АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Бреславського О.Г., Савчук М.В.

секретар Окармус О.М.

за участю: прокурора, відповідача ОСОБА_1, його представника, третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом першого заступника прокурора Чернівецької області до Заставнівської міської ради, ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, Відділ Держгеокадастру у Заставнівському районі Чернівецької області, про скасування рішення сесії Заставнівської міської ради, визнання недійсними державних актів та повернення земельних ділянок за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернівецької області на ухвалу Заставнівського районного суду Чернівецької області від 16 березня 2016 року -

В С Т А Н О В И Л А :

Перший заступник прокурора Чернівецької області звернувся в суд з позовом до Заставнівської міської ради, ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Відділ Держгеокадастру у Заставнівському районі Чернівецької області, про скасування рішення сесії Заставнівської міської ради, визнання недійсними державних актів та повернення земельних ділянок.

Позовні вимоги обгрунтовував слідуючими обставинами.

Перевіркою встановлено, що рішенням № 75-2/2006 від 30.08.2006р. 2 сесії Заставнівської міської ради ОСОБА_1 та ОСОБА_1 передано у спільну сумісну власність в АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 0,1519 га відповідно до часток в будинку згідно свідоцтв про право на спадщину за законом НОМЕР_1 від 10.08.2006р. та НОМЕР_2 від 10.08.2006р.

22-ц/794/641/ 2016р. Головуючий у 1 інстанції Угриновська Л.Я.

Категорія 7 доповідач Перепелюк І.Б.

в тому числі: ОСОБА_1 0,04 га для обслуговування частини будинку та господарських споруд і 0,0119 га для ведення особистого селянського господарства, ОСОБА_1 0,06га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд і 0,04 га для ведення особистого селянського господарства. Цим же рішенням вказаним особам надано дозвіл на виготовлення державних актів.

Прокурор вказував, що вищевказане рішення прийнято із порушенням порядку, що встановлений ст.ст. 116, 118 ЗК України, земельні ділянки передані у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_1 за відсутності будь-якої документації, яка б підтверджувала розміри земельних ділянок, що передаються у власність.

Також прокурор зазначав, що згідно матеріалів перевірки Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області за ОСОБА_4 та ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 облікувалась земельна ділянка площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Зміни щодо площі земельної ділянки не вносились.

Про порушення вимог земельного законодавства позивач дізнався із звернення ОСОБА_2, ОСОБА_3 в травні 2014 року, інтереси яких порушені при приватизації землі, оскільки частина їх земельної ділянки увійшла до площі, яку приватизував відповідач ОСОБА_1

В позовній заяві прокурор вказував, що позов ним заявлений із метою повернення до комунальної власності територіальної громади міста земельних ділянок, які незаконно вибули із її власності.

Позивач просив визнати незаконним та скасувати рішення 2 сесії Заставнівської міської ради № 75-2/2006 від 30.08.2006р., визнати недійсними Державні акти на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 від 19.01.2007р., видані на імя ОСОБА_1 а також земельні ділянки площею 0,0519 га та площею 0,10 га повернути територіальній громаді м. Заставна в особі Заставнівської міської ради

Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 16 березня 2016 року позов першого заступника прокурора Чернівецької області залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, перший заступник прокурора Чернівецької області подав апеляційну скаргу, просить ухвалу скасувати.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою.

Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що твердження суду першої інстанції про те, що прокурор в даній справі діяв від імені Заставнівської міської ради без належних на те повноважень є безпідставними.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції, виходив із того, що при зверненні до суду з позовом прокурором не додержано вимоги ст. 45 ЦПК України, якою врегульовано умови та підстави представництва прокурором інтересів держави та посилався на те, що інтереси територіальної громади м. Заставна представляє Заставнівська міська рада, що унеможливлює подання позову в інтересах територіальної громади до органу, який її представляє.

Колегія суддів не погоджується з таки висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно зі ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист в суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 під представництвом прокуратурою України інтересів держави треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України та законами України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 46 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до ст. 45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

У ч. 5 ст. 16 цього Закону зазначено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ст. ст. 13, 14 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють орган державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Згідно зі ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності зокрема, на землю. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів.

Таким чином, Заставнівська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальної громади м. Заставна, здійснює відповідно до закону та від імені та в інтересах вказаної територіальної громади правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, землями в межах міста.

В позовній заяві прокурор зазначав, що рішенням 2 сесії V скликання Заставнівської міської ради № 75-2/2006 від 30.08.2006р. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 передано у спільну сумісну власність в АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 0,1519 га відповідно до часток в будинку згідно свідоцтв про право на спадщину за законом НОМЕР_1 від 10.08.2006р. та НОМЕР_2 від 10.08.2006р., в тому числі: ОСОБА_1 0,04 га для обслуговування частини будинку та господарських споруд і 0,0119 га для ведення особистого селянського господарства, ОСОБА_4 0,06га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд і 0,04 га для ведення особистого селянського господарства та надано дозвіл на виготовлення державних актів.

Прокурор вказував, що вищевказаним рішенням земельні ділянки передані у спільну сумісну власність ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за відсутності будь-якої документації, яка б підтверджувала розміри земельних ділянок, що передаються у власність.

В позовній заяві зазначено, що з матеріалів перевірки, проведеною спеціалістами Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області, вбачається, що за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 облікувалась земельна ділянка площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Зміни щодо площі земельної ділянки не вносились.

Звертаючись до суду з позовом, в інтересах держави на підставі ст. 45 ЦПК України, прокурор виконав вимоги ч. 2 цієї статті, обґрунтував необхідність такого звернення з позовом, зазначивши в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту.

Враховуючи зазначені обставини, підстав для залишення позову без розгляду не вбачається, судом першої інстанції порушені норми процесуального права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 307, п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернівецької області задовольнити.

Ухвалу Заставнівського районного суду Чернівецької області від 16 березня 2016 року скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді:(підписи)

З оригіналом вірно :