провадження № 2/760/185/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту утримання спадкодавця, встановлення факту ухилення від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, усунення від права спадкування за законом, визнання права власності в порядку спадкування за законом, ухвалив таке рішення.

Позиції осіб, які беруть участь у справі:

30.12.2015 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту утримання спадкодавця, встановлення факту ухилення від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, усунення від права спадкування за законом, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 раптово померла її мати ОСОБА_4 внаслідок онкологічної хвороби. Заповіт вона залишити не встигла.

Після смерті матері позивача відкрилася спадщина, яку прийняли спадкоємці першої черги за законом, а саме: батько спадкодавця ОСОБА_5, мати спадкодавця ОСОБА_6, чоловік спадкодавця ОСОБА_7 та дочка спадкодавця ОСОБА_2

До складу спадщини, серед іншого майна, належить ? частини квартири АДРЕСА_1. Таким чином, усі спадкоємці успадкували по 1/8 частини зазначеної квартири.

Дід позивача - ОСОБА_5 жодного відношення до придбаної матір'ю позивача квартири не мав, проте чітко знав, що ця квартира придбана для позивача, а тому лише прийняв і не оформив на своє ім'я 1/8 частини квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер. Згідно з його заповітом від 26.02.2008 спадкоємцем усього його майна є його дружина - ОСОБА_3

Відповідач у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Серед іншого спадкового майна вона має право і на 1/8 частини вищезазначеної квартири.

Однак, на думку позивача, ОСОБА_3 не має права на спадкування за заповітом на 1/8 частини спірної квартири, оскільки її чоловік ОСОБА_5 має бути усунутий від права на спадкування.

Так, ОСОБА_5 жодних витрат на утримання, догляд, лікування та поховання ОСОБА_4 не поніс. Усі витрати на лікування спадкодавця понесли її дочка та чоловік.

Крім того, дід позивача не виконував обов'язку щодо утримання спадкодавця, не надавав допомоги на її лікування, оскільки був зареєстрований та проживав у м. Харкові, а спадкодавець разом із чоловіком і дочкою проживала у м. Москві, РФ.

З огляду на вищевикладене позивач звернулася до суду і просила:

- встановити факт утримання ОСОБА_2 та ОСОБА_7 спадкодавця ОСОБА_4 та факт одноосібних витрат на утримання спадкового майна;

- встановити факт ухилення ОСОБА_5 від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця ОСОБА_4;

- усунути від права на спадкування за законом ОСОБА_5 на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, а саме на 1/8 частини квартири АДРЕСА_1;

- визнати ОСОБА_3 такою, що не має права на спадкування за заповітом на 1/8 частину спірної квартири;

- визнати за неповнолітньою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частину спірної квартири.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, однак надіслала до суду заперечення проти позову, у яких просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що ОСОБА_5 був пенсіонером, літньою хворою людиною, перебував в іншій державі та мав обмежену можливість утримувати та надавати допомогу спадкодавцю. Звертала увагу суду, що позивачем не надані суду належні докази, що ОСОБА_5 ухилявся від надання необхідної допомоги спадкодавцеві, не доведений умисний характер ухилення ОСОБА_5, не доведена наявність у ОСОБА_5 можливості надання необхідної допомоги спадкодавцю та не доведена потреба спадкодавця у допомозі саме від ОСОБА_5

Представник третьої особи до суду не з'явився, однак надіслав пояснення, у яких зазначив, що задоволення позову відповідатиме інтересам дитини та просив розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд

встановив:

ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1. У свідоцтві про народження серії НОМЕР_1, виданому Черьомушкінським відділом ЗАГС м. Москви 30.01.2013, батьком зазначений ОСОБА_7, матір'ю - ОСОБА_4 (Т. 1 а.с. 38-40).

ОСОБА_7 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі з 15.06.1996, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2, виданим Черьомушкінським відділом ЗАГС м. Москви 15.06.1996 (Т. 1 а.с. 44).

09.06.2008 ОСОБА_4 придбала квартиру АДРЕСА_1, що встановлено на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09.06.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В. О., та реєстраційного посвідчення № 010487 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 04.07.2008 (Т.1 а.с. 12-13).

Згідно із Звітом про незалежну оцінку майна ТОВ «Інститут оціночних експертиз і права» від 04.12.2015 ринкова вартість вищезазначеної квартири складає: 198 795 грн. (Т.1 а.с. 16-33).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла. Цей факт встановлений на підставі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого Замоскворецьким відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви 23.02.2009 (Т.1 а.с. 8-10).

З медичного свідоцтва про смерть серії М-45 № 859577 випливає, що причиною смерті ОСОБА_4 є рак молочної залози з метастазами (Т.1 а.с. 11).

Із спадкової справи № 13/2015, відкритої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макухою О. О. після смерті ОСОБА_4, випливає, що спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину по ? частини кожний, є: чоловік - ОСОБА_7, дочка - ОСОБА_2, батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_10 (Т. 1 а.с. 133).

На ? частину квартири АДРЕСА_1 як на частку у праві спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_7 отримав свідоцтво про право власності, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макухою О. О. 25.12.2015 (Т.1 а.с. 209).

На 1/8 частину вищезазначеної квартири ОСОБА_7 видано свідоцтво про право на спадщину за законом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макухою О. О. 25.12.2015 (Т.1 а.с. 210).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 Цей факт встановлений на підставі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 23.06.2014 (Т. 2 а.с. 9).

За життя ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Десятої харківської державної нотаріальної контори Шевцовою О.В. 26.02.2008, відповідно до якого усе своє майно заповів дружині - ОСОБА_3 (Т. 2 а.с. 10).

Із спадкової справи № 570/14, відкритої Десятою харківською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_5, випливає, що ОСОБА_3 прийняла спадщину, подавши відповідну заяву від 22.11.2014 (Т.2 а.с. 8).

Крім того, ОСОБА_2 23.11.2015 також подала заяву про прийняття спадщини після її діда ОСОБА_5, як спадкоємець за правом представлення (Т. 2 а.с. 75).

Однак листом Десятої харківської державної нотаріальної контори № 3558/02-14 від 01.12.2015 ОСОБА_2 було повідомлено, що ОСОБА_5 усунув її від спадкування, оскільки зробив заповіт на свою дружину ОСОБА_3, а тому вона не має права на отримання спадщини за законом та на отримання обов'язкової частки у спадщині (Т.2 а.с. 86).

Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити повністю з таких підстав.

Відповідно до статті 1216 ЦК «спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)».

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (частина перша статті 1220 ЦК).

Згідно з частиною дугою статті 1223 ЦК «у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу».

Стаття 1261 ЦК передбачає, що «у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки».

На підставі спадкової справи № 13/2015, відкритої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макухою О. О. після смерті ОСОБА_4, суд встановив, що спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину по ? частини кожний, є: чоловік - ОСОБА_7, дочка - ОСОБА_2, батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_10 (Т. 1 а.с. 133).

Правовими підставами для усунення відповідача від спадкування позивач зазначив абзац 2 частини третьої статті 1224 ЦК та частину п'яту статті 1224 ЦК.

Так, абзац 2 частини третьої статті 1224 ЦК передбачає, що «не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом».

Згідно з частиною п'ятою статті 1224 ЦК «за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані».

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» «Правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України (далі - СК). Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування.

Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК» (пункт 6).

Таким чином, юридичними фактами, які потребують встановлення у цій справі, є розуміння ОСОБА_5 свого обов'язку щодо надання допомоги спадкодавцю, необхідність допомоги для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання ОСОБА_5 встановленого законом обов'язку, перебування спадкодавця у безпорадному стані.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підтвердження обставин, викладених у позові, у судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка була подругою матері позивача і перебувала з нею під час її хвороби. Свідок повідомила суду, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не спілкувалися близько 15 років, батька спадкодавця не було на її похоронах. Утримував спадкодавця її чоловік ОСОБА_7, який оплачував медичні послуги, включаючи послуги нетрадиційної медицини. ОСОБА_5 допомоги не надавав та ніколи не пропонував.

З пояснень представника позивача суд встановив, що ОСОБА_5 не відразу дізнався про онкологічну хворобу його дочки. Він дізнався про хворобу з телефонної розмови з дочкою приблизно за рік до її смерті.

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги свого батька, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно частини п'ятої статті 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були напружені стосунки, однак матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, щоб стверджувати, що ОСОБА_5 свідомо ухилявся від обов'язку щодо утримання спадкодавця, що він мав можливість надавати допомогу спадкодавцю, що спадкодавець потребував цієї допомоги саме від батька.

Крім того, суд бачить важливим аргумент відповідача, що ОСОБА_5 на момент смерті ОСОБА_4 було 69 років, був пенсіонером та проживав в іншій державі, що ускладнювало надання їй допомоги.

Суд не враховує твердження представника позивача, що ОСОБА_5 не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частину спірної квартири, оскільки він знав, що ця квартира придбавалася для позивача, а тому і не мав наміру її отримувати. Так, законодавець не встановлює строків для отримання свідоцтва про право на спадщину, лише передбачає, що воно може бути видано не раніше, ніж через шість місяців з часу відкриття спадщини (частини перша статті 1298 ЦК). Якщо спадкоємець не отримає свідоцтво про право на спадщину за свого життя, він все одно буде власником отриманого у спадщину майна і вважається таким, що прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав.

Враховуючи відсутність правових підстав для встановлення факту ухилення ОСОБА_5 від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця ОСОБА_4; усунення від права на спадкування за законом ОСОБА_5 на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, а саме на 1/8 частини квартири АДРЕСА_1 та визнання ОСОБА_3 такою, що не має права на спадкування за заповітом на 1/8 частину спірної квартири, суд не знаходить підстав і для задоволення позову в частині визнання за неповнолітньою ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частину спірної квартири.

Крім того, суд вважає недоведеним факт утримання позивачем та її батьком спадкодавця ОСОБА_4 та факт одноосібних витрат на утримання спадкового майна.

Так, на момент смерті ОСОБА_4 позивачеві було лише 9 років, тому вона не могла утримувати свою матір. У матеріалах справи містяться докази понесення ОСОБА_7 витрат на поховання ОСОБА_4 (Т. 1 а.с. 93-95, Т. 2 а.с. 90-93), однак вони не підтверджують факт утримання спадкодавця.

Крім того, суд звертає увагу, що ОСОБА_7 у цій справі не є ні стороною, ні третьою особою, а тому суд не може встановлювати жодних фактів відносно нього.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту одноосібних витрат позивача та її батька на утримання спадкового майна.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 1216, 1217, 1220, 1223, 1224, 1298 ЦК, статтями 1, 4-11, 18, 33, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, ЦПК, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту утримання спадкодавця, встановлення факту ухилення від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, усунення від права спадкування за законом, визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко