Номер провадження 2/754/2341/16
Справа №754/1932/16-ц
13 квітня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Клочко І.В.
за участю секретаря Щедрікової В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Деснянський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м Києві, про усунення перешкод в користуванні майном та визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, -
ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачам на праві власності. В даній квартирі зареєстровані позивачі та ОСОБА_3 (син ОСОБА_2.). Відповідач у даній квартирі не проживає з 2008 року, участі по утриманні квартири та оплаті комунальних послуг не приймає. На підставі цього, ОСОБА_1, ОСОБА_2 були змушені звернутися з позовом до суду.
В позовній заяві позивачі просять усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном та визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Від представника позивача - ОСОБА_1, яка діє від свого імені та від імені позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце судового розгляду судом повідомлявся за останнім місцем реєстрації та шляхом розміщення друкованого оголошення у пресі - газеті «Урядовий кур'єр», у зв'язку з чим, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача, згідно вимог ч.9 ст.74 ЦПК України, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Від третьої особи - Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника.
Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.11.1995 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних долях (а.с.15).
У позовній заяві позивачі посилаються на те, що ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_4, в період перебування у шлюбі в них народилася дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний момент шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, після чого, остання забрала свої речі, неповнолітнього сина - ОСОБА_3 та переїхала в інше місце проживання. З 2008 року відповідач разом з матір'ю переїхали до Канади та припинив підтримувати відносини з позивачами. Крім того, позивачі ніколи не чинили ОСОБА_3 перешкод у користуванні квартирою.
Згідно свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 записано ОСОБА_2 та ОСОБА_4(а.с.16).
У спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_1 (власник рахунку), ОСОБА_2 (син), ОСОБА_3 (онук), що підтверджується довідкою форми №3 виданою Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» Деснянського району м. Києва №33/3 від 15.01.2016 року (а.с.17).
Судом встановлено, що відповідач не проживає за вказаною адресою, починаючи з 2008 року, до даної квартири не з'являється, за комунальні послуги не сплачує.
Факт не проживання ОСОБА_3 з 2008 року в квартирі АДРЕСА_1, підтверджується складеним актом від 15.01.2015 року (а.с.18).
Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Таким чином, не проживання у житловому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, а саме більше одного року, дає підстави для визнання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1
Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі по 551,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 74, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Деснянський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м Києві, про усунення перешкод в користуванні майном та визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551грн. 20коп.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551грн. 20коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії .
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: