АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Катющенко В.П.
№ 22-ц/796/334/2016 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

секретар: Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: ОСОБА_3, про визнання договору поруки припиненим,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року задоволено позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк»), третя особа: ОСОБА_3, про визнання договору поруки припиненим.

Визнано припиненим з 15 липня 2008 року договір поруки №061-2008-164-Р від 04 лютого 2008 року укладений між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2

Стягнуто з ПАТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Універсал Банк» просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає помилковим висновок суду першої інстанції про припинення поруки ОСОБА_2 відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України у зв'язку із збільшенням банком процентної ставки. Підписуючи договір поруки, ОСОБА_2 згідно з п. 1.1. договору вже надала свою загальну згоду щодо можливості зміни умов кредитного договору та поручилася за належне виконання зобов'язань позичальника в повному обсязі не тільки існуючих, а і тих, які можуть виникнути в майбутньому.

В судове засідання представник ПАТ «Універсал Банк» не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у відсутність апелянта.

Представник ОСОБА_2 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 лютого 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» (кредитор) та ОСОБА_3 (позичальник) укладений кредитний договір № 061-2008-164 (на споживчі потреби). Відповідно до п. 1.1. договору кредитор надав позичальнику грошові кошти в сумі 507300,00 доларів США, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13,45 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Сторони погодили, що розмір базової процентної ставки може змінюватися згідно умов цього договору. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 2561865,00 грн. за курсом Національного банку України на день укладення цього договору. При цьому сторони обумовили, що такий гривневий еквівалент має визначатися в цьому договорі лише в разі, якщо сума кредиту виражена у іноземній валюті.

Відповідно до п. п. 1.2., 1.3. кредитного договору, строк кредитування становить період: з дати надання кредитором кредиту позичальнику по 01 лютого 2028 року включно (що є датою остаточного погашення всієї суми кредиту). Строки та терміни надання та погашення кредиту визначається умовами цього договору. Цільове призначення кредиту: на споживчі потреби.

Підпунктом 1.1.1. п. 1.1. кредитного договору визначено, що за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 40,35 % річних. Розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені цим договором терміни сплати щомісячних платежів застосовується до всієї прострочених суми основного боргу позичальника (а. с. 8-10).

В забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором №061-2008-164, 04 лютого 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» (кредитор) та ОСОБА_2 (поручитель) укладений договір поруки №061-2008-164-Р. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_2 зобов'язалася перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_3 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 061-2008-164 від 04 лютого 2008 року, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п. п. 1.2.-1.4. договору поруки, поручитель засвідчив, що йому добре відомі усі умови вищезазначеного основного договору і він погоджується з ними, зокрема: сума основного договору - 507300,00 доларів США; вказана сума основного договору дорівнює еквіваленту 2561865,00 грн. за курсом НБУ на день укладення основного договору; 13,45 % річних - розмір процентної ставки за користування кредитом без порушення термінів сплати платежів; 40,35 % річних - розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені строки/терміни сплати платежів; термін повного виконання зобов'язань боржника - не пізніше 01 лютого 2028 року, якщо згідно умов основного договору не буде застосовано інші терміни виконання таких зобов'язань; інші умови основного договору. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Пунктом 2.12. кредитного договору визначено, що кредитор може збільшити процентну ставку, зазначену у пункті 1.1. договору, у разі зміни Національним банком України чинної облікової ставки та/або у разі запровадження адміністративних та/або інших заходів, які збільшують вартість коштів на українському ринку, та/або у випадку зміни ставок LIBOR, ЕURIBOR, та/або в інших випадках, якщо кредитор обґрунтовано вважає, що така зміна відповідає ринковим умовам або має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів кредитора. Про зміну процентної ставки кредитор має повідомити позичальника письмово.

ПАТ «Універсал Банк» направило на адресу ОСОБА_3 повідомлення, що починаючи з 15 липня 2008 року нарахування відсотків на залишок кредиту буде відбуватись за наступних умов: базова процентна ставка 14,95 % річних; підвищена процентна ставка (у разі прострочення платежу) 44,85 % річних (а. с. 11).

Посилаючись на те, що ПАТ «Універсал Банк» було підвищено процентну ставку за користування кредитом без її згоди, в травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про припинення поруки на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Частиною 1 ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до змісту вказаних норм, внесення без згоди поручителя змін до кредитного договору про зміну зобов'язання, забезпеченого порукою, зокрема збільшення процентної ставки, що призвело до збільшення обсягу відповідальності як боржника, так і поручителя, є підставою для визнання поруки такою, що припинена.

Вказані висновки були викладені в постановах Верховного Суду України від 21 травня 2012 року №6-88цс11, від 10 жовтня 2012 року №6-112цс12, від 20 лютого 2013 року в справі № 6-172цс12.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 22 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК припинення поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому, обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, у цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Згідно з п. 1.1. договору поруки №061-2008-164-Р від 04 лютого 2008 року ОСОБА_2 зобов'язалася перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_3 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 061-2008-164 від 04 лютого 2008 року, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Разом з тим, п. 2.1. договору поруки визначено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору (шляхом проставлення підпису уповноваженої особи та печатки поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін.

Отже, сторони договору поруки визначили, що внесення змін до умов кредитного договору, що передбачають збільшення обсягу відповідальності, вимагає отримання згоди поручителя.

Установивши, що ОСОБА_2 не надавала згоди на збільшення розміру процентної ставки до 14,95 % річних та підвищеної процентної ставки до 44,85 % річних, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для припинення поруки відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», відхилити, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді