АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/13/К/15 Головуючий в суді першої
Категорія 47 (4) Доповідач - Ляховська І.Є.
06 квітня 2016 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Ляховської І.Є.,
суддів - Барильської А.П., Михайлів Л.В.,
із секретарем - Чубіною А.В.,
за участю - позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі заяву позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Управління Держкомзему міста Кривого Рогу, про визнання протиправною відмови від підписання акту погодження меж земельної ділянки та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди,
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 травня 2014 року, з урахуванням ухвали того ж суду від 26 травня 2014 року про виправлення описки, у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково, зобов'язано усунути перешкоди в користуванні ним будинком АДРЕСА_1 і земельною ділянкою та відновити межі земельних ділянок між домоволодіннями № 8 та АДРЕСА_1, знести огорожу на межі земельної ділянки будинку № 8 та земельної ділянки АДРЕСА_1; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3000 грн. моральної шкоди та 114,70 грн. судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2015 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 задоволено. Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 травня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Визнано протиправною відмову ОСОБА_3 від підписання ОСОБА_2 акта погодження межі земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом відновлення меж земельних ділянок між домоволодіннями № 8 та АДРЕСА_1 і знесення огорожі на межі цих земельних ділянок, та відшкодування моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

17 лютого 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі у зв'язку з тим, що судом при ухваленні рішення не вирішено питання про розподіл понесених нею судових витрат, а саме: 107,30 грн. судового збору за подачу позовної заяви до суду першої інстанції та 365,40 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги, 1570 грн. - витрат на правову допомогу та 1500 грн. - витрати на проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи.

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати

Як убачається із матеріалів справи, розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_2, суд апеляційнної інстанції переглянув та надав оцінку рішенню Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 травня 2014 року, та 11 березня 2015 року ухвалив нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 47-49).

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Скасувавши рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ухваливши в нове рішення, яким повністю задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 та відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції не вирішив питання про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судових витрат.

У зв'язку з цим рішення суду в частині розподілу судових витрат необхідно змінити та стягнути в користь позивача зазначені витрати.

Як убачається із матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір в сумі 107,30 грн. за подачу позовної заяви до суду першої інстанції (т. 1 а.с.1) та 365,40 грн. за подачу апеляційної скарги на рішення суду до суду апеляційної інстанції (т. 1 а.с. 169, 184).

Крім того, під час розгляду справи позивачем сплачено 1500 грн. за проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи та 1570 грн. за надання правової допомоги.

Оскільки висновки судової будівельно-технічної експертизи № 554 від 29 грудня 2014 року (т. 2 а.с.3-7) підтверджують заперечення ОСОБА_2 проти зустрічного позову ОСОБА_3, у задоволенні якого було відмовлено рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2015 року, витрати на проведення якої, понесені ОСОБА_2 в сумі 1500 грн., також підлягають стягненню на її користь.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-VI, від 20 грудня 2011р.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Згідно зі ст. 1 зазначеного Закону розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Із наявних у справі доказів убачається, що витрати позивача на правову допомогу підтверджені документально та не перевищують встановлених законом граничних розмірів їх компенсації (т. 2 а.с. 62).

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення та стягення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судових витрат а саме: 107,30 грн. судового збору за подачу позовної заяви до суду першої інстанції та 365,40 грн. - за подачу апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, 1570 грн. - витрат на правову допомогу та 1500 грн. - витрати на проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи, а всього 3542,70 грн.

Керуючись ст.ст.88,220, 303, 307, 313,314,316 ЦПК України колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Заяву позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 3542 (три тисячі п'ятсот сорок дві) гривні 70 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий І.Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

Л.В.Михайлів