Справа №751/940/16-ц
Провадження №2/751/291/16
Рішення

Іменем України

20 квітня 2016 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Цибенко І. В.

при секретарі Брик Л. М.

за участю представника позивача ОСОБА_1Л

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Мегабанк до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором,

В с т а н о в и в :

ПАТ Мегабанк звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №66с/2005 від 04.10.2005 в розмірі 11 277,81 дол. США, що по курсу НБУ станом на 18.01.2016 року становить 274986,84 грн.та штрафних санкції в сумі 51 850,06 грн., а також понесених судових витрат. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.10.2005 між ОСОБА_3 та ВАТ "Мегабанк", правонаступником всіх прав і обов'язків якого є ПАТ Мегабанк було укладено кредитний договір №66с/2005. Згідно п. 1.1 кредитного договору позивач прийняв на себе зобов'язання надати відповідачу кредит на придбання житлового будинку в сумі 13 100,00 дол. США строком на 15 років з 01.10.2005 до 03.10.2020, а ОСОБА_3 зобов'язувався на умовах, передбачених Договором, повернути кредит та сплатити проценти в розмірі 13,2 % річних (з урахуванням змін внесених додатковою угодою № 7 до Кредитного договору). Позивач виконав взяті на себе зобов'язання та надав відповідачу кредит в розмірі 13100,00 дол. США готівкою, відповідно до п. 1.2. Кредитного договору. Відповідач виконував умови кредитного договору неналежним чином, а з грудня 2013 року взагалі припинив виконання. У зв'язку з цимчим в нього виникала прострочена заборгованість за кредитом, яка станом на 18.01.2016 становить 4 665,00 дол. США, що по курсу НБУ (24,383) станом на 18.01.2016 становить 113 746,70 грн. В пункті 3.3.1. Кредитного договору передбачено, що при порушенні Позичальником умов Договору Кредитодавець має право вимагати достроковогож. повернення кредиту, сплати нарахованих процентів.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові. Додатково пояснила, що на виконання умов договору кредитні кошти видавались ОСОБА_3 з позичкового рахунку № 221358408 через касу банку готівкою. Це підтверджується випискою по рахунку за 04.10.2005 року. Рахунки № 221358408 та № 221808408 відкриті на виконання умов кредитного договору №66с/2005 від 04.10.2005, призначенням яких є облік довгострокових іпотечних кредитів, що надані фізичним особам та облік нарахованих доходів за кредитами, що надані фізичним особам. Ці рахунки не є поточними рахунками, а тому на них не поширюються вимоги Інструкції № 492 «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах». Щодо стягнення штрафних санкцій за невиконання обовязку позичальника щодо страхування життя на користь кредитодавця, передбачений п. 3.2.9 кредитного договору, представник зазначила, що вказані умови договору відповідачем не були виконані, договір страхування життя неукладений у період 03.10.2008 року по 01.10.2015 рік, а отже відповідно до п. 7.2. Договору має сплатити штраф у розмірі 10 % від суми отриманого кредиту, що становить 31941 грн. 73 коп.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позову повністю. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що ОСОБА_3 отримував кредит у банку позивача, проте не пам»ятає у якій сумі та коли відбулась видача кредитних коштів. Вважає, що оскільки позивачем не надано договору банківського рахунку, картку із зразком підпису ОСОБА_3, заяви на видачу готівки, меморіального ордеру, позивачем не доведено факту видачі коштів по кредитному договору. Крім того, вказує, що позичковий рахунок № 221358408 не є поточним чи розрахунковим рахунком ОСОБА_3, а отже, позика не вважається виданою.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.10.2005 між ОСОБА_3 та ВАТ Мегабанк, правонаступником всіх прав і обов'язків якого є ПАТ Мегабанк було укладено кредитний договір №66с/2005 ( а.с. 8-12 ).

Згідно п. 1.1 кредитного договору позивач прийняв на себе зобов'язання надати відповідачу кредит на придбання житлового будинку в сумі 13 100,00 дол. США строком на 15 років з 01.10.2005 до 03.10.2020, а ОСОБА_3 зобов'язався на умовах, передбачених Договором, повернути кредит та сплатити проценти в розмірі 13,2 % (тринадцять цілих дві десятих процентів) річних (з урахуванням змін внесених додатковою угодою № 7 до Кредитного договору) ( а.с. 23).

Сторони домовились, що повернення кредиту здійснюється позичальником згідно з графіком погашення кредиту: наведеним в додатку № 1 до кредитного договору.

Додатковою угодою №1 від 29.12.2005 до Кредитного договору було змінено графік погашення кредиту (а.с. 14-17).

Додатковою угодою №2 від 14.06.2006 до Кредитного договору пункт 4.2. Розділу 4 Порядок нарахування і сплати процентів і комісійних винагород» було викладено в новій редакції, згідно якого проценти за користування кредитом сплачуються Клієнтом щомісяця, не пізніше останнього робочого дня місяця ( а.с.18).

Додатковою угодою №3 від 26.01.2007 до Кредитного договору п.п. 3.1.1.3.1.2. та п.4.8.було викладено в новій редакції, відповідно до яких було змінено рахунки для обліку кредиту, нарахованих відсотків та комісійної винагороди ( а.с. 19).

Додатковою угодою №4 від 24.05.2007 до Кредитного договору пункт 4.2. Розділу 4 Порядок нарахування та сплати процентів і комісійної винагороди» було викладено у новій редакції, відповідно до якого проценти за користування кредитом сплачуються Клієнтом щомісяця, не пізніше двадцять п'ятого числа місяця, наступного за звітним; пункт 4.8. Розділу 4 Порядок нарахування та сплати процентів і комісійної винагороди» викладено в новій редакції, відповідно до якого Клієнт прияв на себе зобов'язання за проведення розрахунків зі списання безготівкових коштів та касове обслуговування за позичковим рахунком сплачувані комісійну винагороду в розмірі 0,37% щомісяця не пізніше двадцять п'ятого числа, наступного за звітним ( а.с. 20).

Додатковою угодою №5 від 21.11.2007 до Кредитного договору Розділ 4 «Порядок нарахування і сплати процентів і комісійних винагород» було доповнено пунктом 4.8., відповідно до якого Клієнт прийняв на себе зобов'язання повернення кредиту, сплату процентів та комісій здійснювати із застосуванням рахунку №0007 ( а.с. 21).

Додатковою угодою №7 від 30.03.2009 до Кредитного договору зміст Договору було викладено в новій редакції, відповідно до якого повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюються щомісячними ануїтетними платежами (а.с. 23).

Відповідно до п. 3.2.3 Додаткової угоди №7 від 30.03.2009 до Кредитного договору Позичальник зобов'язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди за Договором на передбачених договором умовах.

Згідно з п. 4.1. Договору нарахування процентів за користування кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої Договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»).

Відповідно до п.4.2. Договору, Відповідач був зобов'язаний здійснювати погашення кредитної заборгованості та сплату процентів за Договором ануїтетними платежами. Сплата ануїтетних платежів повинна здійснюватися щомісяця не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.

Згідно п.4.3. Договору розмір ануїтетного платежу (крім першого та останньою) складає 150,12 дол. США.

Відповідно до п. 1.6 Кредитного договору графік платежів наведений в Додатку № 1 до кредитного Договору.

В пункті 3.3.1. Кредитного договору передбачено, що при порушенні Позичальником умов Договору Кредитодавець має право достроково вимагати повернення кредиту, сплати нарахованих процентів.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57 -60 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Заперечуючи проти позову про стягнення грошових коштів, представник відповідача посилався на те, що позивачем не доведено видачу кредиту саме в сумі 13100 доларів США.

Відповідно до акту № 2 від 15.03.2011 року касові документи в іноземній валюті за 2005 рік по Чернігівському Центральному регіональному відділенню ПАТ «Мегабанк» знищені (а.с. 108).

Сторонами не оспорюється, що 04.10.2005 між ОСОБА_3 та ВАТ Мегабанк було укладено кредитний договір №66с/2005, відповідно до якого позивач прийняв на себе зобов'язання надати відповідачу кредит на придбання житлового будинку в сумі 13 100,00 дол. США строком на 15 років з 01.10.2005 до 03.10.2020, а ОСОБА_3 зобов'язався на умовах, передбачених Договором, повернути кредит та сплатити проценти в розмірі 13,2 %. Укладенню кредитного договору передувала заява від ОСОБА_3 про видачу кредита в сумі 13100 доларів США на придбання будинку в м. Чернігові по вул.. Геологічна, 16.

Таким чином, кредитний договір підписаний сторонами, за формою та змістом він відповідає вимогам закону, тобто є укладеним.

Після укладення вищевказаного кредитного договору сторони уточнюючи умови кредитного договору починаючи з 29.12.2005 року по 30.03.2009 рік уклали 7 додаткових угод, відповідно до яких мова про збільшення чи зменшення розміру суми кредиту не йшла.

Згідно з ч. 1 ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

З моменту укладення кредитний договір №66с/2005 від 04.10.2005 року по даний час суду не надано доказів того, позичальник оспорив договір позики на тій підставі, що грошові кошти насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості.

Згідно виписки по рахунку 221358408 за 04.10.2005 рік по платіжному документу №116_30 від 04.10.2005 на підставі кредитного договору №66с/2005 від 04.10.2005 року та розпорядження операційному відділу від 04.10.2005 року ОСОБА_3 видано кредитні кошти в розмірі 13100 доларів США (а.с. 165).

Про отримання кредиту в сумі 13100 доларів США свідчить також акт перевірки цільового використання кредиту від 05.10.2005 року, який підписано позичальником ОСОБА_3 (а.с. 97).

Крім того, виписки про рух коштів по рахунках (а.с. 39-41, 114-121, 143), які є первинними банківськими документами та містять відомості про суми здійснених клієнтом платежів, свідчать про визнання відповідачем зобов»язань за кредитним договором №66с/2005 від 04.10.2005 року.

Також, про отримання кредиту в сумі 13100 доларів США, існування кредитного зобов»язання на вказану суму та визнання цих обставин ОСОБА_3 свідчать його числені звернення до позивача з заявами про неможливість належним чином виконувати умови кредитного договору (а.с. 98-103). Так, відповідно до заяви адресованої директору Чернігівського ЦРВ ВАТ «Мегабанк» від 19.03.2009 року, ОСОБА_3 вказував, що ним 04.10.2005 року був взятий кредит в сумі 13100 доларів США за кредитним договором №66с/2005 від 04.10.2005 року та просив змінити схему виплати кредиту.

За вказаних обставин, на день укладання договору №66с/2005 та Додаткових угод № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 до даного кредитного договору, відповідач погоджувався з усіма його умовами, своїми діями визнаючи наявність зобов'язання за умовами кредитного договору №66с/2005 від 04.10.2005, з внесенням змін та доповнень до кредитного договору, здійснював свій обов'язок по погашенню боргу за кредитним договором у валюті, періодично здійснюючи на адресу на адресу ПАТ «Мегабанк» сплату ануїтетних платежів в рахунок погашення кредиту.

Відповідач не наводить доказів про те, що гроші у сумі 13100 доларів США за кредитним договором №66с/2005 від 04.10.2005 він не отримував, а тому суд не приймає його заперечення проти позову щодо недоведеності суми кредиту. Між тим отримання коштів підтверджено діями відповідача у вигляді часткового повернення коштів у доларах США відповідно до умов Договору.

Отже, не дивлячись на відсутність первинних бухгалтерських документів про видачу кредиту в сумі 13100 доларів США, суд вважає доведеною цю обставину іншими дослідженими по справі доказами.

У ст. 526 ЦК України встановлені загальні вимоги до виконання зобовязань, зокрема зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законодавством, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлює, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідач взяті на себе обов'язки за кредитним договором №66с/2005 від 04.10.2005 та Додатковими угодами № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 до даного кредитного договору порушив, а з грудня 2013 року взагалі припинив виконувати умови кредитного договору в частині своєчасної оплати ануїтетних платежів, в зв'язку з чим в нього виникала прострочена заборгованість за кредитом.

Як вбачається із розрахунку позивача станом на 18.01.2016 сума простроченої заборгованості за Кредитним договором становить в розмірі 11 277,81 дол. США, що по курсу НБУ станом на 18.01.2016 становить 274986,84 грн. що складається з: залишку кредиту - 8830,58 дол. США, що по курсу НБУ станом на 18.01.2016 становить - 215 316,03 грн. в тому числі прострочена заборгованість - 2 217,77 дол. США, що по курсу НБУ станом на 18.01.2016 становить 54 075,89 грн.; залишку нарахованих та несплачених відсотків (період з 01.12.2013 по 31.12.2015 включно) складає 2 447,23 дол. США, що по курсу НБУ станом на 18.01.2016 становить 59 670,80 грн.

Пунктом 7.1 Кредитного договору сторони погодили, що за несвоєчасне погашення ануітетних платежів Позичальник сплачує Кредитодавцеві пеню у розмірі потрійної облікової ставки Національного Банку України, за кожний день прострочки платежу від несвоєчасно сплаченої суми.

Відповідно до розрахунку позивача сума пені за період з 18.01.2015 року по 17.01.2016 рік становить 19663 грн. 18 коп.( а.с. 113). Проте, позовні вимоги щодо пені заявлені в розмірі 15515 грн 88 коп., а отже в силу ст. 11 ЦПК України позовні вимоги в цій частині розглядаються в межах заявлених вимог.

Крім того, пунктом 7.2 Кредитного договору сторони погодили, що Позичальник сплачує Кредитодавцеві штраф у наступних випадках: за невиконання прийнятих на себе зобов'язань щодо сплати ануїтет них платежів в розмірі 10 процентів від несвоєчасно сплаченої суми; за невиконання будь якого з прийнятих на себе зобов'язань згідно пунктів 3.2.1-3.2.14 Договору у розмірі 10 процентів від суми отриманого кредиту.

Згідно розрахунку позивача розмір штрафу відповідно до п. 7.2 Кредитного договору за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 рік становить 4392 грн. 35 коп. (а.с. 112).

Відповідачем не надано належних доказів виконання вимог п. 3.2.9 Кредитного договору у триденний строк з дня підписання Договору і не менше ніж на строк його дії застрахувати своє життя на користь Кредитодавця.

За невиконання прийнятих на себе зобовязань щодо страхування життя згідно п. 3.2.9 Кредитного договору сума штрафу згідно розрахунку позивача становить 31941,73 грн.

Таким чином, загальна сума боргу по пені та штрафу складає 51 850 грн. 06 коп.

Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості наданий позивачем. Відповідачем не надано належних доказів на спростування суми боргу.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 11 277,81 дол. США, що по курсу НБУ станом на 18.01.2016 становить 274986,84 грн. та 51 850,06 грн., що складається з: залишку кредиту - 8830,58 дол. США, що по курсу НБУ станом на 18.01.2016 становить - 215 316,03 грн. в тому числі прострочена заборгованість - 2 217,77 дол. США, що по курсу НБУ станом на 18.01.2016 становить 54 075,89 грн.; залишку нарахованих та несплачених відсотків складає 2 447,23 дол. США, що по курсу НБУ станом на 18.01.2016 становить 59 670,80 грн. (період з 01.12.2013 по 31.12.2015 включно); штрафів та пені - 51 850,06 грн.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.10, 11, 60, 88, 209, 213, 215, 218, 292 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 551, 610, 611, 1050, 1051, 1054 ЦК України, суд,

Вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства Мегабанк до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Мегабанк заборгованість за кредитним договором №66с/2005 від 04.10.2005 в розмірі 11 277,81 дол. США (одинадцять тисяч двісті сімдесят сім доларів США 81 цент), що по курсу НБУ станом на 18.01.2016 становить 274986,84 грн.( двісті сімдесят чотири тисячі девятсот вісімдесят шість грн. 84 коп.) та 51 850,06 грн. (п'ятдесят одна тисяча вісімсот п'ятдесят гривень 06 копійок), що складається з: залишку кредиту - 8830,58 дол. США, що по курсу НБУ станом на 18.01.2016 становить - 215 316,03 грн. в тому числі прострочена заборгованість - 2 217,77 дол. США, що по курсу НБУ станом на 18.01.2016 становить 54 075,89 грн.; залишку нарахованих та несплачених відсотків складає 2 447,23 дол. США, що по курсу НБУ станом на 18.01.2016 становить 59 670,80 грн. (період з 01.12.2013 по 31.12.2015 включно); штрафів та пені - 51 850,06 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Мегабанк 4 902 (чотири тисячі девятсот дві) грн. 55 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. В. Цибенко