Справа №162/278/16-ц
Номер провадження 6/162/4/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Труша В.О.,

розглянувши подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Любешівського районного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

встановив:

Подання вмотивовано тим, що на примусовому виконанні у ВДВС перебуває зведене виконавче провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 чатини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12.08.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказав, що боржником ОСОБА_2 аліменти сплачувалися частково, станом на 31.12.2015 року заборгованість по несплаті аліментів становить 19283,83 грн., державним виконавцем було вчинено ряд виконавчих дій та з метою забезпечення виконання судового рішення просить обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

На призначену судом час та дату судового засідання головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Любешівського районного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 не зявився, у поданій заяві просить розгляд справи проводити без його участі.

На підставі частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши подання, матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

З наведеного вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянину України - це виключна міра процесуального примусу, яка може бути застосована в передбачених законом випадках з врахуванням принципу балансу інтересів.

Вирішуючи питання про встановлення обмеження у праві виїзду за межі України громадянину України, відповідно до частини 2 статті 10 ЦПК України субєкт подання зобовязаний довести наявність обставин, викладених у статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Відповідно до цього Закону громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за межі України у випадках, якщо: він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань; він свідомо сповістив про себе неправдиві відомості - до з'ясування причин і наслідків подання неправдивих відомостей; він підлягає призову на строкову військову службу - до вирішення питання про відстрочку від призову; щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі; він перебуває під адміністративним наглядом міліції - до припинення нагляду.

Відомості про наявність обставин, передбачених пунктами 1-4, 6-9 частини 1 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", у поданні та матеріалах виконавчого провадження відсутні.

Щодо ухилення божником від виконання зобов'язань, передбачених виконавчими документами (пункт 5 частини 1 статті 6 Закону), суд вважає, що під цим поняттям слід розуміти навмисне чи інше свідоме невиконання особою встановлених зобовязань, тобто боржник свідомо ухиляється від виконання має змогу виконати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Саме по собі невиконання боржником зобовязань протягом строку, визначеного державним виконавцем, не може свідчити про ухилення боржником від виконання покладених на нього рішенням обовязків тощо.

Після прийняття виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби Любешівського районного управління юстиції у Волинській області вжито наступні заходи примусового виконання рішень, а саме вчинені такі дії: були направлені запити до органів Управління пенсійного фонду України у Любешівському районі, відділу Держгеокадастру у Любешівському районі, Державної інспекції сільського господарства, Камінь-Каширського МРЕВ УДАІ УМВС, відділу технічного нагляду державної сільськогосподарської інспекції, отримані витяги з Державного реєстру щодо майна боржника.

Таким чином, слід констатувати, що доказів, на підставі яких можна дійти висновку про свідоме ухилення боржником від виконання зобовязань за виконавчими документами, субєктом подання не надано.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 377-1 ЦПК України,-

ухвалив:

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Любешівського районного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається апеляційному суду через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її постановлення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_5

З оригіналом вірно.

СУДДЯ ЛЮБЕШІВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_5