Номер провадження: 22-ц/785/796/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.02.2016 року м. Одеса

Суддя судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2, ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2009 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області про встановлення факту володіння майном на праві приватної власності та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2009 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області про встановлення факту володіння майном на праві приватної власності та визнання права власності на спадкове майно задоволений.

На вказане рішення суду 08.12.2015 року ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, яка ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 29.12.2015 року залишена без руху з наданням строку для сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення районного суду та надання строку не більше 30 днів для звернення до суду з обґрунтованою заявою і вказівкою інших підстав про поновлення строків, оскільки підстави, вказані у первісній заяві про поновлення строків, визнані неповажними.

Копію ухвали судді апеляційного суду Одеської області від 29 грудня 2015 року ОСОБА_3 отримала особисто в приміщенні апеляційного суду Одеської області 21 січня 2016 року.

25.01.2016 року ОСОБА_3 виконала ухвалу апеляційного суду від 29.12.2015 року про залишення апеляційної скарги без руху в частині повноти оплати судового збору.

09 лютого 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12.10.2009 року, де вказала такі ж самі підстави поновлення строку на апеляційне оскарження, як і у попередній заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, але з більш детальними поясненнями.

Останній день строку наданого ОСОБА_3 ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29.12.2015 року (не більше 30 днів з часу отримання ухвали) сплив 20.02.2016 року, проте у зв`язку з неробочими днями останній день припадає на перший робочий день 22.02.2016 року.

До закінчення строку, наданого апеляційним судом, іншої заяви про поновлення строку з викладенням інших причин, ніж ті, що зазначалися у первісній заяві від 08.12.2015 року та у повторній (додатковій заяві) від 09.02.2016 року, від ОСОБА_3 до апеляційного суду Одеської області не надходило.

Так, у своїй повторній (додатковій) заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 зазначає, що причиною несвоєчасного подання апеляційної скарги стало те, що:

- суд першої інстанції не залучав її до участі у справі;

- про існування рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12.10.2009 року вона дізналася 25.11.2015 року в процесі ознайомлення з матеріалами справи. До цього часу вона ніколи не знайомилася з матеріалами справи та не знала про її існування та про ухвалене у справі рішення, що нею зараз оскаржується;

- документи, які містяться в матеріалах справи від її імені, а саме заява про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2009 року, апеляційна скарга на рішення, заява про відкликання апеляційної скарги, написані сторонньою особою. Вона ніколи не підписувала вищезазначених документів та не зверталася з ними до апеляційного суду, оскільки про таке рішення взагалі не знала.

Однак, дані обставини спростовуються матеріалами справи.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06 липня 2011 року заяву ОСОБА_3 задоволено. Поновлено ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12.10.2009 року (а. с. 66).

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 07.07.2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12.10.2009 року прийнято до розгляду (а. с. 67).

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Одеської області від 07 липня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12.10.2009 року призначено до розгляду на 14.09.2011 року (а. с. 68).

З журналу судового засідання вбачається, що на судовому засіданні 14.09.2011 року був присутнім представник ОСОБА_3 ОСОБА_6, яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 22.04.2011 року. Особа представника ОСОБА_3 встановлювалася апеляційним судом, документ, що підтверджує представництво посвідчувався з оригіналом, у зв`язку з чим ОСОБА_7 судом було допущено до участі у справі, як представника ОСОБА_3 (а. с. 104-105).

14.10.2014 року канцелярією апеляційного суду Одеської області від ОСОБА_3 прийнято письмову заяву на ім`я головуючого судді апеляційного суду Одеської області, в провадженні якого як судді-доповідача перебувала апеляційна скарга ОСОБА_3 про те, що вона відкликає свою апеляційну скаргу на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12.10.2009 року. До заяви додана копія паспорту ОСОБА_3 (а. с. 112-114).

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 14 жовтня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2009 року повернуто ОСОБА_3 на підставі ч. 2, 3 ст. 300 ЦПК України (а. с. 116).

Ухвала апеляційного суду Одеської області від 14 жовтня 2011 року про повернення апеляційної скарги, ОСОБА_3 в касаційному порядку не оскаржувалася, заперечення на ухвали про поновлення строку на апеляційне оскарження та призначення справи до апеляційного розгляду не подавалися.

Таким чином, вказані процесуальні документи є діючими і тому не можуть не бути взятими до уваги.

Крім того, у додатковій заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_3 не заперечує свій підпис у нотаріально посвідченій довіреності від 22.04.2011 року (а. с. 57, 99), якою ОСОБА_3 уповноважила представляти її інтереси в усіх судових закладах України будь-якої ланки з усіма правами, в тому числі з правом подачі апеляційної та касаційної скарги, ОСОБА_8 та ОСОБА_6

Зауваження ОСОБА_3 про те, що вона вказаною довіреністю уповноважила лише ОСОБА_8 та лише щодо надання правової допомоги на подання заяви про визнання заповіту недійсним суперечать змісту нотаріально посвідченої довіреності, згідно з якою ОСОБА_3 не обмежувала представництво своїх інтереси подання заяви у справі про визнання заповіту недійсним, а представництво стосувалося без зазначення конкретної справи та в усіх судових закладах України будь-якої ланки з усіма правами, в тому числі з правом подачі апеляційної та касаційної скарги і не лише ОСОБА_8, а й ОСОБА_6

Відомостей про оскарження нотаріальних дій нотаріуса, що посвідчувала довіреність або про подання позову про оскарження нотаріальних дій та визнання довіреності від 22.04.2011 року недійсним з наведення результату судового розгляду, у заяві про поновлення строку на подання апеляційної скарги, ОСОБА_3 не зазначила.

Також ОСОБА_3 не зазначила чи зверталася вона взагалі до правоохоронних органів з приводу підроблення її підпису в документах, адресованих до суду від її імені невідомою особою та щодо привласнення ОСОБА_6 повноважень представника ОСОБА_3 та про результати розгляду таких заяв.

При таких обставинах немає підстав для набуття висновку, що участь ОСОБА_6 у розгляді апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12.10.2009 року у якості представника ОСОБА_3 не створювала для останньої правових наслідків, та що ОСОБА_3 була необізнаною про існування даного рішення суду.

Крім того, в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 29.12.2015 року, апеляційний суд посилався на те, що зі змісту рішень Біляївського районного суду Одеської області від 02.07.2010 року у справі № 2-1254/10; від 08.02.2010 року у справі № 2-37/10 та зі змісту рішення апеляційного суду Одеської області від 24.11.2010 року (переглядалося рішення Біляївського районного суду Одеської області від 02.07.2010 року у справі № 2-1254/10), вбачається, що ОСОБА_3 приймала у вказаних справах безпосередню участь і про оскаржуване рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12.10.2009 року повинна була знати і знала ще в 2010 році, коли зверталася до суду із позовними вимогами про встановлення факту володіння майном на праві приватної власності померлим, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку житлового будинку, та про усунення перешкод у користуванні власністю.

У додатковій заяві від 09.02.2016 року про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, ОСОБА_3 зазначила, що у вказаних справах № 2-1254/10; від 08.02.2010 року у справі № 2-37/10 в Біляївському районному суді Одеської області та при перегляді справи № 2-1254/10) в апеляційному суді Одеської області, вона участі також не приймала, підписи, які зроблені від її імені у вказаних справах, їй не належать. Журнали і протоколи судових засідань, як в районному так і в апеляційному суді, в яких нібито вона брала участь і заявляла клопотання містять інформацію, яка не відповідає дійсності, тобто ці судові документи, як стверджує ОСОБА_3, по суті є сфальшованими.

При цьому дані твердження ОСОБА_3 не підтверджені належними доказами (матеріали службового розслідування, постанова про закриття кримінальної справи з нереабілітуючих підстав, вирок суду тощо).

ОСОБА_3 не зазначено про подання відповідних скарг щодо достовірності вказаних процесуальних документів на предмет дійсної участі ОСОБА_3 у вказаних справах та фальшування її підписів та заяв. Також ОСОБА_3 не зазначено про подання нею зауважень на журнали судових засідань, де на її погляд, міститься неправдива інформація про її участь в судових засіданнях районного та апеляційного суду і про заявлені нею в таких судових засіданнях клопотання, а також про результати розгляду цих зауважень судами.

Апеляційний суд зазначив в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 29.12.2015 року вказані цивільні справи виключно в контексті того, що зі змісту судових рішень, ухвалених у перелічених справах, де зазначено про участь в них ОСОБА_3, вбачається посилання на оскаржуване рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12.10.2009 року і обставини встановлення цим рішенням факту володіння ОСОБА_9 житловим будинком з надвірними спорудами та визнання за ОСОБА_4, ОСОБА_5 права власності на вказаний будинок в прядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_9 (батька ОСОБА_3М.), про що ОСОБА_3 не могла не знати та знала, подавши апеляційну скаргу на вказане рішення суду ще у 2011 році.

Оцінюючи всі наведені обставини у їх сукупності, вважаю, що самі по собі заперечення ОСОБА_3 про те, що вона у 2011 році не ініціювала апеляційне оскарження рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12.10.2009 року, не уповноважувала ОСОБА_6 на представництво своїх інтересів в апеляційному суді у зв`язку з оскарженням згаданого рішення суду та що ОСОБА_3 взагалі не знала про таке рішення, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки не підтверджені належними доказами та прямо суперечать документам цивільної справи, достовірність яких не оскаржувалася, не спростована і які не можуть при таких обставинах не прийматись до уваги.

За таких обставин відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12.10.2009 року, як такого, що пропущений без поважних причин, внаслідок чого підстав для відкриття апеляційного провадження не вбачається.

Згідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України, якщо апелянтом вказані підстави (інші підстави) для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 294, ч.3 ст. 297 ЦПК України, суддя-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області про встановлення факту володіння майном на праві приватної власності та визнання права власності на спадкове майно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_2