"03" березня 2016 р.
Справа №642/1154/16
Провадження №2-о/642/29/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Скляренко С.О., при секретарі Антоненко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2 державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції про встановлення факту смерті, -

Встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті його матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, - 04 жовтня 2015 року, місце смерті - Україна, Донецька область, Петровський район, м. Донецьк, вул.. В'ятська, 6.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначив, що 04 жовтня 2015 року померла його мати - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце її смерті: - Україна, Донецька область, Петровський район, м. Донецьк, вул.. В'ятська, 6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ДНР № 001763, видане Петровським відділом запису актів громадянського стану м.Донецька від 06 жовтня 2015 р. Померла залишила заповіт, посвідчений у 2009 році державним нотаріусом Другої Донецької державної нотаріальної контори у реєстрі за №3- 1452. Крім цього, залишилося інше майно, яке не увійшло у заповіт. На даний час заявник є спадкоємцем майна померлої і має намір оформити спадщину. Однак свідоцтво про смерть було видане на тимчасово окупованій території і не створює правових наслідків. 02 березня 2016 року ОСОБА_1 отримав письмову відмову від відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції в державній реєстрації смерті моєї матері та видачі відповідного свідоцтва про смерть, що створює перешкоди у оформленні спадщини.

В судове засідання заявник не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що доводи заяви підтримує у повному обсязі, просить її задовольнити.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції про дату та час слухання справи також повідомлений був належним чином, в судове засідання представник не зявився, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктами 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Як вбачається з свідоцтва про смерть ДНР №001763, виданого 06.10.2015 року Петровським відділом запису актів громадянського стану м.Донецька Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, 04 жовтня 2015 року померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка с. Тішемля, Михайлівского району Курської області РФ.

Згідно довідки від 15.02.2016 року, виданої ФОП ОСОБА_5, 05.10.2015 року був наданий комплекс ритуальних послуг щодо поховання померлої 04.10.2015 року ОСОБА_3 за місцем її мешкання: м. Донецьк, вул.. Вятська, 6, а також на кладовищі в Петровському районі м. Донецька Донецької області.

Відповідно до свідоцтва про поховання, виданого ОСОБА_1 05.10.2015 року, на дільниці №9 кладовища №29 по вул.. Вахтангова м. Донецька було поховано ОСОБА_3

Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ) виданий органами та /або особами, створеними, обраними або призначеними в порядку, не передбаченому Законом України, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженихнаказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5(у редакціїнаказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого.

ОСОБА_2 державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції від 02.03.2016 р. №1750/15-04-06 заявнику на підставі вищезазначеного свідоцтва про смерть серії ДНР №001763, виданого Петровським відділом запису актів громадянського стану м. Донецька Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки від 06.10.2015 на ОСОБА_3, відмовлено в державній реєстрації смерті його матері, розясненого його право звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Згідно ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить провести державну реєстрацію факту смерті та оформити спадщину після смерті спадкодавця.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність достатніх та належних підстав для задоволення заяви ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 234, 256- 259 ЦПК України, ст. ст.. 17, 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2 державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті 04 жовтня 2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, місце смерті - Україна, Донецька область, Петровський район, м. Донецьк, вул.. В'ятська, 6.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення .

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

С У Д Д Я ОСОБА_6