Справа № 428/2611/16-ц
Провадження №2/428/954/2016
16 червня 2016р. Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:
судді Юзефовича І.О.
при секретарі Продченко О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на оформлення документів для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини за межі України до Російської Федерації, Автономної Республіки Крим та тимчасового виїзду неповнолітньої дитини за межі України до Російської Федерації, Автономної Республіки Крим без згоди та супроводу батька до досягнення дитиною шістнадцяти років,
ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на оформлення документів для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини за межі України до Російської Федерації, Автономної Республіки Крим та тимчасового виїзду неповнолітньої дитини за межі України до Російської Федерації, Автономної Республіки Крим без згоди та супроводу батька до досягнення дитиною шістнадцяти років, мотивуючи вимоги тим , що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.08.1996р. по 10.02.2012р. та мають спільну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, 28.06.2004р.н., який мешкає з позивачкою. Відповідач ОСОБА_2 зовсім не цікавиться долею їх сина, не приймає участі у його вихованні, допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач ОСОБА_2 добровільно не надає нотаріально засвідченої згоди на виїзд їх сина до Російської Федерації та Автономної Республіки Крим. Тому, позивачка ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду і просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі території України до Російської Федерації, Автономної Республіки Крим неповнолітньому ОСОБА_3, 28.06.2004р.н., без згоди батька ОСОБА_2, 14.12.1975р.н., та надати дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду неповнолітнього ОСОБА_3, 28.06.2004р.н., за межі України до Російської Федерації, Автономної Республіки Крим без згоди батька ОСОБА_2, 14.12.1975р.н., до досягнення дитиною шістнадцяти років, стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь суму сплаченого судового збору у розмірі 551,20грн..
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.
У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось.
Оскільки позивачка ОСОБА_1 в поданій до суду заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 16.06.2016р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 25, 33 Конституції України, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами. Кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.
Відповідно до ч. 1 ст. 141, ч. 2 ст. 150, ч.2 ст. 155 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі предявлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №156235, виданого 06.10.2012р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №489, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_4. Відповідно до копії свідоцтва про народження дитини серії 1-ЕД №267825, виданого 13.07.2004р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №481, ОСОБА_3 народився 28.06.2004р., батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_5. Відповідно до копії заочного рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.02.2012р. по цивільній справі №2-3749/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_5 розірвано. Рішення набрало чинності 21.02.2012р.. Відповідно до копії рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19.01.2012р. по цивільній справі №2-3922/11 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 28.06.2004р.н., у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2011р. і до його повноліття. Рішення набрало законної сили 30.01.2012р.. Відповідно до довідки Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції №247/0350 від 14.01.2016р., за ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, 28.06.2004р.н. існує заборгованість по аліментам за період з 18.03.2013р. по 01.01.2016р. у сумі 8447,16грн.. Відповідно до довідки №824 від 01.03.2016р., виданої Комунальним підприємством «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», ОСОБА_1, 1973р.н., мешкає в м. Сєвєродонецьку Луганської області, пр. Космонавтів, 29/56 та має наступний склад сімї: ОСОБА_3, 28.06.2004р.н. син.
Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмежень щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або на підставі рішення суду при відсутності згоди одного з батьків. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи інтереси дитини, яка має конституційне право на освіту, здоровий образ життя та право вільно залишати територію України, а відсутність письмової згоди батька позбавляє її цих прав, суд вважає, що виїзд неповнолітнього ОСОБА_3, 28.06.2004р.н. за кордон України до Російської Федерації та Автономної Республіки Крим буде здійснений в інтересах дитини, буде сприяти її всебічному розвитку і не буде суперечити діючому законодавству.
За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Російської Федерації та Автономної Республіки Крим неповнолітньому ОСОБА_3, 28.06.2004р.н. без згоди та супроводу його батька ОСОБА_2, 14.12.1975р.н, та надати дозвіл ОСОБА_1 на оформлення документів для тимчасового виїзду неповнолітнього ОСОБА_3, 28.06.2004р.н., за межі України до Російської Федерації та Автономної Республіки Крим без згоди його батька ОСОБА_2, 14.12.1975р.н, до досягнення дитиною 16-ти річного віку, за виключенням виїзду на постійне місце проживання.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивачки ОСОБА_1 пропорційно до розміру задоволених вимог витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20грн., сплата якого документально підтверджена квитанцією в матеріалах справи.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 223, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 25, 33 Конституції України, ст. ст. 141, 150, 155 СК України, ст. 313 ЦК України, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на оформлення документів для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини за межі України до Російської Федерації, Автономної Республіки Крим та тимчасового виїзду неповнолітньої дитини за межі України до Російської Федерації, Автономної Республіки Крим без згоди та супроводу батька до досягнення дитиною шістнадцяти років, задовольнити.
Надати дозвіл ОСОБА_1 на оформлення проїзних документів на тимчасовий виїзд за межі України до Російської Федерації, Автономної Республіки Крим неповнолітньому ОСОБА_3, 28.06.2004р.н., без згоди його батька ОСОБА_2, 14.12.1975р.н.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Російської Федерації, Автономної Республіки Крим неповнолітньому ОСОБА_3, 28.06.2004р.н., без згоди його батька ОСОБА_2, 14.12.1975р.н., до досягнення дитиною 16-ти річного віку, за виключенням виїзду на постійне місце проживання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору по справі в розмірі 551,20грн..
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя