Провадження № 2-о/641/93/2016 Справа № 641/3555/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Онупко М.Ю.,

за участю секретаря - Нагорної М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Комінтернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити юридичний факт, а саме, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла в м. Донецьк 27 лютого 2016 року.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 посилається на те, що він разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 мешкав в АДРЕСА_1. Коли за вказаним їх місцем проживання розпочалася антитерористична операція він переїхав до м. Харкова та 29.11.2014 року був взятий на облік, як особа переміщена з тимчасово окупованої території. Заявник був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Його дружина залишалася мешкати в м. Донецьк у звязку зі поганим станом здоровя, а в січні 2016 року стан її здоровя різко погіршився. 27.02.2016 року дружина заявника померла. Заявник разом зі своєю донькою поховав дружину в м. Донецьк та отримав свідоцтво про смерть № 023544 від 01.03.2016 року.

Пізніше заявник звернувся до Комінтернівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції з метою державної реєстрації смерті дружини ОСОБА_2, однак йому було відмовлено, у звязку з тим, що документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Також зазначив, що встановлення факту смерті необхідно йому для отримання свідоцтва про смерть дружини та його державної реєстрації, а в подальшому для оформлення спадщини.

Враховуючи вищевикладене заявник був вимушений звернутися з заявою про встановлення факту смерті до суду.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву про встановлення факту смерті підтримав та, посилаючись на обставини викладені в заяві, просив задовольнити його вимоги.

Представник заінтересованої особи Комінтернівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, свідків суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

На обґрунтування обставин, викладених у заяві, заявником до матеріалів справи надано наступні докази.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу Серія І-НО № 374995 виданого 04.08.1973 року Старомминовської сільської ради В-Новоселковського району в Донецькій області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 (після укладення шлюбу присвоєне прізвище ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрували шлюб 04.08.1973 року, актовий запис №22 (а.с. 8).

Згідно до відмітки в паспорті громадянина України Серія ВВ №227072 виданого Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій обл., 30.12.1997 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, також згідно до відмітки в копії паспорту громадянина України Серія ВВ №227073 виданого Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій обл., 30.12.1997 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 5, 7).

Довідкою № НОМЕР_1 від 28.11.2014 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції підтверджується, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 перемістився з тимчасово окупованої території до м. Харків та зареєстровано місце перебування за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 6).

Як вбачається з довідки про причину смерті (до форми № 106/у № 309) від 27.02.2016 року ОСОБА_2, померла 27.02.2016 року у звязку з раком яєчників. Вказана довідка посвідчено печаткою «Донецької Народної Республіки» (а.с. 14).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 309, виданого Комунальною установою «ЦПЗП №3 м. Донецьк» 29.02.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, померла 27.02.2016 року в державі «Донецька Народна Республіка», АДРЕСА_3. Вказане лікарське свідоцтво посвідчене печаткою Донецької Народної Республіки (а.с. 14).

З свідоцтва про смерть № 023544 від 01.03.2016 року, яке посвідчене печаткою Донецької Народної Республіки вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, померла 27.02.2016 року (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про поховання № 154997 ОСОБА_1, який є користувачем сімейного заховання 29.02.2016 року на ділянці №23 ряд №3 місце №28,29 на кладовищі «Донецьке море», яке розташоване в м. Донецьк по вул. Одеській здійснив поховання померлої ОСОБА_2 (а.с. 19).

19.04.2016 року листом № 766/09-04-05 Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 відмовлено у проведенні державній реєстрації смерті ОСОБА_2, яка померла 27.02.2016 року в м. Донецьк Калинінського району, оскільки заявником подано документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 13).

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що заявник та померла ОСОБА_2 є її батьками. Раніше вони мешкали в м. Донецьк, після початку антитерористичної операції батько, як переселенець переїхав до м. Харкова, а вона та мати залишалися мешкати в м. Донецьк. Її мати хворіла на онкологічне захворювання, та в січні 2016 року їй стало гірше, у звязку з чим батько повернувся в м. Донецьк та почав проживати разом з матірю. 27.02.2016 року приблизно о 20 год. 30 хв. її матері стало погано, у звязку з чим їй зателефонував батько та попросив приїхати, також він викликав швидку. Коли вона приїхала до батьків її мати була ще жива. Однак невдовзі вона померла вдома за адресою: АДРЕСА_4. Після смерті її матері приїхала міліція та черговий лікар терапевт, які встановили факт смерті.

Також вказала, що вона була присутня на похоронах матері, яка була похована 29.02.2016 року в м. Донецьк на міському кладовищі.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з заявником, та донька заявника ОСОБА_4 є його співробітником. 28.02.2016 року він домотав заявнику з організацією поховання його дружини. 29.02.2016 року відбулися похорони дружини заявника, вона була похована на кладовищі «Донецьке море». Також зазначив, що йому відомо, що дружина заявника померла 27.02.2016 року вдома за адресою: АДРЕСА_5.

Суд не має підстав для сумніву стосовно об'єктивності пояснень цих свідків, у звязку з тим, що вказані особи не зацікавлені в наслідках розгляду цієї справи і їх пояснення об'єктивно співвідносяться з іншими доказами по справі.

У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 257-1 ЦПК України.

Так, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Згідно ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

У відповідності до приписів Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 N 545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 р. за N 1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров'я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров'я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Факт, який просить встановити заявник, має для нього юридичне значення, оскільки встановлення факту смерті його дружини є підставою для державної реєстрації смерті, оформлення спадкових прав.

Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги відсутність протиріч в місці та даті смерті ОСОБА_2, померлої 27.02.2016 року в м. Донецьк, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10,11,212,214,215,218,256-259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6), який мав місце 27 лютого 2016 року в місті Донецьк.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6