Справа № 530/518/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

06.06.2016 року місто Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Демянченка С.М.

при секретарі Тараненко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Миколайовича до ОСОБА_2 сільської ради Зіньківського району Полтавської області про розірвання договору оренди землі,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Зіньківського району Полтавської області про розірвання договору оренди землі.

З позову ОСОБА_3 вбачається, що 26.01.2006 року рішенням 20 сесії четвертого скликання Бірківськогої сільської ради Зіньківського району Полтавської області ОСОБА_3 передано в оренду земельну ділянку площею 0.0701 га. терміном на 49 років, для комерційного використання ( роздрібної торгівлі та комерційних послуг). 01.02.2006 року ОСОБА_3 уклав з ОСОБА_2 сільською радою Зіньківського району Полтавської області в особі голови сільської ради ОСОБА_4 договір оренди земельної ділянки відповідно до якого сільська рада передала ОСОБА_3 у строкове платне користування земельну ділянку площею 0.0701 га. кадастровий № :01:005:0008, яка знаходиться на території села Бірки Зіньківського району Полтавської області, договір зареєстровано у Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії центру ДЗК при Держкомземі України від 29.11.2006 року № 60. У грудні 2010 року позивач звернувся до державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб підприємців із заявою про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Згідно повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця від 10.03.2016 року № 635 30.05.2011 року внесено запис № 5000635 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ОСОБА_3 як фізичної особи-підприємця. Позивач вказує на те, що з 30.05.2011 року він припинив підприємницьку діяльність і зазначена земельна ділянка ним не використовується, але відповідач у розірвання договору оренди земельної ділянки відмовив. В звязку з вищевикладеним позивач ОСОБА_3 звернувся з позовом до суду в якому просив суд розірвати договір оренди землі від 01.02.2006 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 сільською радою Зіньківського району Полтавської області площею 0.0701 га., кадастровий №:01:005:0008, яка знаходиться на території села Бірки Зіньківського району Полтавської області, зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП Центр ДЗК при Держкомземі України від 29.11.2006 року за № 60.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, послався на обставини викладені в позовній заяві. Представники відповідача ОСОБА_2 сільської ради Зіньківського району Полтавської області ОСОБА_5, ОСОБА_6 позовні вимоги не визнали, вважає їх безпідставними.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_3, представників відповідача ОСОБА_2 сільської ради Зіньківського району Полтавської області ОСОБА_7, ОСОБА_6 оглянувши в судовому засіданні оригінал договору оренди землі від 01.02.2006 року, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи на засадах змагальності та диспозитивності, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 Миколайовича до ОСОБА_2 сільської ради Зіньківського району Полтавської області про розірвання договору оренди землі задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.57 ЦПК).

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився 30.03.1959 року в селі Романівка Зіньківського району Полтавської області ( а.с.5). 01.02.2016 року між ОСОБА_2 сільською радою Зіньківського району Полтавської області в особі голови сільської ради ОСОБА_4, як орендодавцем, та ОСОБА_1 Миколайовичем, як орендарем був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0.0701 га., кадастровий № :01:005:0008, яка знаходиться на території села Бірки Зіньківського району Полтавської області, для ведення комерційної діяльності (роздрібної торгівлі та комерційних послуг) строком на 49 років,який зареєстровано у Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії центру ДЗК при Держкомземі України від 29.11.2006 року № 60 (а.с.6-7). Пунктом 5 вказаного договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 18688.66 грн. Пунктом 9 договору сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі та розмірі: 932.33 грн. на рік. У пункті 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно до 20 числа поточного місяця,але не пізніше 15 листопада поточного року. З акту прийому передачі земельної ділянки вбачається, що орендодавець ОСОБА_2 сільська рада Зіньківського району Полтавської області передала, а орендар ОСОБА_3 прийняв земельну ділянку площею 0.0701 га., що розташована на території села Бірки Зіньківського району Полтавської області ( а.с.10). 26.01.2006 року рішенням 20 сесії четвертого скликання ОСОБА_2 сільської ради Зіньківського району Полтавської області вирішено передати ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0.0701 га. на умовах оренди терміном на 49 років, призначену для комерційного використання (роздрібної торгівлі та комерційних послуг), орендна плата в рік становить 932 грн.33 коп.(а.с.12). З повідомлення державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 10.03.2016 року вбачається, що 30.05.2011 року внесено запис № 5000635 про припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (а.с.13). Відповідно повідомлення ОСОБА_2 сільської ради Зіньківського району Полтавської області від 04.03.2016 року на земельну ділянку площею 0.0701 га., що розташована на території села Бірки Зіньківського району Полтавської області, знаходиться капітальна будівля (магазин одноповерховий, цегляний), яка перебуває у користуванні ОСОБА_3, розірвання договору оренди унеможливлює процес віднесення даної земельної ділянки до земель запасу ОСОБА_2 сільської ради Зіньківського району Полтавської області та подальшу її передачу у користування іншій особі, а тому розірвати договір з підстав припинення ОСОБА_3 підприємницької діяльності немає підстав ( а.с.14).

Взаємовідносини, що склалися урегульовані слідуючими нормами законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі»(у редакції станом на час укладення договору) визначено, що істотними умовами договору оренди землі є об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Ст.32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ст.13 Конституції України Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до ст.60 Конституції України за віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу настає юридична відповідальність. Проаналізувавши надані позивачем докази, суд виходить з наступного право на позов у матеріальному розумінні це право позивача вимагати від суду задоволення позову.

Згідно з пунктом 9,11 договору плата за землю вноситься орендарем щомісячно до 20 числа поточного місяця, але не пізніше 15 листопада поточного року у грошовій формі у розмірі 1 грн.33 коп. за 1 кв. м. і становить 932 грн.33 коп. Пунктом 13 договору орендна землі плата за землю переглядається щорічно у разі зміни умов господарювання передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів у тому числі внаслідок інфляції. Погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, зміна коефіцієнта інфляції нормативної грошової оцінки земель, в інших випадках передбачених законом.

Пункт 289.1 статті 289 ПК України визначає, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, зокрема з договорів та інших правочинів. Згідно зі статтею 759 Цивільного кодексу України за договором оренди наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Договір оренди є оплатним, оскільки наймодавець за виконання своїх обов'язків з передачі майна наймачеві має отримати від останнього зустрічне виконання у вигляді сплати орендних платежів, отже договір оренди є двостороннім, оскільки в ньому наявні два зустрічні обов'язки обов'язок наймодавця передати майно в користування наймачеві та обов'язок наймача вносити орендну плату. За змістом статті 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Положеннями частин першої та другої статті 651 Цивільного кодексу України унормовано, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Із цими положеннями кореспондується норма частини першої статті 188 Господарського кодексу України, якою також встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини першої, другої статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладання договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Як визначено частиною першою статті 15 Закону України "Про оренду землі" однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Орендна плата за землю відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі" - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Згідно з підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування земельних ділянок, що перебувають у власності або в користуванні, є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації,визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1.ст. 14 Податкового Кодексу унормовано, що за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності орендар вносить орендодавцеві орендну плату, яка є однією з форм загальнодержавного податку - плати за землю. За змістом пункту 288.5 статті 288 цього ж Кодексу орендна плата встановлюється у договорі оренди з урахуванням мінімальних та граничних обмежень її розміру але не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки. За змістом пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України і частини першої статті 13 Закону України "Про оцінку земель" для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка за приписами статті 1 названого Закону являє собою капіталізований рентний дохід, тобто дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами. Таким чином, Закон прямо вказує на те, що розмір земельного податку та орендної плати за користування земельними ділянками державної або комунальної власності знаходиться у прямому відношенні із розміром нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Оскільки, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, то зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. Разом з тим за приписами пунктів 34 та 35 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України. Положеннями статті 144 Конституції України та статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Отже, у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін щодо ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть бути не взяті судом до уваги лише у разі скасування такого рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи договір оренди земельної ділянки укладено на 49 років підстав припинення дії даного договору передбачених ст.31 Закону України Про оренду землі не встановлено. Відтак, беручи до уваги те, що укладений між сторонами договір передбачає можливість зміни розміру орендної плати у випадках, передбачених законодавством, а орендна плата за земельну ділянку державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленого умовами договору. Відповідно до статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється зокрема у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Згідно зі статтею 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, питання щодо припинення спірного договору оренди землі урегульовано п.37-38 самого договору. Всі умови, що включені до тексту договору і який підписали сторони складають зміст цього правочину. Ці умови є індивідуальним регулятором відносин між сторонами. Укладання договору є юридичним фактом, унаслідок якого на відносини між його сторонами поширюється також дія нормативного регулятора - відповідних норм цивільного і господарського права. Ст. 629 Цивільного Кодексу України відповідно до якої договір є обов'язковим для виконання сторонами, усуває будь-які сумніви щодо юридичного значення умов договору: вони є юридично обов'язковими, а цивільні права, що ґрунтуються на умовах договору, підлягають захисту в тій же мірі і в той же спосіб, що і права, які прямо передбачені актами цивільного законодавства або випливають із них. Так відповідно до пункту 37 договір оренди землі припиняється у разі розірвання договору у встановленому порядку. В пункті 38 спірного договору оренди землі сторони обумовили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та законодавством України, у разі випадкового знищення чи пошкодження орендованої земельної ділянки. яке істотно перешкоджає її використанню , а також на підставах, встановлених законом. Зазначений пункт договору кореспондується із положеннями статті 32 Закону України "Про оренду землі".

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на земельній ділянці площею 0.701 га. кадастровий № :01:005:0008, яка знаходиться на території села Бірки Зіньківського району Полтавської області, для ведення комерційної діяльності (роздрібної торгівлі та комерційних послуг) знаходиться обєкт нерухомого майна, а саме магазин (одноповерховий, цегляний), договір оренди земельної ділянки від 01.02.2016 року укладений між ОСОБА_2 сільською радою Зіньківського району Полтавської області в особі голови сільської ради ОСОБА_4, як орендодавцем, та ОСОБА_1 Миколайовичем, строком на 49 років, тому розглядаючи даний спір ОСОБА_3 не доведено наявності підстав для розірвання договору оренди в судовому порядку, передбачених ст.38 спірного договору. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином доводи позивача не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на переоцінці доказів та спростовуються наведеними установленими судом обставинами справи, крім цього суд критично оцінює посилання позивача на те, що він припинив підприємницьку діяльність, є інвалідом другої групи та відсутністю коштів для сплати орендної плати.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 15, 21, 30, 31, 30 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 629, 632, 638, 759 ЦК України, ст.13,60 Конституції України,ст.73 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні,п.п.271.1.1 п. 271.1 ст. 271,п.п. 14.1.136 п. 14.1.ст. 14,пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України , суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Миколайовича до ОСОБА_2 сільської ради Зіньківського району Полтавської області про розірвання договору оренди землі укладеного між ОСОБА_2 сільською радою Зіньківського району Полтавської області в особі голови сільської ради ОСОБА_4, як орендодавця та ОСОБА_1 Миколайовичем, як орендарем від 01.02.2006 року, площею 0.0701 га., кадастровий № :01:005:0008, яка знаходиться на території села Бірки Зіньківського району Полтавської області для ведення комерційної діяльності (роздрібної торгівлі та комерційних послуг) строком на 49 років, який зареєстровано у Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії центру ДЗК при Держкомземі України від 29.11.2006 року № 60 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 Миколайовича ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору на користь: одержувач УДК в Зіньківському районі, код утримувача 38019788, рахунок 0121, банк отримувача: ГУДКУ у Полтавській області, МФО 831019 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст виготовлено 06.06.2016 року.

Суддя -