Ухвала

іменем україни

20 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О., ПоповичО.В. ,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - відділ у справах дітей Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Львівської області від 11 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого сторони мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Висновком органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 18 листопада 2010 року встановлено дні та години його зустрічей з малолітньою дочкою. Посилаючись на те, що ОСОБА_4 чинить йому перешкоди у спілкування з дочкою, просив суд зобов'язати відповідачку не чинити такі перешкоди шляхом визначення способу участі батька у спілкування та вихованні дитини.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 06 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 11 червня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у спілкуванні з дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено час та дні для зустрічей з дочкою кожні перша, третя суботи місяця та друга, четверта неділя місяця з 12:00 до 16:00 без присутності матері

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами установлено, що 23 листопада 2008 року між сторонами укладено шлюб, який на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 18 жовтня 2010 року було розірвано.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка після розірвання шлюбу проживає з матір'ю.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 18 листопада 2010 року призначено ОСОБА_3 зустрічі з донькою ОСОБА_5, а саме: почергово субота та неділя, протягом тижня 1 день, час зустрічей по домовленості з матір'ю дитини, зважаючи на розклад дня дитини та рекомендовано матері не чинити перешкоди у спілкуванні батька з дитиною (а.с. 10).

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_3 зазначав, що відповідач не виконує рішення органу опіки та піклування та чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 157 СК України батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та має право на спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За положеннями ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особистої прихильності дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, інших обставин, що мають істотне значення, у тому числі психічного здоров'я одного з них, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

З огляду на зазначене, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з того, що позивач бажає приймати участь у спілкуванні та вихованні дитини та це є його обов'язком, а відповідач не виконує рішення органу опіки та піклування від 18 листопада 2010 року та чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені в скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваних судових рішень.

Докази та обставини, на які заявник посилається в касаційній скарзі, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 11 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.П. Касьян Головуючий
Судді:В.І. Амелін Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук О.В. Попович Судді: В.І. Амелін