МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_________________________________________________________
Номер провадження №2/521/971/16
5 квітня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі
судді Маркарової С.В.,
за участю секретаря судового засідання Славової К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,-
01.10.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом.
В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 14.04.2013 року позичив відповідачеві за договором позики грошові кошти у сумі 21 000 дол. США на строк до 31.12.2013 року.
Відповідач, однак, в обумовлений сторонами строк борг не повернув.
Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача на свою користь суму основного борг у розмірі 546 000 грн. (еквівалент 21 000 дол. США за курсом НБУ на 05.04.2016 року), проценти за користування позикою у розмірі 182 280 грн., пеню за прострочення виконання зобовязання за останні 365 днів у розмірі 4 982 250 грн.
Позивач в судовому засіданні такі позовні вимоги підтримав.
Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, надав заяву, згідно якої просив слухати справу за його відсутності.
Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:
Судом встановлено, що між сторонами 14.04.2013 року укладений договір позики, за якими ОСОБА_2 передав відповідачу грошові кошти у розмірі 168 000 грн. в еквіваленті станом на 14.04.2013 року 21 000 дол. США, а ОСОБА_3 зобовязався повернути йому вказану суму готівкою разом із винагородою не пізніше, ніж 31.12.2013 року.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір укладений в письмовій формі, ніким не оспорюється.
Пунктом 10 спірного договору сторони підтвердили, що він не вчинений під впливом помилки, обману, насильства, тяжкої обставини, не носить характер уявного та удаваного. Сторони не обмежені в цивільній дієздатності, не страждають на психічний розлад.
Грошові кошти за зазначеним договором позики були передані відповідачу та одержані ним до підписання договору, що підтверджується п.4 договору позики та власноручною розпискою ОСОБА_3 на тексі договору.
Відповідач, однак, в порушення умов договору в добровільному порядку позику не повернув.
За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
За неможливість виконання грошового зобовязання, боржник від відповідальності не звільняється (ч.1 ст. 625 ЦК України).
Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стягнення з боржника, який порушив грошове зобовязання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню в передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання, оскільки, відповідно до ч.1 ст.550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.
Згідно із ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме й нерухоме майно.
Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ч.ч.1-2 ст.551 ЦК).
Відповідно до п.8 спірного договору позики в разі несвоєчасного або не в повному розмірі повернення позичених коштів (боргу) або винагороди за їх користування відповідач має сплатити позивачу неустойку у розмірі 1% у разі, якщо протермінування становить не більше 5 днів та 2,5 %, якщо протермінування становить більше 5 днів.
Станом на 05.04.2016 року через неналежне виконання відповідачем умов договору позики існує заборгованість у розмірі 5 710 530 грн., яка складається з:
- 546 000 грн. - основний борг;
- 182 280 грн. - проценти за користування грошовими коштами;
- 4 982 250 грн. сума пені за прострочення виконання зобовязання.
Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком, відповідачем не спростований.
Водночас, із вказаного розрахунку вбачається, що розмір неустойки значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобовязання збитків.
При таких обставинах, суд вважає можливим в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України за власною ініціативою зменшити розмір пені, яка виникла у зв'язку з простроченням виконання грошового зобовязання, виниклого за договору позики, до суми основного боргу, стягнувши із відповідача суму основного боргу 546 000 гривень (еквівалент 21 000 дол. США за курсом НБУ на 05.04.2016 року), проценти за користування грошовими коштами в розмірі 182 280 грн., пеню за прострочення виконання зобовязання у розмірі 546 000 гривень.
Судові витрати, документально підтвердженні позивачем, підлягають стягненню на його користь в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 213, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2 грошові кошти за договором позики в розмірі 546 000 (пятсот сорок шість тисяч) гривень (еквівалент 21 000 дол. США за курсом НБУ на 05.04.2016 року).
Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2 проценти за користування грошовими коштами за договором позики в розмірі 182 280 (сто вісімдесят дві тисячі двісті вісімдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2 суму пені за прострочення виконання зобовязання у розмірі 546 000 (пятсот сорок шість тисяч) гривень.
В решті позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 6 090 (шість тисяч девяносто) гривень.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду може бути переглянуто Малиновським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: С.В. Маркарова