ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1661/13-ц
Провадження 6/483/9/2016
У Х В А Л А

Іменем України

07 квітня 2016 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Чаус Л.В.,

при секретарі Шилінскас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Очаківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про обмеження виїзду за кордон особи, яка має невиконані зобовязання,

В С Т А Н О В И В :

06 квітня 2016 року до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло подання головного державного виконавця відділу ДВС Очаківського МРУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2 до виконання ним зобовязань за виконавчим документом. Свої вимоги державний виконавець обґрунтовував тим, що на виконанні відділу ДВС Очаківського МРУЮ перебуває виконавчий лист, виданий Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Мультитранс» 201 583 грн. 74 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди. У ході примусового виконання вказаного виконавчого документу боржником судове рішення не виконується, заборгованість за виконавчим документом становить 200 747 грн. 46 коп. з урахування сплаченої суми боргу в сумі 449 грн. 96 коп.

Заявник в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд подання за його відсутності просить про задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступного.

10 січня 2014 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області було видано виконавчий лист № 483/1661/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 201 583 грн. 74 коп. на користь ТОВ «Мультитранс» в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження, 01 жовтня 2015 року головним державним виконавцем відділу ДВС Очаківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження № 48896189 з виконання вказаного вище виконавчого листа. При цьому підтверджень про отримання копії вказаної постанови боржником суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В ході проведення виконавчих дій, у звязку із невиконанням в добровільному порядку боржником судового рішення, державним виконавцем встановлено, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1. Як вбачається з Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, вказана квартира перебуває під обтяженнями на підставі договору іпотеки та постанови відділу ДВС Очаківського МРУЮ про арешт майна боржника.

25 грудня 2015 року та 15 січня 2016 року державним виконавцем було складено акт, з якого вбачається, що за вказаною у виконавчому документі адресою у боржника відсутнє майно, на яке за законом можливо звернути стягнення.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, вправі звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Відповідно до ст. ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України і може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом. Це право віднесено до особистих немайнових прав фізичної особи, що забезпечують її соціальне буття, і в силу приписів ч. 3 ст. 269 ЦК України фізична особа не може бути позбавлена цих прав.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року ( в редакції від 05 грудня 2013 року). Стаття 6 цього Закону передбачає, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Отже, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності самого лише факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Тобто, у відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України державний виконавець зобовязаний довести не лише факт наявності невиконаного зобовязання, а й факт свідомого ухилення боржника від його виконання коли він має змогу виконати зобовязання повністю або частково, але не робить цього без поважних причин.

Положеннями ч. 2 ст. 10 ЦПК України встановлено, зокрема, що наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання. Поняття «ухилення від виконання зобовязань» слід розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості.

Сам по собі факт невиконання боржником свого обовязку з погашенню боргу не може свідчити про ухилення останнього від виконання своїх зобовязань.

Разом із тим, у поданні державного виконавця не наведено жодного обєктивного доказу того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання покладених на нього зобовязань та в чому саме полягає таке ухилення, а лише містяться посилання на наявність боргових зобовязань та підтвердження відсутності майна та коштів, на які може бути звернуте стягнення. Крім того, зазначений в клопотання державним виконавцем факт щодо сплати ОСОБА_2 449 грн. 96 коп. в рахунок оплати боргу, також спростовує ухилення останнього від виконання боргових зобовязань.

Також слід зазначити, що в матеріалах подання відсутні дані про виклик боржника державним виконавцем з метою зясування місця його роботи або іншого джерела доходів.

Проаналізувавши наведене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для обмеження боржника ОСОБА_2 у здійсненні ним передбаченого ст. 33 Конституції України права на свободу пересування, вільного вибору місця проживання та права вільно залишати територію України, а тому вважає подання таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Очаківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про обмеження виїзду за кордон ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області на протязі пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги на ухвалу, а у разі подання апеляційної скарги відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий: