Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1092/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

20.04.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Авраменко Т.М.,

суддів: Кіселика С.А., Суржика М.М.,

секретар Гусак А.О.

за участю представника позивача

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 березня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, зокрема, будинку, незавершеного будівництвом, за адресою: вул. Сакко і Ванцетті, 59 в м. Олександрія та рухомого майна автомобіля RENAULT KANGOO KP2, державний номер НОМЕР_1, який придбаний у кредит та зареєстрований на відповідача. Шлюб розірвано 14 січня 2014 року, все майно та документи на нього залишились у відповідачки.

Спільної згоди щодо поділу майна вони дійти не можуть, тому просив визнати за кожним із них право на ? частину будинку, незавершеного будівництвом за адресою: вул. Сакко і Ванцетті, 59 в м. Олександрія. Автомобіль RENAULT KANGOO KP2, державний номер НОМЕР_1 залишити у власності ОСОБА_4, зобовязавши сплатити йому ? вартості зазначеного автомобіля в сумі 165750 грн.

Провадження у справі відкрито 26 січня 2016 року (а.с.16).

15 березня 2016 року позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок, незавершений будівництвом, за адресою: вул. Сакко і Ванцетті, 59 в м. Олександрія та автомобіль RENAULT KANGOO KP2, державний номер НОМЕР_1, а також заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо спірного майна до набрання чинності рішення суду у справі (а.с.22-23).

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 березня 2016 року заява ОСОБА_3 про забезпечення позову повернута заявнику, оскільки вона подана без додержання вимог ст.151 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановлену з порушенням норм процесуального та матеріального права, постановити нову ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову. Посилається на те, що суд, повертаючи заяву про забезпечення позову не зазначив, в чому полягає невідповідність цієї заяви ст.151 ЦПК України, помилково сформулював суть процесуальної дії та підстави її застосування, не взяв до уваги, що відповідачка може здійснити відчуження зазначеного в заяві майна на користь третіх осіб, оскільки всі оригінали документів на майно після розірвання шлюбу залишилися в неї.

В засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Повертаючи заяву про забезпечення позову, як таку, що не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, суд виходив з того, що в ній не зазначено:

-обєктивні обставини, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання рішення суду, а та обставина, що відповідач має намір продати недобудований будинок іншим особам і що намір може реалізувати з огляду на те,що правочини з приводу нерухомого майна підлягають нотаріальному посвідченню з письмової згоди другого з подружжя, не підтверджено доказами;

-які саме дії заборонити вчиняти відповідачці щодо будинку та не обґрунтував необхідність арешту автомобіля.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом щодо поділу спільного майна подружжя, яке складається з недобудованого будинку та автомобіля, які зареєстровані за відповідачем. В порядку поділу спільного майна подружжя просив визнати за кожним із подружжя право на ? частку недобудованого будинку, стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію за ? частку автомобіля.

Відповідно до положень ч. 1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч.3 ст.151 ЦПК України).

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч.2 ст.151 ЦПК України). Суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (ч.8 ст.153 ЦПК України).

В заяві про забезпечення позову від 15 березня 2016 року позивач зазначив, що в суді розглядається його позов про поділ спільного майна подружжя, зазначив, що спірне майно зареєстровано на відповідача, оригінали документів знаходяться теж у відповідача, тому є можливість здійснити відчуження спірного майна і йому стало відомо про намір відповідача реалізувати майно, зазначив види забезпечення позову: накласти арешт на будинок та автомобіль, заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо спірного майна до набрання чинності рішення суду у справі (а.с.22-23).

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у п. 4 постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Повертаючи заяву про забезпечення позову, суд фактично дав оцінку обґрунтованості доводів заяви про забезпечення позову, доведеності позивачем загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також відповідності зазначеним в заяві видам забезпечення позову позовним вимогам.

Наведене свідчить, що питання про повернення заяви про забезпечення позову вирішено судом з порушенням порядку, встановленого для його вирішення, що відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та передачі питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про задоволення заяви про забезпечення позову апеляційним судом є безпідставними, оскільки предметом апеляційного перегляду є ухвала суду про повернення заяви про забезпечення позову, а не ухвала суду про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову. За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись п.3 ч.1 ст.312, ч.1 ст.314,ст. 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково, а ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 березня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: С.А.Кіселик

ОСОБА_5