам права власності на належне йому майно і кошти, переховувати його від банку й державної виконавчої служби, а також проводити інші операції з майном для позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за рахунок належного відповідачеві майна. Крім цього, відповідач може використовувати такий спосіб ухилення від виконання зобовязань як виїзд за межі України, а це унеможливить реальне виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а відповідно до п.2 ч.2 ст. 151 ЦПК України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNH4KS93770262 від 10 лютого 2006 року в сумі 169449 гривень 61 копійка, при цьому зазначили, що загальний розмір якої станом на 20 січня 2016 року становить 178775 гривень 56 копійок, в тому числі 9204 гривні 08 копійок - заборгованість за кредитом, 54965 гривень 99 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 114605 гривень 49 копійок - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, та від якої відраховується сума у розмірі 17871 гривня 17 копійок, яка була стягнута з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовим наказом Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2009 року, у звязку з чим різниця становить - 160904 гривні 39 копійок, а також штраф в сумі 500 гривень (фіксована частина) та в сумі 8045 гривень 22 копійки (процентна складова), при цьому в позовній заяві взагалі не зазначено, що саме було стягнуто з відповідача за судовим наказом, тобто складові проведеного стягнення, що входять до суми заборгованості, якупрохає стягнути позивач з відповідача за даним позовом, в тому числі не зазначено ні розмір основного боргу - заборгованості по тілу кредиту, по відсотках, як не зазначено і розмір заборгованості по нарахованій пені та за який саме період дана пеня нарахована позивачем, що свідчить про спірність її розміру.

Заява про забезпечення даного позову не обґрунтована відповідно до вимог ст.151 ЦПК України, оскільки як не зазначено в заяві про забезпечення позову, так і до заяви не надано і будь-яких доказів вартості майна, щодо якого прохають застосувати забезпечення позову, що перешкоджає перевірити співмірність вартості нерухомого майна розміру позовних вимог, з яких основну сума складає пеня - 114605 гривень 49 копійок, в той час як з розміром основного боргу по тілу кредиту з позовної заяви та доданих до неї розрахунків, в якому не враховані суми стягнуті за судовим наказом, взагалі визначитись на стадії відкриття провадження у справі та розгляду заяви про забезпечення позову не можливо.

З урахуванням зазначеного та з урахування посилання позивача тільки на те, що існує ризик відчуження чи передачі іншим способом боржником належного йому майна третім особам не дає суду підстав для вжиття заходів забезпечення позову, в тому числі шляхом накладення арешту на майно, тим самим безпідставно позбавити власника права користування та розпорядження цим майном до вирішення по суті цивільно-правового спору. Крім цього, є безпідставними і вимоги позивача щодо обмеження відповідача у праві виїзду за межі України, оскільки відсутні будь-які обєктивні підстави вважати, що відповідач умисно ухиляється від виконання зобовязань за кредитним договором та має такі наміри з метою ухилення від виконання зобовязань перед позивачем виїхати з України.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження майна, як і обмеження відповідача у праві виїзду за межі України, до розгляду позову по суті є необґрунтованою на законі, а необхідність забезпечення позову не вмотивована, в звязку з чим в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151-153 України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: