Провадження № 2/161/243/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 квітня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Бакай Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, -

в с т а н о в и в :

ПАТ «Універсал Банк», що є правонаступником ВАТ «Універсалбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно.

Позовні вимоги мотивує тим, що 14.02.2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 043-2008-242 про надання кредиту на суму 18 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,45 % річних з терміном повернення кредиту не пізніше 10 лютого 2018 року.

14.02.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено договори іпотеки, відповідно до якого в іпотеку було передано квартиру № 2, загальною площею 51,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Луцький район, с. Гірка Полонка, вул. Жовтнева, 13а.

Відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання щодо погашення кредитної заборгованості за вказаним договором не виконав і станом на 19.06.2015 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 8 578,14 доларів США.

Просить суд, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 а в с. Гірка Полонка Луцького району шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Представник позивача в судове засідання не зявився, а подав до суду заяву про проведення розгляду справи у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, а тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 526, 527, 530, 546, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України.

Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що 14.02.2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 043-2008-242 про надання кредиту на суму 18 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,45 % річних з терміном повернення кредиту не пізніше 10 лютого 2018 року.

14.02.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено договори іпотеки, відповідно до якого в іпотеку було передано квартиру № 2, загальною площею 51,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Луцький район, с. Гірка Полонка, вул. Жовтнева, 13а.

Відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання щодо погашення кредитної заборгованості за вказаним договором не виконав і станом на 19.06.2015 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 8 578,14 доларів США.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Судом встановлено, що станом на 24.04.2015 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 87 118,07 доларів США, що підтверджується наданим до справи розрахунком заборгованості по кредитному договору.

Відповідно до договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення іпотекодавцем термінів виконання якого-небудь із зобовязань по кредитному договору.

Згідно з ч. І ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Що ж стосується положення Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", який набрав чинності 07.06.2014 року, то суд вважає, що даний Закон не є підставою для відмови в задоволенні позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 даного Закону протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Отже, даним Законом введено мораторій на примусове відчуження житлових приміщень, які є предметом іпотеки та забезпечують виконання зобов'язань позичальниками за валютними кредитами.

Відчуження - це перехід права власності від однієї особи до іншої. Примусове відчуження майна можливе лише в порядку, визначеному законом, зокрема Законом України "Про виконавче провадження". Відповідно до даного Закону таке примусове відчуження полягає у реалізації майна з прилюдних торгів.

Мораторій - це відстрочення виконання зобов'язань на певний термін або до закінчення будь-яких певних подій.

Суд вважає, що мораторій на примусове відчуження житлових приміщень, що є предметом іпотеки за валютними кредитами, не може бути підставою для відмови у позові про звернення стягнення на предмет іпотеки, залишення позовної заяви без розгляду, зупинення чи закриття провадження за такою позовною заявою. Даний мораторій поширюється лише на виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на його примусову реалізацію з прилюдних торгів в ході виконавчого провадження.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, а тому вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є підставна і підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до п. 4 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону..

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61, 62, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 527, 530, 536, 549, 550, 1048, 1049, 1054, 1055, ЦК України, Законом України «Про іпотеку», суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме двохкімнатну квартиру загальною площею 51.7 кв.м., житловою площею 23,0 кв.м., яка знаходиться за аресою Волинська область, Луцький район, вул. Жовтнева, 13а/2 та належить ОСОБА_1 на праві власності шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою в порядку, передбаченому Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення грошових вимог публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» в розмірі 8 578,14 (вісім тисяч пятсот сімдесят вісім) доларів США 14 центів, що виникла з кредитного договору № 043-2008-242 від 14 лютого 2008 року, укладеного з ОСОБА_2.

Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мороторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валіюті» не підлягає виконанню.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» сплачений судовий збір в розмірі 1 886 (одну тисячу вісімсот вісімдесят шість) грн. 79 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Луцький міськрайонний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська