Ухвала

Іменем України

11 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Колодійчука В.М.,

ФаловськоїІ.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 08 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до умов кредитного договору від 14 липня 2007 року ОСОБА_2 отримав кредитні кошти у розмірі 30 тис. доларів США. У результаті неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору утворилася заборгованість, яку він, незважаючи на вимоги, не погасив. Ураховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 567,67 доларів США.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2015 року Київської області від 15 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 08 грудня 2015 року, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 14 липня 2006 року у розмірі 23 346,29 доларів США та 5 074 грн. 03 коп. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Частково задовольняючи позов, суди, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку, що відповідач, позичальник, порушив умови кредитного договору. З липня 2014 року він не виплачував обов'язкові щомісячні платежі, що відповідно до підписаного ним договору (ст. ст. 3, 627 ЦК України), ч. 2 ст. 1050 ЦК України є підставою для дострокового стягнення кредитних коштів. При цьому він не довів поважних причин несплати заборгованості до подання позову в суд у травні 2015 року. Розмір заборгованості за кредитним договором суди визначили відповідно до умов договору та положень закону.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.М. Колодійчук

І.М.Фаловська