АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Черненкової Л.А., Пономарь З.М.

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю третіх осіб: публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Орлова Олега Анатолійовича про визнання договору іпотеки недійсним та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з уточненим в ході розгляду справи позовом до відповідача, посилаючись на те, що у листопаді 2013 року з отриманих від ПАТ КБ «ПриватБанк» претензій, йому стало відомо, що 19 грудня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та його дружиною ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній надано кредит в сумі 26 925,86 доларів США зі строком повернення 19 грудня 2022 року. Того ж дня, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки. В іпотеку було передано житловий будинок АДРЕСА_1

Окрім того зазначив, що відповідач розпорядилася його власністю без його відома, оскільки при укладенні договору іпотеки від 19 грудня 2007 року, він своєї письмової згоди не надавав, а тому договір іпотеки має бути визнаний недійсним, а данні про заборону на нерухоме майно та запис про іпотеку, підлягають скасуванню.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 січня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, укладений 19 грудня 2007 року між ПриватБанк та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловим О.А. та зареєстрований в реєстрі заборон за №303.

Скасовано у Єдиному державному реєстрі заборон, відчуження об'єктів нерухомого майна данні про заборону на нерухоме майно № НОМЕР_1, яка зареєстрована 07 лютого 2008 року на підставі договору іпотеки приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловим О.А.

Скасовано у Державному реєстрі іпотек запис про іпотеку № НОМЕР_2, накладений 07 лютого 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловим О.А (а.с. 23-25).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що предметом іпотеки за оспорюваним позивачем договором іпотеки є майно, яке перебуває в його з іпотекодавцем спільній сумісній власності, передане в іпотеку без згоди позивача, тобто при укладенні договору іпотеки було допущено порушення вимог ст. 369 ЦК України, ст. 65 СК України, а тому є підстави для визнання договору іпотеки недійсним.

Проте з такими висновками повністю погодитись не можна.

Судом установлено, що з 26 грудня 2001 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання у 2007 році відповідач придбала за договором купівлі-продажу житловий будинок АДРЕСА_1

19 грудня 2007 року ОСОБА_3 уклала з ПриватБанк кредитний договір №DNUHGA на суму 26 925,86 доларів США зі строком повернення 19 грудня 2022 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 19 грудня 2007 року відповідач уклав з банком договір іпотеки серії ВКВ №993494. Предметом іпотеки є житловий будинок АДРЕСА_1

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України визначено, що суд під час проведення попереднього судового засідання вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Отже, якщо з матеріалів справи вбачається, що склад осіб, які беруть участь у справі, має бути інший, суд з урахуванням вищенаведеного повинен вчинити дії, які від нього вимагає положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи у суді першої інстанції проведено з порушенням наведених вимог закону, оскільки до участі у справі судом не було залучено іпотекодержателя спірного житлового будинку ПАТ КБ«ПриватБанк» за договором іпотеки, укладеним 19 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_3 на забезпечення виконання останньою кредитного зобов'язання.

З огляду на викладене, порушення судом при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 130 ЦПК України) унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому рішення суду першої інстанції не може вважатись законним і обґрунтованими та в силу ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - задовольнити.

Заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 січня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю третіх осіб: публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Орлова Олега Анатолійовича про визнання договору іпотеки недійсним та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Л.А. Черненкова

З.М. Пономарь