Єдиний унікальний номер 341/442/16-ц
Номер провадження 2/341/313/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Юсип І.М.

секретарів Король І.Л., Мартищук С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку боргу за договором позики, процентів за користування позикою, судових витрат та витрат на правову допомогу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку боргу згідно договору позики грошей, в сумі 125 000 грн., процентів за користування позикою в сумі 62 500 грн., витрат на надання правової допомоги в сумі 7000 грн. та судових витрат в сумі 1350 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що 14.09.2015р. між нею та відповідачами було укладено письмовий Договір позики грошей, який посвідчений приватним нотаріусом. Відповідно до даного Договору вона, як Позикодавець, передала у власність Позичальникам, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 строком до 14.10.2015р. 125 000 грн. які прийняли солідарно в рівних долях. Окрім того Договором передбачено, що у разі якщо Позичальники своєчасно не повернуть суму позики то вони зобов'язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 10 процентів місячних від простроченої суми. Кошти відповідачі не повернули у передбачений Договором термін, уникають зустрічей з нею і таким чином ухиляються від виконання зобовязань щодо повернення позики та процентів. Просить позовні вимоги задовольнити, стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у її користь 125 000 грн. боргу за Договором позики грошей, 62 500 грн. нарахованих процентів за користування позикою, витрати понесені нею при подачі позову до суду у сумі 1350 грн., витрати за надання їй правової допомоги в розмірі 7000 грн. що в загальному розмірі становить 195 850 грн.

В судове засідання позивач та його представник не з'явилися надіславши суду заяву в якій просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю, просять задовольнити позов та не заперечують щодо винесення судом заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать судові виклика та поштові повідомлення про отримання повісток. Тому відповідно до положень ст. 224 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній даних та доказів.

Суд, дослідивши письмові докази та оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оглянутим Договору позики грошей встановлено, що 14.09.2015 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладено письмовий Договір позики грошей, який посвідчено приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_4 та зареєстровано у реєстрі за № 1002. Відповідно до п.1 даного Договору Позикодавець ОСОБА_1 передала у власність Позичальникам строком до 14.10.2015р., а Позичальники прийняли солідарно (в рівних долях) у власність кошти у розмірі 125 000 грн. ( а.с.8).

Відповідно до п. 2 Договору Позичальники зобовязалися повернути Позикодавцю одержані кошти у порядку та умовах, передбачених цим договором, тобто до 14.10.2015р.

Таких коштів відповідачі у передбачений строк позивачу не були повернуті.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк( термін).

У відповідності до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема в разі неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, між позивачем та відповідачами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики і Договір позики грошей свідчить про його укладення відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України та передачу грошей позикодавцем позичальникам.

Судом встановлено, що обов'язку щодо повернення позики відповідачі у встановлені договором строки, тобто до 14.10.2015 року, не виконали.

В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконаня зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом .

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п.4 Договору позики грошей у разі,якщо Позичальники своєчасно не повернуть суму позики, вони зобов'язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 10 ( десять) процентів місячних від простроченої суми.

Оскільки суд прийшов до висновку про стягнення заборгованості за договором позики грошей від 14.09.2015р. укладеного між сторонами у розмірі 125 000 гривень і підтверджується умовами зазначеного договору, то відповідно ч.2 ст. 625 ЦК України також підлягає стягненню 62 500 грн. 10 % річних.

Будь-яких доказів, які б спростовували наведену позивачем суму заборгованості за вказаним договором позики відповідачами суду не представлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики та процентів від суми позики є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути 125 000 грн. основного боргу позики та 62 500 процентів від суми позики.

Підлягають до задоволення і вимоги позивача про стягнення з відповідачів судових витрат та витрат понесених нею за надання правової допомоги, що підтверджується квитанціями ( а.с.1-2, 46).

Питання судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526 527, 530, 536, 612, 627, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст. 88, 213-215, 224-226 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, 29.12.1989р.н., ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_3, 14.08.1987р.н., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 - 125 000 (сто двадцять пять) тисяч гривень основного боргу та 62 500 (шістдесят дві тисячі п'ятсот) гривень - десять процентів за користування позикою та 7000 (сім) тисяч гривень за надання правової допомоги, всього 194 500 (сто девяносто чотири п'ятсот) тисяч гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 675 гривень сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Галицьким районним судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд протягом 10 днів з дня оголошення рішення.

Суддя:ОСОБА_5