АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №668/511/15-ц Головуючий в І інстанції: Головко О.В.
Провадження №22-ц/791/1215/2016 Доповідач: Капітан І.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 25 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа зі сторони позивача: ОСОБА_7, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначала, що їй на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1, яку 20 листопада 2014 року було затоплено із квартири №10, розташованої поверхом вище, та належить відповідачу ОСОБА_5 Факт залиття квартири підтверджується актом комісії ПП «Жилтранс» від 20 листопада 2014 року. Згідно даного акту проникнення води в її квартиру сталося внаслідок несправності унітазу в санвузлі в квартирі відповідача, який розташований над житловими кімнатами її квартири. Відповідно до проведеного висновку будівельно-технічного дослідження вартість відновлювального ремонту становить 18 329,00 грн. Крім того, нею сплачено за проведення експертного дослідження 1 700,00 грн., за відновлення пошкодженого дивану - 503,00 грн. і залиттям квартири їй завдано моральних страждань. Просила суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь матеріальну шкоду у загальному розмірі 20 532,00 грн., 5 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також понесені судові витрати у розмірі 255,35 грн..

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 27 січня 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача ОСОБА_7

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 25 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 у якості відшкодування матеріальної шкоди 20 532,00 грн. та судові витрати в сумі 255,35 грн. У задоволені позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, вважаючи рішення суду в частині задоволення позовних вимог незаконним та таким, що не відповідає обставинам справи і ухвалено з порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

В письмових запереченнях представник позивача, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення, просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності вини відповідача у залитті квартири позивача, що є підставою для відшкодування останній завданих збитків.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності САА 796577 від 21 вересня 2005 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належить на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1 (а.с.17,18).

Поверхом вище розташована квартира №10, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5

20 листопада 2014 року відбулося залиття квартири позивачки, про що 20 листопада 2014 року було складено відповідний акт комісією ПП «Жилтранс» (а.с.21). Згідно даного акту, при огляді квартири позивача було зафіксовано факт залиття, встановлено, що в кімнаті площею 9,3 кв.м. наявні місця затікання жовтого кольору на стелі, на стелі наявна тріщина довжиною 1 кв.м. та шириною 0,3мм, в кімнаті площею 9,6 кв.м. наявні місця затікання жовтого кольору площею 0,7 кв.м. На момент обстеження місця залиття в кімнатах площею 9,3 кв.м. та площею 9,6 кв.м. були мокрі. Причиною затоплення є несправний унітаз в санвузлі, що знаходиться в квартирі відповідача та розташований над житловими кімнатами квартири позивача.

Зазначений акт узгоджується з іншими доказами по справі, зокрема показами свідків, опитаних під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Відповідно до висновку будівельно-технічного дослідження №52/2014 від 08 січня 2015 року, складеним експертом ПП ПКФ «Експерт», вартість майнової шкоди, завданої ОСОБА_6 в результаті залиття квартири, складає 18 329,00 грн. (а.с.22-35).

За проведення дослідження позивачкою сплачено 1 700,00 грн. (а.с.37).

Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Частиною1 ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, деліктне законодавство в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладений обовязок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Позивачем, як доказом залиття квартири, наданий акт комісії обстеження квартири, яким встановлено факт і причину залиття квартири.

В спростування зазначеного, відповідачем фактичні дані, які б безумовно свідчили про відсутність його вини у заподіянні позивачу майнової шкоди, суду не надані.

Аналіз зібраних по справі доказів свідчить про те, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у залитті квартири позивача та наявність правових підстав про відшкодування майнової шкоди завданої залиттям квартири.

Разом з тим, при визначенні розміру майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що позивачкою доведено понесені витрати на відновлюваний ремонт пошкодженого дивану в розмірі 503,00 грн. Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження даного факту, що відповідно до вимог ст.ст. 58-59, 60 ЦПК України є її обов'язком, колегія суддів вважає, що стягнута судом сума майнової шкоди підлягає зменшенню з 20 532,00 грн. до 20 029,00 грн., а рішення суду в цій частині зміні.

Посилання апелянта на те, що його вина у затопленні квартири позивача судом не доведена, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки будь-яких доказів на спростування наявності його вини у залитті відповідач суду не надав. Клопотання про проведення судової будівельної технічної експертизи на предмет визначення причин залиття квартири позивачки та спростування акту про залиття при розгляді справи відповідачем заявлено не було.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що розмір збитків визначено неналежною особою також є безпідставними, оскільки особа, яка проводила оцінку розміру збитків, має свідоцтво судового експерта з правом проведення будівельно-технічних експертиз, строк дії якого закінчується 11 квітня 2017 року (а.с.35).

Будь-яких доказів на спростування розміру майнової шкоди, завданої позивачу, відповідач також не надав.

Посилання апелянта на те, що витрати на проведення дослідження у розмірі 1 700,00 грн. не відносяться до судових витрат і тому суд не мав підстав для їх стягнення спростовується наступним.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробить для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Витрати на проведення експертного дослідження не є судовими витратами, а є збитками в розумінні ст.22 ЦК України, які спричиненні позивачу у звязку з відновленням її порушеного права, про що останньою було зазначено в позовній заяві та враховано судом.

Для приведення квартири в попередній стан після залиття ОСОБА_6 має провести ремонтні роботи та придбати відповідні будівельні матеріали. Включення під час визначення розміру збитків переліку проведення необхідних робіт та придбання відповідних матеріалів з зазначенням їх вартості узгоджується з положеннями п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, оскільки такі витрати позивач мусить зробити для відновлення порушеного права. Саме позивач має право обирати спосіб захисту порушеного права і остання не позбавлена права на предявлення таких вимог до проведення ремонтних робіт.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_6, як власниця лише ? частини квартири, має право тільки на половину розрахованої суми збитків, також не приймається до уваги, оскільки інший співвласник квартири - ОСОБА_7 приймав участь у розгляді справи в якості третьої особи, не заперечував проти заявлених позивачем вимог, а стягнення шкоди на користьодного із співвласників не свідчить про порушення вимог закону, що регулює виниклі правовідносини по відшкодуванню відповідачем завданої шкоди.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 25 лютого 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 у якості відшкодування матеріальної шкоди 20 532,00 грн., а також - загального розміру 20 787,35 грн. змінити, зменшити вказані розміри до 20 029,00 грн. та 20 284,35 грн. відповідно.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий І.А.Капітан

Судді: Л.І.Вербицька

ОСОБА_3