Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Луганська В.М.
Справа № 431/5113/15-ц
Провадження № 22ц/782/270/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року Судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Луганської В.М.,

суддів: Коновалової В.А., Коротенка Є.В.

За участю секретаря Козубської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Надра" - ОСОБА_3, ОСОБА_4 на ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 23 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_6 про стягнення боргу, в обґрунтування зазначених вимог, зазначив, що 01.09.2012 року він надав відповідачу грошові кошти у сумі 30 000 грн. строком на 2 роки з метою розвитку бізнесу. Сума грошей була отримана без сплати процентів, строк повернення грошових коштів визначений до 01.09.2014 року, що підтверджується розпискою. Відповідач відмовляється виплатити йому грошові кошти за борговою розпискою, тому просив суд стягнути на його користь грошову суму в розмірі 30 000 грн.

Під час розгляду справи в суді сторони звернулися до суду з заявою про визнання мирової угоди.

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 23 грудня 2015 року визнано мирову угоду, укладену 23 грудня 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, згідно якої сторони домовилися про наступне: передати у власність ОСОБА_5 від ОСОБА_2 квартиру, яка складається з чотирьох кімнат загальною площею 137, 5 м. кв., жилою площею 70, 1 м.кв., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_6 зобовязується на протязі трьох календарних днів з моменту набуття чинності ухвали суду передати у власність вище вказану квартиру по оціночній вартості згідно акту оцінки, що буде внесено до Державного реєстру прав реєстрації нерухомого майна, громадянину ОСОБА_5, а отриману квартиру розглядати як плату за отриману позику. Суд провадження по справі закрив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження судового розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, оскільки мирова угода не стосується предмету спору, судом першої інстанції порушено правила виключної підсудності, мировою угодою порушено права інших осіб.

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження судового розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, оскільки ухвалою суду першої інстанції порушено майнові права та інтереси банку, 07 квітня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 74/П05/20076-840 за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 400 000 доларів США зі строком повернення до 05 травня 2017 року та сплатою 14, 49 % річних за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання умов кредитного договору було укладено договір іпотеки, згідно якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі- продажу від 01.12.2005 року. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2014 року було задоволено позов банку до ОСОБА_2, ОСОБА_7, товариства з обмеженою відповідальністю «Турборемонт» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 74/П05/20076-840 від 07.04.2007 року. На підставі рішення суду було отримано виконавчий лист, який знаходиться на примусовому виконанні рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, крім того на виконанні знаходиться виконавчий напис нотаріуса №518 від 06 травня 2014 року про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме вищезазначеної квартири. У виконачому провадженні на вказане майно було накладено арешт. Оскаржувана ухвала суду першої інстанції чинить перешкоди у виконанні рішення суду про стягнення кредитної заборгованості з відповідача, чи порушуються права банку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження судового розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, оскільки мировою угодою порушуються її права, оскільки 01червня 2015 року між нею та ОСОБА_2 було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 за вартістю 3 162 000 грн., при цьому згідно п.10 вказаного договору ОСОБА_2 отримав від неї 150 000 доларів США суми позики. Крім того на вказану квартиру було накладено арешт.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, викладені в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні представник уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_9 підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на доводи апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, посилаючись на доводи апеляційної скарги.

В судове засідання позивач ОСОБА_5 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, судом приймалися міри щодо його повідомлення про місце та час судового засідання у визначеному законом порядку.

Заслухавши осіб, які зявилися до судового засідання, доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмету позову.

Згідно ч. 5 ст. 175 ЦПК України, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Із системного аналізу зазначених вище норм вбачається що мирова угода - це складена сторонами з урахуванням інтересів усіх заінтересованих осіб, що беруть участь у справі, угода, яка визнається судом лише після встановлення законності й обґрунтованості її умов, а також з'ясування думки усіх заінтересованих осіб щодо можливості її визнання. Метою такої угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не пов'язані зі спірними правовідносинами.

Таким чином, суд в порушення вимог ст. ст. 175, 212, 213, 214, ЦПК України зазначених вимог закону не врахував та безпідставно застосував до даних правовідносин ст. 16 ЦК України для обрання такого способу захисту, як визнання мирової угоди, та в обхід закону фактично передав у власність ОСОБА_5 від ОСОБА_2 квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4.

Крім того, суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України, затвердив мирову угоду при відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність між сторонами спору.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовною вимогою про стягнення боргу в розмірі 30 000 грн. за розпискою. В матеріалах справи відсутня розписка на вказану суму, натомість є копія розписки на суму 3 000 000 грн., матеріали справи не містять письмових доказів, які б підтверджували право власності відповідача на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, ухвала суду першої інстанції відповідно п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції на новий розгляд.

При скасуванні ухвали суду першої інстанції з зазначених вище підстав, колегія суддів судової палати, вважає недоцільним робити аналіз іншим доводам апеляційних скарг, так як вказані доводи апеляційних скарг можуть стати предметом розгляду справи в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 175, 212-215, 307, 311, 314, 315, 319, ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Надра" - ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 23 грудня 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів без безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Cудді: