Справа № 755/8943/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" про визнання недійсними умов кредитного договору, зобов'язання здійснити перерахунок,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 01.04.2013 року між нею та відповідачем було укладено кредитний договір №5008173, яким передбачено суму кредиту 113 092,51 грн., еквівалент кредиту в доларах США - 13880,64 доларів США, строк кредиту 60 місяців; сума додаткового кредиту 33 262,60 грн., еквівалент суми кредиту в доларах США - 4 082,55 доларів США, строк кредиту 60 місяців. Цільове призначення кредиту - на придбання автомобіля, вартість якого відповідно до договору з дилером в еквіваленті 16 330,16 доларів США. Згідно умов кредитного договору розмір платежів, що підлягають сплаті у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти на день укладення кредитного договору у графіку погашення кредиту; сплачувати платежі необхідно відповідно до виставлених відповідачем рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, визнаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі. Отриманий нею кредит є споживчим кредитом. Їй (позивачу), як споживачу, бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору послуг (кредитних послуг) із запропонованих на ринку, а також для оцінки договорів щодо їх придбання у відповідача, які мали вид формуляра або іншу стандартну форму. У зв'язку з цим вона звернулася до суду з даним позовом, в процесі розгляду справи подала заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просила суд - визнати недійсними: вступну частину кредитного договору від 01.04.2013 року №50008173 щодо встановлення доларового еквіваленту в договірних правовідносинах, ст.1.3, пунктів 1.3.1 - 1.3.3, п.1.7, пунктів 1.7.1 -1.7.15, ст.2.3, ст.3,2, пунктів 3.2.1 -3.2.8, ст.3.3, ст.5.5, ст.5.6, ст.7.1, ст.8.2, ст.8.3, ст.8.4 додатку до кредитного договору від 01.04.2013 року №50008173 "Загальні умови кредитування", ст.ст.1.3, 1.4 додаткової угоди до кредитного договору від 01.04.2013 року №50008173, Графік погашення кредиту, де нарахування встановлюються по курсу долару США. Також просила визнати фактично сплачені грошові кошти на погашення основного кредиту за рахунок курсової різниці в сумі: по основному кредиту 19 566,63 грн., а по додатковому кредиту 1 861,35 грн., як дострокове повернення частини основного кредиту, що залишились до сплати. Просила і зобов'язати відповідача зробити перерахунок усіх зайво сплачених платежів - процентів за користування основним та додатковим кредитом в сумі: по основному кредиту 19 566,63 грн., а по додатковому кредиту 1 861,35 грн. на користь погашення суми основного кредиту за кредитним договором від 01.04.2013 року №50008173. Свої позовні вимоги обгрунтувала наступним. Вважає, що в указаних кредитних правовідносинах, вбачаються застосування ознак обману зі сторони відповідача. Так, сума кредиту у спірному кредитному договорі визначена в гривні, то і повертатися кредит має в тій же сумі, що видавався, в гривні, а не у сумі, розрахованій за відповідним обмінним курсом гривні, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, про що вказано в спірних пунктах договору. Це ж стосується і нарахування процентів за користування кредитом. При цьому слід керуватися нормами ст.ст.1054, 1046, 1049, 1056-1 ЦК України. Крім цього, нарахування відповідачем сум (шляхом визначеного у договорі порядку), що підлягають сплаті як за кредит, так і за проценти, свідчить про обов'язок повернути відповідачеві кредит та проценти не просто у більшому розмірі, ніж має сплатити, а вбачається подвійна сплата платежів, що нараховується від тіла кредиту та процентів. Так, згідно умов кредитного договору тіло кредиту та проценти сплачуються в сумі від фактично отриманої суми кредиту в гривнях і додатково дохід вираховується від тіла кредиту та процентів як від'ємне значення різниці, яка виникла внаслідок обмінного курсу іноземної валюти на момент виставлення рахунку та обмінного курсу, який діяв на день укладання кредитного договору, по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних у графіку погашення кредиту, враховується як корегування суми процентів, що підлягає сплаті відповідно до умов цього договору. На їх думку, даний механізм застосовується відповідачем з метою отримання несправедливого прибутку та/або доходу в непередбачений законом спосіб, збереження грошової цінності замість компенсації внаслідок інфляції, заволодіння грошовими коштами як об'єкта права власності, що належить позивачу, виходячи з неіснуючого відповідно до вимог закону зобов'язання. В рахунках, які виставляє відповідач, зазначається сума до сплати щодо повернення тіла кредиту в гривнях із застосуванням курсу 8,1475 грн./долар США незалежно від інфляції та девальвації гривні. Відповідач вважає, що борг кредиту, який залишився до сплати, становить суму в еквіваленті до долару США по комерційному курсу іноземних валют на дату щомісячного платежу. Виходячи з цього, проценти за користування кредитом складаються із суми в гривнях, яка розраховується по курсу 8,1475 грн./долар США, а інша частина процентів розраховується як залишок до сплати кредиту в еквіваленті долар США, визначений в гривнях по комерційному курсу на день виставлення рахунку щодо сплати щомісячного платежу плюс проценти за користування кредитом в еквіваленті долар США, визначений в гривнях по комерційному курсу на день виставлення рахунку щодо сплати щомісячного платежу. Дане свідчить про те, що курсова різниця, виходячи з тіла кредиту та процентів за користуванням кредиту, також включається до процентів. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали уточнені позовні вимоги, просили їх задовольнити та врахувати надані ними пояснення в суді, письмові пояснення, та обгрунтування, викладені в позовній заяві, уточненнях. Представник позивача зазначив, що при даному спорі керуватися ст.ст.524, 533 ЦК України, на які посилається сторона відповідача, невірно, так як вони містять загальні положення щодо зобов'язань, а предмет спору по даній справі свідчить про кредитні зобов'язання, які регулюються ст.ст. 1054, 1046, 1049, 1056-1 ЦК України.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, просив врахувати надані ними письмові заперечення на позов. Зазначив, що визначати грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті не є порушенням законодавства, кредитний договір укладений між сторонами відповідає положенням ЦК України та Закону України "Про захист прав споживачів". Валютні ризики, зростання курсу іноземної валюти покладаються на сторони та не є підставою для розірвання кредитного договору та визнання окремих положень недійсними. Факт досягнення згоди між сторонами стосовно всіх умов кредитного договору підтверджується підписанням позивача всіх сторінок договору, позивач вільно та свідомо погодилася виконувати усі зазначені в договорах умови. Корегування суми процентів здійснюється в інтересах як позивача, так і відповідача, і такі дії відповідають принципам справедливості та добросовісності. Умовами кредитного договору не передбачено можливості відповідачу змінювати умови договору на власний розсуд.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В суді встановлено, що 01.04.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №5008173, яким передбачено: сума кредиту - 113 092,51 грн., еквівалент суми кредиту в доларах США - 13 880,64 доларів США; сума додаткового кредиту - 33 262,60 грн., еквівалент суми додаткового кредиту в доларах США - 4 082,55 доларів США, курс для обчислення - курс КІБ "ПАТ "Креді Агріколь Банк", що дорівнює 8 1475 грн./долар США; процентна ставка - 9,90 %, змінна ставка відповідно до ст.2.3 Загальних умов кредитування. Цільове призначення кредиту - на придбання автомобіля (ціна автомобіля - 16 330,10 доларів США), строк кредиту 60 місяців. Вказаний договір підписаний сторонами та поручителем. До спірного кредитного договору укладено та підписано всіма сторонами та поручителем (кожен аркуш) додаток "Загальні умови кредитування", який є невід'ємною частиною кредитного договору та який містить всі умови, пов'язані з спірним кредитним договором. До вказаного кредитного договору укладалася додаткова угода, було укладено графік погашення кредиту, який на кожному аркуші підписаний сторонами та поручителем.

Згідно умов кредитного договору розмір платежів, що підлягають сплаті у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти на день укладення кредитного договору у графіку погашення кредиту; сплачувати платежі необхідно відповідно до виставлених відповідачем рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, визнаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі.

Встановлено, що з усіма умовами договору сторона позивача була ознайомлена, про що свідчать її підписи на кожному аркуші кредитного договору, Загальних умов кредитування, Графіку погашення кредиту. Позивач здійснювала платежі згідно виставлених відповідачем рахунків, по яким розрахунок суми до оплати робився відповідачем відповідно до умов кредитного договору (підписаного позивачем).

Суд погоджується з тим, що згідно умов спірного кредитного договору сума кредиту, який видавався позивачу, визначений в гривні. Однак, кредитний договір в графі "Основні умови кредиту" містить суму кредиту в гривні та еквівалент суми кредиту в доларах США, і в частині оспорюваних пунктів кредитного договору також міститься умови, порядок нарахувань сум до сплати, розрахунків, відповідальність, які також пов'язані з застосуванням еквіваленту в доларах США. Виходячи з того, що позивач з такими умовами, порядком, вимогами погодився при укладанні спірного кредитного договору, підписавши його, виконуючи його, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог про визнання недійсними спірних пунктів кредитного договору. Посилання сторони позивача на те, що позивачу бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору кредитних послуг, що вона юридично не була обізнана в цих питаннях на час укладання спірного кредитного договору, є безпідставне, не може бути підставою для визнання пунктів кредитного договору недійсним.

Згідно до ст.626 ЦК України договір є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору означає право громадян вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини, вона проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору.

Статтею 55 Закону України "Про банки та банківську діяльність" визначено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Статтями 524, 533 ЦК України встановлено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 530, 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, в установлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як зазначено вище, по даній справі встановлено, що позивач був належним чином ознайомлений з правилами надання фінансових послуг відповідачем, інформацією, передбаченою Законом України "Про захист прав споживачів", умовами надання послуг фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для позивача (позичальника). Позивач погодилася з запропонованими послугами, умовами, порядком розрахунків, визначеною в договорі грошовою одиницею, підписавши кредитний договір, графік погашення кредиту, та здійснивши часткове виконання обов'язків за кредитним договором.

Таким чином, в суді встановлено, що наведені позивачем підстави, обгрунтування позову не знайшли свого підтвердження в суді, не грунтуються на жодній з підстав недійсності правочину (окремих частин кредитного договору), передбачених вимогами ЦК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.203, 524, 525, 526, 530, 533, 626, 627, 629, 1054 ЦК України, ст.55 Закону України "Про банки та банківську діяльність", ст.ст.60, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" про визнання недійсними умов кредитного договору, зобов'язання здійснити перерахунок - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: