Справа № 128/1885/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

20 квітня 2016 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: Ганкіної І.А.,

при секретарі: Шеванюк О.О.,

позивачі (представник ОСОБА_1В.): ОСОБА_2,

адвокаті: ОСОБА_3

представнику відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення суми авансу на суму 20 000 доларів США, стягнення 3-х відсотків річних, стягнення моральної шкоди, стягнення грошових витрат та витрат на проведення ремонтних робіт,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 первинно звернулися до суду з даним позовом до ОСОБА_5 мотивуючи позовні вимоги тим, що зметою придбання частини житлового будинку за №72/2 по вул. Енгельса в м Вінниця відбулася домовленість із відповідачем про укладення договору купівлі - продажу та його продажну ціну. На підтвердження такої домовленості, відповідачем було складено письмово розписку від 06.06.2012 року, відповідно до якої він, зобов'язався, що одержав від ОСОБА_2 та ОСОБА_1, як завдаток ( аванс) в майбутню купівлю - продаж нерухомості, а саме 8/25 часток житлового будинку з відповідною часткою побудов, господарських будівель, та споруд за № 72 по вул. Енгельса в м. Вінниця, частину земельної ділянки за кадастровим № 051013700:03:007:0194. Сторони домовилися, що договір купівлі - продажу буде оформлений до 06 серпня 2012 року продажна ціна нерухомості буде становити 256 000 грн., що еквівалентно 32 000 доларів. Вдповдач також в свою чергу, зобов'язався до вказаного часу виїхати із житлового помешкання разом із своєю сімєю, виписати всіх зареєстрованих, та погасити заборгованість по всім комунальним платежам на час виселення та передати ключі від будинку до 06.07.2012 року.Незважаючи на взяті на себе зобов'язання відповідач виселився з житлового будинку та передав позивачам від нього ключі, лише в серпні 2012 року, залишивши житло в непридатному для проживання стані та не сплативши борги по всіх комунальних платежам. Для вселення та проживання у житловому будинку, необхідно було проведення капітального ремонту та заміна комунікацій, всі роботи позивачами було виконано за власні кошти, також за їхні гроші було оформлено правовстановлюючі документи на земельну ділянку, оскльки відповідач відмовився це робити. Позивачі, стали наполягати на укладені договору купівлі - продажу майна, корегування продажної ціни за житловий будинок та земельну ділянку з урахуванням витрат проведеного ремонту та погашення заборгованості по всім платежам за відповідача. В підтвердження своїх зобов'язань, відповідачем також було надано позивачам довіреність від 23 листопада 2012 року, строком на один рік, якою він уповноважив ОСОБА_2 та ОСОБА_1 користуватися та управляти належним йому майном 8/25 частками житлового будинку з відповідною часткою прибудов, господарських будівель та споруд за № 72 по вул. Енгельса в м. Вінниця. В грудні 2012 року сам, відповідач ОСОБА_5, запропонував їм, з урахуванням понесених ними витрат на ремонти житлового будинку та погашення за нього всіх попередніх заборгованостей по комунальним платежам, електроенергії, газу, світла та інших, та як йомі вкрай потрібні були гроші, ціну продажу житлового будинку за 20 000 доларів США. На підтвердження даної домовленості, відповідачем було складено письмово розписку від 17.12.2012 року, за текстом якої він зазначив, що отримав від ОСОБА_2 та ОСОБА_1, як аванс, кошти в сумі десять тисяч доларів США, що еквівалентно 80 000 тисяч гривень. Кошти отримав, як розрахунок за будинок яким на той час володів по вул. Енгельса 72/2 та зобов»язався до 21 грудня 2012 року підготовити документи, а саме, замовити витяг із БТІ та зняти обтяження у вигляді арешту на належне йому майно. Після спливу строків виготовлення документів та зняття обтяжень на житловий будинок відповідач почав уникати зустрічі із позивачами, не оформив договір та не повернув переданих як завдаток грошей. При цьому, на протязі всього 2013 року, не відмовлявся від укладення договору купівлі - продажу в нотаріальній конторі, але наприкінці лютого 2014 року ОСОБА_5 повідомив позивачів в розмові, що він не має наміру укладати договір купівлі - продажу та здійснювати підготовку документів та на їхню вимогу повернути сплачену суму завдатку відповів, що коштів він не має. Зазначене порушення прав позивачів стало підставою для звернення до суду. Оскільки, фактично передача коштів в сумі 160 000 гривень, що еквівалентно 20 000 тисяч доларів США відбулась за виконання договору, який в наступному, до кінця грудня 2012 року не був укладений з ОСОБА_5, то останній вказані грошові кошти отримав без достатньо правової підстави та зобов'язаний їх повернути позивачам. Строк виконання зобов'язання зі сторони відповідача настав в грудні 2012 року, тому 3% річних складає від суми 160 000 грн. станом на час розгляду справи 6400 грн. Також в позові зазначили, що в зв'язку із невиконанням зобов'язань відповідачем, по сплаті ним всіх комунальних платежів, а саме: газ, електроенергію, воду за користування вигрібною ямою, відповідно до розписки від 06.06.2012 року, з метою уникнення їх відключення, зважаючи на попередження, та для забезпечення нормальної життєдіяльності сім'ї позивачів, вони були вимушені повністю погасити всі борги відповідача. Ними було проведено оплату всіх поточних платежів по комунальних послугах за час проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1. Також позивачами в зв»язку з непридатним до проживання станом будинку було зроблено ремонтно-будівельні роботи в будинку та літній кухні і приведено господарські будівлі та споруди в стан придатний для їх використання, в зв'язку з чим позивачами були виконані монтажно - будівельні роботи. Для цього позивачами придбавались матеріали на ремонт будинку та монтаж господарських споруд та наймалися люди, які виковували ці роботи. Витрати на проведення будівельно-ремонтних робіт склали 14 300 грн., що підтверджується накладними та показаннями свідків. За подачу позовної заяви до суду було витрачено 30000 грн. Моральна шкода складає 30000 грн., як позивачі просять стягнути за судовим рішення на їх користь.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 (є також і представником позивача ОСОБА_1В) позовну заяву в змінах прийнятих за ухвалою суду від 20.04.2016р. підтримала повністю та суду показала, що з метою вчинення в подальшому купівлі будинку по вул. Енгельса в м. Вінниця між ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відбулася домовленість про укладання договору купівліпродажу та вартість будинку та земельної длянки. На підтвердження такої домовленості, відповідачем було складено письмово розписку від 06.06.2012 року, відповідно до якої він, підтвердив те, що він має намір в подальшому продати позивачам належну йому 8/25 часток житлового будинку за № 72/2 по вул. Енгельса в м. Вінниця та частину земельної ділянки. Сторони домовилися про те, що договір купівлі - продажу буде оформлений до 06 серпня 2012 року. Продажна ціна нерухомості що становить 32 000 доларів. Аванс в сумі 10 тис. доларів США був переданий відповідачу за розпискою від 06.06.2012р., і в подальшому позивачами було передано відповідачу 17.12.2012р. решту суми авансу в розмірі 9 тис. доларів США і обіцяно віддати ще 8 тис. грн. в розрахунок 1 тис. доларів США. Вказана сума в 8 тис. грн. була передана відповідачу частками в 7 тис. грн. та ще 1 тис. гривень, що була передана пізніше. Також за домовленістю відповідач зобов'язався до вказаного часу виїхати з будинку та виписати всіх членів родини та погасити заборгованість по комунальних послугах. Право розпоряджатися будинком, за який позивачами було надано аванс відповідач посвідчив надавши їм довіреність на право заселення в будинок, оплату послуг, проведення ремонтних робіт та інше. Однак, в подальшому відповідач свої зобовязання не виконав і правочин завершений не був. Позивачі в наслідок таких дій понесли значні витрати, так як були змушенні зробити за власний кошт ремонт у будинку, заплатити всі борги за комунальні послуги, поставити нову газову колонку, зробити електропроводку, оздобили ванну кімнату, поставили пластикові вікна. Оскільки, добровільно грошові кошти відповідач не повернув, позивачі були змушені звернутися до суду та понесли витрати за послуги адвоката в сум 30 000 грн., які також просять стягнути з відповідача. Моральну шкоду нанесену діями відповідача аргументують тим, що відповідач позбавив їх житла і тепер вони не мають де жити, після виселення їх з будинку, що призвело до погіршення стану здоровя, та нервувань.

Відповідач ОСОБА_5 в особі свого представника ОСОБА_4, позов визнав частково в частині стягнення авансу на суму 160 тис грн., в решті задоволення позову заперечив. Відповідач ОСОБА_5 та його представник суду показали, що відповідач мав намір продати належну йому частину будинку і з цією метою виставив свою частку на продаж. Позивачі дійсно мали намір купити в нього частку будинку і він отримав від них двома частками аванс по 80 000 грн. Валютою авансу була гривня, що він і зазначив у розписках. Вказані кошти він згоден повернути позивачам. Після обговорення їх спільної домовленості відповідач дозволив позивачам заселитися в будинок, але в подальшому позивачі відмовилися від укладення угоди і він був змушений звернутися до суду за їх виселенням. Оскільки, позивачи проживали у будинку вони повинні були сплачувати за комунальні послуги, а отже сплачувати їх за позивачів він не повинен. Наявність будівельних робіт та встановлення приладдя заперечив, тому просить в цій частині в задоволенні позову відмовити. Щодо стягнення моральної шкоди зазначив, що виселення проводилося на законних підставах, тому моральної коди відповідач не завдавав і просить в задоволенні даної вимоги позову також відмовити.

Врахувавши позицію позивачів та відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, давши їм належну правову оцінку, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 02 квітня 1996 року ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_6 8/25 часток житлового будинку за № 72 по вул. Енгельса в м. Вінниця, що знаходиться на земельній ділянці площею 488 кв.м. На зазначеній земельній ділянці є розташованими: будинок з прибудовою жилою площею 86 кв.м. ; хлів з прибудовою «Б», хлів з льохом «В» вбиральня «Г» та огорожею «1-2»(а.с.7-8 т.1).

Згідно даних технічного паспорту № 8819 від 11.12.1988 року іншими власниками будинку є ОСОБА_7, ОСОБА_8 (8/25 частки) та ОСОБА_9 (8/25 частки) (а.с. 12-14 т.1).

Згідно витягу співвласником земельної ділянку серії ЯК № 040391 ОСОБА_5 є співвласником земельної ділянки під будинковолодінням № 72/2 по вул. Енгельса м. Вінниці (а.с. 15 т.1).

Згідно тексту розписки наданої суду стороною позивача 06.06.2012 року ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 аванс «вісімдесят тисяч 80 000 грн., що еквівалентно десяти тисячам доларів США» в майбутню купівлю-продаж, а саме 8/25 часток житлового будинку з відповідною часткою прибудов, господарських будівель та споруд 72 (сімдесят два) по вул. Енгельса в м. Вінниці з земельною ділянкою (а.с. 9).

Також за текстом даної розписки зазначено, що договір купівлі-продажу буде оформлений до 06 серпня 2012 року. Продажна ціна нерухомості не має бути змінена 256 000 тис. грн., що еквівалентно 32 000 тис. дол. США. За текстом розписки ОСОБА_5І, також зобовязався виїхати з будинку за вищевказаною адресою, виписати дружину та обох дітей та сплатити всі комунальні платежі, а саме за газ, електроенергію, користування водою та залишити вигрібну яму чистою, передавши ключі від будинку до 06.07.2012 року.

За розпискою від 17.12.2012р. відповідач отримав аванс в розрахунок за продаж будинку в сумі «… 10 000 доларів США, що еквівалентно 80 000 тисяч гривень…»(а.с.10 т.1).

За текстом даної розписки також зазначено, що 8 тис. грн. з даної суми є не доданими і розрахунок по ним буде проведено в нотаріальній контрі (а.с.10 т.1 зворіт).

Факт того, що 17.12.2012р. позивачами було передано лише 9000 доларів США підтверджено самою стороною позивача, та надано пояснення, що 7000 грн. було передано в нотаріальній конторі і ще 1000 грн. (а.с.88 т.1) передана пізніше, але розписку про передачу 7000 грн. позивач з відповідача не брали.

Таким чином, судом встановлено що валютою кредитування за розпискою від 17.12.2012р. були фактично 9000 доларів США, та 8 тис. гривень, що підтверджує текст розписки відповідача щодо отримання ним авансу на суму саме 10 000 доларів США, що еквівалентно 80 000 грн. та подальшим поясненням сторони позивача, що фактично переданими грошима авансу були 9000 доларів США та 8000 грн.

Щодо розписки від 06.06.2012р. то як вбачається з тексту розписки валютою авансу є 80000 грн., що еквівалентні 10 000 доларів США, тобто валютою кредитування є гривня.

За ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовґязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Аванс сплачується боржником у момент настання обовязку платежу, тобто виконує функцію попередньої оплати.

Судом є встановленим, що валютою платежу авансу за розпискою від 17.12.2012р. були долари США в сумі 9000 доларів США, та 8 000 грн.

Валютою авансу по розписці від 06.06.2012р. є гривня, що підтверджується текстом розписки відповідача, в якій зазначено, що ОСОБА_5 отримав 80 000 грн., що екввалентно 10 000 доларів США.

Сторона позивача наполягає на тому, що до стягнення підлягають 20 000 доларів США, не погоджується на отримання їх грошового еквівалента в національній валюті, та такі вимоги просила залишити без розгляду 20.04.2016р., про що було постановлено ухвалу суду.

Тому, не виходячи за межи позовних вимог суд вважає доведеним право на стягнення з відповідача на користь позивачів, які є подружжям в рівних частках 9000 доларів США як були отримані ним в якості авансу 17.12.2012р.

Оскільки вимога щодо стягнення авансу в національній валюті на суму 80 000 грн. за розпискою від 06.06.2012р. та 8 000 грн. за розпискою про отримання авансу від 17.12.2012р. в суді не заявлено в стягненні решти авансу визначеного позивачами в розмір 11 000 доларів слід відмовити.

Щодо стягнення 3-х відсотків річних на суму 12 348,49 грн., суд враховує, що згідно ст.625 ЦК України встановлюється відповідальність за порушення грошових зобовязань у випадку прострочення їх боржником.

Однак, як встановлено судом між сторонами не укладалося жодного договору з строком виконання зобовязання, по поверненню авансу, яке і мав прострочити боржник для виникнення права на отримання 3-х відсотків річних. Тому у задоволенні даної вимоги слід відмовити.

Судом також було встановлено, що за домовленістю сторін відповідач передав позивачам ключі від своєї частини будинку та надав довіреність від 23.11.2012р. за якою дозволив позивачам вселення до будинку, внесення комунальних, податкових платежів, а також виконувати ремонтні, будівельні роботи, замінювати санітарно-технічні прилади і пристрої, що вийшли з ладу.

На підставі даної довіреності та погодження з власником позивачі разом з членами сімї заселилися до будинку та проживали в нього до моменту виселення за рішенням суду.

Під час проживання в частці будинку належній відповідачу позивачі сплатили комунальні послуги, зробили ремонтні роботи, та встановили сантехніку, пластикові вікна, електропроводку, та газовий котел.

В підтвердження понесення комунальних послуг позивачами за відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є комунальні платежі електроенергія квитанція № 101825.699 від 26.07.2012 року на суму 401,87 грн.; квитанція № НОМЕР_1 від 05.06.2012 року на суму 42,03 грн; квитанція від 30.07.2012 року на суму 471,54 грн.; квитанція № НОМЕР_2 від 05.06.2012 року на суму 42,03 грн.; квитанція № 050 від 05.06.2012 року на суму 42,03 грн.; квитанція № 050 від 05.06.2012 на суму 42,03 грн. По сплаті за газ: - квитанція за 28.07.2012 року на суму 188,95 грн; чек від 06.08.2012 року на суму 45,68 грн.; чек від 28.07.2012 року на суму 188,93 грн.

Сплата за технічні умови, монтаж та демонтаж газового котла склала: - за технічний нагляд - чек ПАТ «Вінницягаз» 29.11.12 року на суму 250 грн.; за проект газопостачання - чек ПАТ «Вінницягаз» 29.11.12 року на суму 373 грн.; за оплату технічних умов - чек ПАТ «Вінницяггаз» 29.11.12 року на суму 405,73 грн.; за демонтаж та монтаж газового котла, газ, приладів каса - чек ПАТ «Вінницягаз» 08.01.2013 року на суму 669,49 грн.; за оплату газового котла ЧП ДМС м. Вінниця, вул. Стельмаха 43-А на суму 10 668 ,00 грн. Всього на загальну суму -12 366,22 грн.

За сплату за воду, відключення, підключення закупівля обладнання: - квитанція № 101825.780 від 30.07.2012 року на суму 404,00 грн.; за відключення води квитанція № 102033.95.1 від 02.08.2012 року на суму 212,31 грн.; чек за оплату підключення води від 02.08.2012 року на суму 21,34 грн.; купівля ванни, обладнання чек від 15.12.2012 року на суму 3350,00 грн.; за труби для води чек - від 17.12.2012 року на суму 702 грн. Всього на загальну суму - 4689, 65 грн.

За сплату земельного податку квитанція № С101943.424.1 від 18.04.2012 року на суму 47, 00 грн.. За заміна вікон, дверей, подано суду накладну № 99 від 20.09.2013 року., квитанцію до прибуткового ордеру № 68 від 20.09.2013 року на суму 7318,00 грн.

Витрати на заміну електропроводки підверджуються товарним чеком від 23.11.2012 року на суму 1435,00 грн. Купівля батарей та іншого обладнання, підтверджується товарним чеком від 15.12.2012 року на суму 3350,00 грн; купівля будівельних матеріалів підтверджується товарним чеком від 30.01.2013 року на суму 1790,00 мгрн.; товарним чеком від 12.111.2012 року на суму 481,00 грн.; товарним чеком від 10.11.2012 року на суму 855,00 грн.. Всього на загальну суму 3126,00 грн. Всього на ремонт та придбання будвельних матералів та обладнення було витрачено 26 909,22 грн., що складали витрати подружжя ОСОБА_1.

Вказані роботи були проведені ними за згодою відповідача, так як є включеними в перелік прав, що були надані ним позивачам за довіреністю.

В підтвердження проведення ремонтних робіт позивачами також надано договори про проведення будівельних робіт, а саме: договір підряду від 05 січня 2013 року, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_2, за яким було замовлено проведення робіт по встановленню котла, монтажу парового отеплення, підведення та підключення гарячої та холодної води на суму 3 500,00 грн. (а.с. 76-77 т.1), договір підряду від 14 листопада 2012 року, укладений між ОСОБА_11В, та ОСОБА_2, за яким було замовлено роботи по монтажу та демонтажу електрообладнання, підключення розеток, плафонів, люстер та підключення електропроводки до мережі , а також обкладення плиткою ванної кімнати на суму 6 600,00 грн. (а.с.78-79 т.1), договір підряду від 16 грудня 2012 року, укладений між ОСОБА_12 та ОСОБА_2, за яким було замовлено проведення роботи по облаштуванню стелі, віконних відкосів, роботи з гіпсокартоном, шпаклювання та покраску житлового будинку на суму 4 200,00 грн. (а. с. 80-81 т.1).

Проведення даних ремонтних робіт окрім вищевказаних доказів підтверджено допитом свідків ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які пдтвердили виконаний ними обсяг ремонтних робіт та наданими суду актами та фото.

Право на проведення ремонтних робіт, та оплату податків позивачам було надано відповідачем за вищезазначеною довіреністю, а отже зроблені позивачами невідємні поліпшення частки нерухомої власності відповідача є суду підтвердженими та такими, що підлягають до стягнення за технічні умови, монтаж та демонтаж газового котла на суму 12 366,22 грн., за купівлю ванни та труб на суму 4052 грн., за сплату земельного податку на суму 47 грн., заміну вікон на суму 7318 грн., витрати на заміну електропроводки, батарей, будівельних матеріалів на суму 3126,00 грн. , всього на суму 26 909,22 грн. в рівних частках, так як є понесеними подружжям ОСОБА_10.

Визначаючись щодо вимоги про стягнення комунальних витрат, суд враховує, що відповідно до довідок наданих ПАТ «Вінницягаз» (а.с.55,57 т.2), СО «Вінницькі міські електричні мережи» (а.с.58 т.2), довідки КУП «Ековін» (а.с.63 т.2) відповідні договори на постачання послуг є укладеними з абонентом ОСОБА_13, яка не притягувалася позивачами по справі в якості відповідача, а тому до стягнення вказані суми коштів в розмірі 1209 грн.65 коп. за оплату електроенергії, та газ в розмір 423,56 грн. до стягнення з ОСОБА_5 не підлягають, в звязку з чим в зазначеній частині позовних вимог слід відмовити.

Щодо стягнення моральної шкоди, суд враховує, що як підставу для стягнення моральної шкоди позивачі зазначають, що були позбавлені відповідачем житла та проведення ним їх виселення за рішенням суду призвело до їх моральних страждань та погіршення стану здоровя.

Враховуючи суть заявлених вимог, та нормативні положення ст. 23 ЦК України суд враховує, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За ст.1166 ЦК України зазначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Однак, виселення позивачів з будинку було проведено відповідачем за рішенням Вінницького міського суду від 15.10.2014р. (а.с.177 т.1) , тобто на передбачених законом підставах, в звязку з припиненням домовленостей мж сторонами щодо продажу частки будинку, тому суд не вбачає доведеність позивачами підстав для стягнення моральної шкоди, в звязку з чим в задоволенні даної частини позову вважає за необхідне відмовити.

Щодо стягнення витрат в сумі 30000 грн. за послуги адвоката ОСОБА_14 суд враховує, що суду розрахунок суми даних витрат не поданий, не надано суду доказу сплати даної суми, окрім правого договору.

Також суд враховує, що адвокат ОСОБА_14 не приймав участі при розгляді справи по суті. Тому враховуючи вищевказане, суд вважає, що до стягнення дана сума не підлягає.

Суду є доведеним понесення судових витрат по оплаті судового збору на суму 2884 грн., 630 грн. та 121,80 грн., всього на суму 3639,80 грн.

За ст.82 ЦПК України вказані документально підтверджені витрати слід стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_1 в рівних частках.

Керуючись ст.ст.533,1166,1167 ЦК України, ст.ст.11,15,59,60,82,203,209,213,214,223 ЦПК України,суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_1 9 000 доларів США авансу за розпискою від 17.12.2012р. в рівних частках.

В стягненні решти суду авансу на суму 11000 доларів США відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_1 14300 грн. за проведення ремонтних робіт в рівних частках.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_1 грошові кошти за технічні умови, монтаж та демонтаж газового котла на суму 12 366,22 грн., за купівлю ванни та труб на суму 4052 грн., за сплату земельного податку на суму 47 грн., заміну вікон на суму 7318 грн., витрати на заміну електропроводки, батарей, будівельних матеріалів на суму 3126,00 грн. , всього на суму 26 909,22 грн. в рівних частках. В позовних вимогах щодо стягнення 3-х відсотків річних на суму 12 348,49 грн., моральної шкоди на суму 30 000 грн. та судових витратах за послуги адвоката на суму 30 000 грн. та решті стягнення витрат за комунальні послуги, електро та водопостачання, та за газопостачання відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_1 судові витрати на суму 3639,80 грн. в рівних частках.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 діб з моменту винесення рішення.

Суддя: