Справа № 536/429/16-ц
25 березня 2016 року
Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Степаненка Ю.І.,
з секретарем судового засідання Левицькою І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Дата ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Дата ОСОБА_2 22 березня 2016 року звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 27 071 гривень 86 копійок та судових витрат у справі, пов'язаних з оплатою судового збору в сумі 1378 гривень.
В обгрунтування позову вказував, що 20 січня 2014 року Публічне акціонерне товариство Альфа Банк та ОСОБА_3 уклали кредитний договір №500927031.
Відповідно до умов вказаного договору кредитор зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 14 111 гривень у строк з 20 січня 2014 року до 21 січня 2016 року, а відповідач повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком №1 до нього.
Кредитор свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу ОСОБА_3 кредит в сумі 14 111 гривень, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача.
30 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством Альфа-Банк та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Дата ОСОБА_2 укладено договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями.
08 грудня 2014 року у відповідності до Додаткової угоди №2 до договору факторингу від 30 вересня 2014 року доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються.
Відповідно до п.п. 1.1, 1.3 Фактор (ТОВ Дата ОСОБА_2) зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ПАТ Альфа-Банк) за плату, а Клієнт зобов'язується відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання Клієнтом грошових коштів від Фактора.
Внаслідок укладення вище вказаних договорів 08 грудня 2014 року відбулася заміна кредитора, а саме: ТОВ Дата ОСОБА_2 набуло статусу нового кредитора-стягувача за договором №500927031 від 20 січня 2014 року, позичальником згідно якого є ОСОБА_3.
У порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала в результаті чого станом на 21 лютого 2016 року має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом - 14 111 гривень, за відсотками 3 256, по комісії - 7 304,86 гривень.
В зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому нараховано неустойку.
На 21 лютого 2016 року розмір неустойки становить: штраф у розмірі 4 200 гривень.
Так як відповідно до норм статті 266, ч.2 статті 258 Цивільного кодексу України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, тому розмір неустойки становить 2400 гривень.
Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповічем будь-яких обов'язків, встновлених договором, в оому числі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць. Позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором.
На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позову до суду, вимога не виконана.
Тому позивач з підстав умов кредитного договору, статей 509,525,526,549,554,623,624,625 Цивільного кодексу України просив суд його вимоги до відповідача задовольнити.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитом та судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору, не заперечував проти розгляду справи з заочному провадженні (а.с.33).
Відповідач ОСОБА_3 на виклик у судове засідання не з'явилася, згідно поштової довідки остання не проживає за адресою її місця реєстрації, а відтак в силу ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином (а.с.42).
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що відповідно до укладеного 20 січня 2014 року між ПАТ Альфа Банк та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №500927031, згідно якого Банк надав відповідачеві кредит у сумі 14 111 гривень у строк з 20 січня 2014 року до 21 січня 2016 року (а.с. 5-8).
З боку кредитора зобов'язання виконані своєчасно та в повному обсязі.
Отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач ОСОБА_3 не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.
Згідно письмового розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 21 лютого 2016 року відповідач порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 27 071,86 гривень (а.с.11).
30 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством Альфа-Банк та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Дата ОСОБА_2 укладено договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями (а.с. 14-16).
08 грудня 2014 року відповідно до Додаткової угоди №2 до договору факторингу від 30 вересня 2014 року доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються, де зазначений і договір №500927031 від 20 січня 2014 року, позичальником згідно якого є ОСОБА_3 (а.с.18-20).
Позивач ТОВ Дата ОСОБА_2 направляв відповідачу ОСОБА_3 вимогу про дострокове повернення кредиту (а.с.12,13).
Однак на даний час кредитна заборгованість позичальником не погашена.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Вимоги позивача є законними та обгрунтованими і підлягають захисту також з підстав умов кредитного договору, статей 15,16,22,527,530,610,629,1050,1054 Цивільного кодексу України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 15,16,22,509,525,526,549,554,623,624,625, 629,1049,1050,1054 ЦК України, статтями 10,11,79,88,209, 213-215, 218,224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Дата ОСОБА_2 задовольнити.
На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Ю. І. Степаненко