У х в а л а

іменем україни

28 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ОстапчукаД. О., Гончара В. П., ДербенцевоїТ. П.,

провівши попередній розгляд справи за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення без надання іншого житлового приміщення, за касаційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 22 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 25 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі - ГУ ДСНС України у Київській області) звернулося до суду з указаним позовом, у якому, посилаючись на безпідставне проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1, просило виселити відповідачів із вказаної квартири без надання іншого жилого приміщення.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 22 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 листопада 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ГУ ДСНС України у Київській області, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційну скаргу ГУ ДСНС України у Київській області необхідно відхилити з огляду на наступне.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є працівниками підрозділу ГУ МНС України в Київській області.

20 червня 2007 року між ГУ МНС України в Київській області та ЗАТ «Київсоцбуд» було укладено договір за № 35, відповідно до умов якого останній зобов'язався передати позивачу двохкімнатну та однокімнатну квартири для забезпечення житлом працівників державної пожежної охорони.

16 січня 2012 року між ГУ МНС України в Київській області і ОСОБА_4 укладено договір про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до умов якого Головне управління «цедент» відступило ОСОБА_4 «цесіонаріеві», а та набула право вимоги, належне цедентові за договором від 20 червня 2007 року № 35 передачі двохкімнатної квартири та технічної документації на неї.

16 січня 2012 року, на підставі договору цесії, актом № 1 ПрАТ «Київсоцбуд» передало, а ОСОБА_4 прийняла квартиру АДРЕСА_1 разом з технічною документацію та свідоцтвом на право власності на неї.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що спірна квартира є власністю ГУ МНС України в Київській області, тому розпоряджатись нею ПрАТ «Київсоцбуд» не могло, а тому проживання відповідачів у вказаній квартирі є безпідставним.

Відповідно до ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбаченим законом.

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, відповідно до приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України суди виходили із того, що позивач у суді не довів обставин, на які посилався на обґрунтування своїх вимог. За наявності чинного договору цесії, на підставі якого відповідач отримала у власність спірну квартиру, підстави для задоволення позову з підстав, якими позивач обґрунтовував позов, відсутні.

Такі висновки судів ґрунтуються на законі та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи касаційної скарги про безпідставність проживання відповідачів у спірній квартирі - безпідставні, оскільки не підтвердженні будь-якими доказами, а висновки з цього приводу, зроблені судами, ґрунтуються на встановлених у суді обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 22 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 25 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

В. П. Гончар

Т. П. Дербенцева