Справа № 133/349/16-ц Провадження № 22-ц/772/1567/2016Головуючий в суді першої інстанції Крейдін О. О.
Категорія 50Доповідач Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Берегового О.Ю.., Сопруна В.В.

При секретарі: Сніжко О.А.

За участю: позивача ОСОБА_3; відповідача ОСОБА_4 і його представника - адвоката Юрченко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В с т а н о в и л а:

В лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15 березня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 лютого 2016 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати за надання правової допомоги в розмірі 160 грн.

Рішення суду допущено до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь позивача на утримання дітей в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 17 лютого 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Зазначив, що рішення суду підлягає скасуванню через порушення норм матеріального права та через невідповідність висновків суду обставинам, які мають значення для справи.

В судовому засіданні відповідач і його представник підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити.

Позивач заперечила проти задоволення апеляційної скарги, просить її відхилити і залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що з 14 лютого 2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16 вересня 2015 року (а. с. 4).

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є відповідач ОСОБА_4, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 31 серпня 2004 року та серії НОМЕР_2 від 3 вересня 2009 року (а. с. 5, 6).

Після розірвання шлюбу між сторонами діти проживають разом з матір'ю - позивачем ОСОБА_3, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов родини ОСОБА_3 від 18.04.2016 року за № 32/12.

Відповідач ОСОБА_4 перебуває на обліку в Козятинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України і отримує пенсію по інвалідності П групи загального захворювання (інвалідність встановлена з 15.04.2016 року по 31.03.2017 року) в розмірі 1 074 гр., що підтверджено довідкою № 1327/12-16 від 20.04.2016 року.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 1, 2 ст. 181 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд зобов'язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині 1 статті 182 СК України: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як свідчать матеріали справи відповідач є особою молодого працездатного віку (34 роки); при цьому він є інвалідом другої групи загального захворювання, отримує пенсію по інвалідності; не має на утриманні інших неповнолітніх дітей та інших осіб, а тому має всі можливості матеріально утримувати своїх дітей, що є його обов'язком відповідно до ст. 180 СК України.

Отже, суд першої інстанції відповідно до вищенаведених вимог закону, врахувавши задовільний стан здоров'я дітей; те, що діти не мають власного заробітку і доходу, дівчинка має вік 11 років, а хлопчик - 6 років; а також врахувавши молодий вік відповідача, стан його здоров'я, те, що він є інвалідом другої групи загального захворювання; його матеріальне становище; відсутність у нього на утриманні інших осіб, прийшов до вірного висновку про стягнення із відповідача аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані в цілому тим, що матеріальний стан відповідача не дозволить сплачувати аліменти на дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, оскільки аліменти у визначеному розмірі складатимуть 873 грн. на двох дітей при тому, що розмір його пенсії по інвалідності складатиме 1 074 грн.

Такі доводи апеляційної скарги є безпідставними з огляду на те, що відповідач, як батько двох неповнолітніх дітей, зобов'язаний відповідно до ст. 180 СК України утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Також враховується визначений законом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років: з 01.01.2016 року - 1455 гр., з 01.05.2016 року - 1531 гр., з 01.12.2016 року - 1637 гр.. Визначений розмір аліментів у грошовому виразі складатиме меншу половину від такого прожиткового мінімуму.

А відповідно до вимог статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто, більша половина від прожиткового мінімуму для дітей покладається на матір.

За змістом статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні та утриманні.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 7 та 141 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні і утриманні дітей суди мають враховувати передусім інтереси дітей. Сімейним законодавством встановлено принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання та утримання дітей.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, судом першої інстанції було враховано всі обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, а також враховано вимоги ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та обґрунтовано визначено розмір стягуваних з відповідача аліментів.

Згідно довідки МСЕК серії 12 ААА № 319408 лікарською комісією дано висновок про умови та характер праці в зв'язку з встановленою другою групою інвалідності відповідача та йому рекомендовано помірне фізичне і статичне навантаження (а. с. 19).

Тобто за станом здоров'я відповідач не позбавлений можливості працевлаштуватися та отримувати додатковий дохід, крім пенсії по інвалідності.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15 березня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ М.В. Матківська

Судді: /підпис/ О.Ю. Береговий

/підпис/ В.В. Сопрун

Згідно з оригіналом:

Суддя: М.В. Матківська