УХВАЛА

15 квітня 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем; стягнути зі свого грошового забезпечення аліменти: на користь доньки з попереднього шлюбу ОСОБА_2 у розмірі 16,5 % від його грошового забезпечення; на користь доньки ОСОБА_4 у розмірі 16,5 % від його грошового забезпечення.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Так, позивач всупереч імперативним вимогам п.5 та п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України не викладає обставини, якими обгрунтовує свої вимоги та не зазначає доказів на їх підтвердження. Зокрема, позивач не вказує правові підстави звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання своїх доньок з самого себе, розмір аліментів, який відповідно до ст.. 181 СК України підлягає стягненню на утримання дитини (дітей) присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, але не як у відсотковій пропорції.

Крім того, в тексті позовної заяви позивач вказує, що «залишає все майно, спільно нажите у шлюбі з ОСОБА_3, на користь своєї дочки ОСОБА_4», однак зазначений самим позивачем предмет позову є розірвання шлюбу та стягнення аліментів, і питання про поділ спільно нажитого майна подружжя не входить в це коло.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом?янського району міста Києва», третя особа: Солом?янська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання наймачем жилого приміщення та зобов?язання укласти договір найму жилого приміщення - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням виправлення зазначеним судом недоліків.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Кицюк