У Х В А Л А

25 квітня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Собіна І.М., Максимчук З.М.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

за участі: представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на ухвалу Володимирецького районного суду від 15 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Володимирецького районного суду від 15 березня 2016 року залишено без розгляду позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (далі ПАТ КБ "Приватбанк" або банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На ухвалу суду представник банку подав апеляційну скаргу, де покликався на її незаконність через недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального і матеріального права.

На її обґрунтування зазначав, що залишаючи позовну заяву без розгляду, суд усупереч вимогам п.1 ч.3 ст.207 ЦПК України не врахував, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивача у відповідності до ст. 74 ЦПК України. Жодних повідомлень про розгляд справи позивач не отримував.

Вважає, що судом знехтувано поданою банком заявою від 7 грудня 2015 року про розгляд справи за відсутності представника позивача, де зазначено, що позовні вимоги підтримує повністю, необхідні докази є в матеріалах справи, а тому не заперечує проти заочного розгляду справи. Всупереч ст. 10 ЦПК України суд не сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи, можливості розгляду справи за відсутності представника позивача, а прийшов до помилкового висновку про залишення позовної заяви без розгляду, що призвело до порушення прав осіб, передбачених ч. 2 ст. 6, ст. 27, ч. 6 ст. 70, ч. 6 ст. 74 ЦПК України.

Посилався на невідповідність оскаржуваної ухвали розясненням п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення в цивільній справі", ст. 8 Загальної декларації прав людини, що прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 2014 року, та ст.155 Конституції України.

Крім того, суд звузив права позивача на судовий захист, оскільки унеможливив своєчасне вирішення спору та відстрочив час виконання відповідачем зобовязань за договором.

З цих підстав просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи представника позивача, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив з факту повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи представника ПАТ КБ "Приватбанк" та нехтуванням позивача судовою вимогою про обовязкову явку його представника до суду.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду в разі, коли належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Аналогічні норми вказані і в ч. 3 ст. 169 ЦПК України.

Між тим, на а.с. 2 міститься клопотання ПАТ КБ "Приватбанк" про розгляд справи за відсутності представника позивача, що надійшло до Володимирецького районного суду 25 грудня 2015 року. Там також зазначено, що банк позов підтримує повністю та вважає, що необхідні докази є наявні в матеріалах справи; клопотань чи заяв він не має. Позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.

Тобто правових перешкод для закінчення судового розгляду без участі представника банку і на підставі доказів, що наявні в матеріалах справи, не було.

Уваги на наведені обставини суд першої інстанції не звернув, що призвело до постановлення ухвали, яка не може залишатися чинною.

Підставою для скасування оскаржуваної ухвали і повернення справи для подальшого розгляду справи відповідно до п. 4 ст. 311 ЦПК України є порушення норм процесуального права, яке потягло неправильне вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" задовольнити.

Ухвалу Володимирецького районного суду від 15 березня 2016 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції в тому самому складі суду.

Головуючий: Судді: