Справа № 738/772/16-ц
№ провадження 2/738/177/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року Менський районний суд

Чеpнiгiвської областi

в складі:

судді Сова Т.Г.

секретаря Бреус Н.В.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в залі суду м. Мена Чеpнiгiвської областi цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини. Свій позов мотивує тим, що з 24 січня 2002 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від даного даного шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 27 травня 2008 року шлюб з відповідачем розірвано. Дитина проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в житті дитини, її виховання та розвитку участі не приймає. Тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини.

Позивачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи шляхом смс-повідомлення, в судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що з нього вже стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із положеннями ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

У ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Стаття 191 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1, 24 січня 2002 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_1, після реєстрації шлюбу чоловік та дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_2».

Від даного шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2).

Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, виданого 20 січня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Менського районного управління юстиції вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 27 травня 208 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №59.

12 липня 2013 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила своє прізвище на «ОСОБА_2» (а.с.5).

Відповідно до довідки №265 від 25 лютого 2016 року, виданої виконкомом Киселівської сільської ради Менського району Чернігівської області ОСОБА_3 перебуває на утриманні своєї матері.

Відповідно до приписів статей 10 та 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачка в своїй позовній заяві обгрунтовує свої вимоги тим, що відповідач матеріальної допомоги на утриманні дитини не надає.

Проте на спростування вказаних доводів позивача відповідачем в судовому засіданні були надані копії фіскальних чеків з яких вбачається, що останній здійснював переказ грошових коштів (аліментів) на ім'я ОСОБА_2, сума переказу в лютому 2015 році становить - 800 гривень, з березня 2015 року по грудень 2015 року щомісячна сума переказу складає 400 гривень, а в лютому 2016 році - 430 гривень.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні Менського районного суду перебувала цивільна справа за позовом позивачки про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, по якій 20 жовтня 2003 року судом була винесена постанова про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина. На даний час вказана постанова є чинною, ніким не скасована, перешкод у її виконанні судом не встановлено та позивачем не доведено, а тому враховуючи що з приводу заявленого спору між тими самими сторонами про той самий предмет вже існує рішення суду, суд приходить до висновку що задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 180 - 183 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 208, 212-218, ст. 367 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Г. Сова