Справа №592/5768/13-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/459/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

02 березня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Криворотенка В. І. , Лузан Л. В. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4

на ухвалу Ковпаківського районного суду м.Суми від 25 січня 2016 року про забезпечення позову за заявою ОСОБА_5

у цивільній справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_7,

про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и л а :

31 травня 2013 року ОСОБА_5 та ОСОБА_8С. звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_4 третя особа - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_7, про визнання права власності в порядку спадкування.

21 січня 2016 року до Ковпаківського районного суду м.Суми з додатковою позовною заявою звернулися ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_7 про визначення права власності в порядку спадкування на 3/20 частини майна.

21 січня 2016 року позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке заявлене як спірне спадкове до поділу та знаходиться за адресою: м.Суми, вул.Засумська, 81, корп.2. В обґрунтування заяви зазначала, що відповідач ОСОБА_3 не бажає в добровільному порядку вирішити питання про поділ спадкового майна, фактично користується всім майном, не дає можливості потрапити в домоволодіння за вищевказаною адресою, перешкоджає користуванню спадковим майном.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 25 січня 2016 року заява ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволена.

Накладений арешт на майно, яке знаходиться в домоволодінні за адресою: м.Суми, вул.Засумська, 81, корп. 2, а саме: диван (3 шт.) в кімнатах: 2-5, 1-9, 2-7; софу (1 шт.) в коридорі 2-1; крісла (2 шт.) - в кімнаті 1-9; столи (4шт.) в кімнатах 2-5 2 шт., 1-9, в кухні 2-3; стільці (4 шт. ) в кімнаті 1-9; меблеві горки (2шт.) в кімнатах 2-5; 1-9; набір кухонної меблі (стінка) з вбудованою технікою (в тому числі: газову плиту, мийку) в кухні 2-3; ковдри (5 шт.) в кімнатах:2-5, 1-9, 2-7, 2-6, в коридорі 2-1; ліжко в кімнаті 2-6; шафу для огляду (2 шт.) в кімнаті 2-7; холодильник (2шт.) в приміщеннях: 2-8, 2-3; пилосос (1шт.) в кімнаті 2-3; телевізор (1шт.) в кімнаті 2-5; люстри (5 шт.) в кімнатах: 2-5, 1-9, 2-3 (2шт.), 2-6; бра (3шт.) в приміщенні 2-1; карнизи ковані (4 шт.) в кімнатах: 2-5, 1-9; дзеркало велике коридорне в деревяній рамі (1шт.) приміщенні 2-1, а також на другому поверсі: диван (1шт.); телевізор Ж/К (1шт.); гарнітур для спальні (ліжко, трюмо с дзеркалом, шафу для одягу).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу про забезпечення позову та ухвалити нову, якою у забезпеченні позову відмовити та стягнути з ОСОБА_5 на її користь витрати по сплаті судового збору.

При цьому зазначає, що судом при постановленні оскаржуваної ухвали не був встановлений факт наявності майна, на яке накладений арешт. Судом не встановлений факт належності на праві власності спадкодавцю арештованого майна, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів того, що арештоване майно входить до спадкової маси. Також вважає, що суд при постановленні оскаржуваної ухвали не пересвідчився, чи дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також не зясував дані про її особу та про особу її неповнолітнього сина, які б свідчили про направленість їхніх дій, направлених на створення перешкод щодо виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3, її представника ОСОБА_9, які апеляційну скаргу підтримують з мотивів у ній викладених, перевіривши ухвалу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду - залишенню без змін.

Задовольняючи заяву ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою, оскільки між сторонами виник спір з приводу рухомого майна, тому невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити або ж взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Так, відповідно до частин 1,3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.3 ч.1 та ч.3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалене тільки у відповідності до заявлених вимог. Отже, конкретний вид забезпечення позову повинен застосовуватися у разі необхідності та бути співмірним із заявленими вимогами.

У відповідності з абз. 2 п. 1, абз. 1, 3 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду).

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір з приводу рухомого майна, яке в будь-який час може бути реалізоване, а тому, суд обґрунтовано застосував заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на це майно.

Не можливо погодитись з доводами апеляційної скарги щодо належності цього майна виключно відповідачці, оскільки це питання стосується розгляду справи по суті, а не процесуального питання забезпечення позову.

Оскаржувана ухвала суду постановлена з дотриманням порядку, визначеному у ст.209 ЦПК України, містить мотиви, яких суд дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення про визнання права власності на майно.

За таких обставин доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали, постановленої з дотриманням норм процесуального права.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

У відповідності до ст. 312 ЦПК України розглядаючи скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.1, 312 ч.1п.1, 313, 314 ч.1п.4, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м.Суми від 25 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -