АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 666/6198/15-ц Головуючий в І інстанції Заболотний В.М. Номер провадження 22-ц/791/998/16 Доповідач: Воронцова Л.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1, ОСОБА_2,
суддів:ОСОБА_3,

секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від «19» лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до гаражно-будівельного кооперативу «Восток» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вище зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що працював охоронцем в гаражно-будівельному кооперативі «Восток» за безстроковим трудовим договором; 07 жовтня 2015 року був звільнений з займаної посади у звязку зі скороченням штату за п.1 ст. 40 КЗпП України. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки скорочення чисельності і штату працівників кооперативу не було, відповідні накази з вказаного приводу не видавалися, його не було повідомлено за два місяці, як того вимагає закон про наступне вивільнення.

Позивач просив скасувати наказ №6-к від 07.10.2015 року голови ГБК «Восток» про його звільнення, поновити на посаді охоронця ГБК «Восток», стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 07.10.2015р. по день поновлення на роботі та судові витрати, понесені ним у справі в сумі 2000 грн. на юридичну допомогу.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 19 лютого 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_5, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права щодо оцінки доказів у справі, просив його скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ГБК «Восток», посилаючись на її безпідставність, просить відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_5 у задоволенні позову, суд І інстанції вважав, що звільнення позивача з займаної посади відбулося з дотриманням вимог законодавства про працю.

Колегія суддів погоджується з висновком суду з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, згідно наказу №33-к від 01.12.2011 року по ГБК «Восток» ОСОБА_5 був прийнятий на роботу на посаду охоронця. Наказом голови кооперативу №6-к від 07 жовтня 2015 року позивача звільнено з займаної посади у звязку зі скороченням штату за п.1 ст.40 КЗпП України /а.с. 5-6/.

Згідно з наявним у матеріалах справи штатним розкладом, затвердженим рішенням правління ГБК «Восток» №4 від 29.12.2014 року, чисельність працівників кооперативу становила 13 одиниць, з яких 8 одиниць охоронців /а.с. 28/.

Відповідно до штатного розкладу ГБК «Восток», затвердженого рішенням правління №8 від 07.10.2015 року, у ньому передбачено 11 одиниць, з яких охоронці становлять шість одиниць /а.с. 38/.

Як вбачається із протоколу №5 засідання правління кооперативу від 02 серпня 2015 року, прийнято рішення про скорочення чисельності працівників і виведення із штатного розпису двох посад охоронців /а.с. 39/.

03 серпня 2015 року головою ГБК «Восток» видано наказ №5-к про попередження охоронців ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про наступне звільнення з роботи з 07.10.2015 року у звязку зі скороченням посад і неможливістю їх подальшого працевлаштування /а.с. 37/.

03 серпня 2015 року ОСОБА_5 попереджено про звільнення його із посади з 07.10.2015 року, але від підпису на попередженні він відмовився, про що складено відповідний акт /а.с. 35-36/.

Таким чином, відповідно до приписів п.п. 1, 2 ч.1 ст. 40 КЗпП України та розяснень з даного питання, що містяться у абз.7 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992р. №9, суд першої інстанції дав належну оцінку доказам наявним у матеріалах справи про те, що у ГБК «Восток» відбулося скорочення штату працівників двох охоронців з 07.10.2015 року, вакантні посади, які могли бути запропоновані позивачу у кооперативі відсутні, і про своє вивільнення з займаної посади ОСОБА_5 був належним чином повідомлений.

Як зазначив представник відповідача, скорочення штату було повязане зі зменшенням дохідної чистини та збільшенням видатків кооперативу, що підтверджується кошторисами ГБК «Восток» на 2014, 2015 рік та доповідною головного бухгалтера /а. с. 129,130,131/.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 щодо не надання йому 07.10.2015 року для ознайомлення повного пакету документів, повязаних з його звільненням та не надання судом належної оцінки показам свідків, підлягають відхиленню, оскільки висновки суду у справі не спростовують.

З позивача на користь ГБК «Восток» підлягають стягненню обґрунтовані і документально підтверджені витрати відповідача на правову допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 1000 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 19 лютого 2016 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь гаражно будівельного кооперативу «Восток» витрати на правову допомогу у сумі 1 000 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3