АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 599/2124/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Кучер І.Б.
Провадження № 22-ц/789/372/16 Доповідач - Ткач З.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Міщій О. Я., Хома М. В.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю сторін - представника ОСОБА_1 -

ОСОБА_2, представника Головного

управління Держгеокадастру в

Тернопільській області ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 26 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Гає-Розтоцької сільської ради Зборівського району Тернопільської області, Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області про визнання права власності на земельну частку (пай),-

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Гає-Розтоцької сільської ради Зборівського району, Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області про визнання права власності на земельну частку (пай) із запасу земель Гає-Розтоцької сільської ради Зборівського району.

Позивач посилався на те, що був членом колгоспу ім. Котовського, Зборівського району який реформовано в селянську спілку "Гаї" і мав право на земельну частку (пай).

Однак помилково він не був включений у списки до Державного акта про передачу землі в колективну власність селянській спілці Гаї.

Зборівська районна держадміністрація, Гає-Розтоцька сільська рада та відділ Держземагенства у Зборівському районі, куди він звертався за вирішенням питання, відмовили йому у видачі земельного паю.

Рішенням Зборівського районного суду від 26 січня 2016 року вирішено:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Гає- Розтоцької сільської ради, Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області про визнання права власності на земельну частку (пай), відмовити в зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки обставинам, на які він посилався в обґрунтування позовних вимог, і вирішив спір з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказав, що його членство в колгоспі ім. Котовського підтверджене записом у трудовій книжці колгоспника, і про порушене право йому стало відомо у грудні 2015 року, коли отримав лист від Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області, яким йому запропоновано звернутися з даним питанням до суду.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач без поважних причин пропустив строк позовної давності.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року Про прядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, право на земельну частку пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишились членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Судом встановлено, що 23 січня 1997 року селянській спілці "Гаї" Зборівського району Тернопільської області видано Державний акт на право колективної власності на землю, та Додаток №1 до Державного акта - список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або господарства.

В список громадян членів селянської спілки "Гаї" позивач ОСОБА_1 не був включений.

Позивач звернувся до суду з позовом про захист свого порушеного права на отримання земельного паю у грудні 2015 року, мотивуючи тим, що в попередній час питання про отримання земельного паю не виникало у зв'язку з сімейними обставинами.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України та ст. 76 Цивільного кодексу УРСР, чинної на час виникнення спірних правовідносин, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 80 Цивільного кодексу УРСР, чинної на час виникнення спірних правовідносин, закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові.

У відповідності до ч.4 ст. 267 ЦК України, чинної з 01 січня 2004 року, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Про застосування строку позовної давності просив відповідач - Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області (а.с. 31)

Доказів того, що про порушення свого права на отримання сертифіката на земельний пай позивач ОСОБА_1 довідався і звернувся за захистом свого порушеного права до суду у межах строку позовної давності або наявності поважних причин пропущення позовної давності, суду першої інстанції не надано.

За таких обставин суд першої інстанції при ухваленні рішення правильно застосував вимоги ст. 267 ЦК України щодо позовної давності.

Окрім того, колегія суддів бере до уваги і те, що позивач не надав доказів членства у колгоспі ім. Котовського, оскільки із записів трудової книжки вбачається, що рішення про роботу приймалось правлінням колгоспу, а не зборами колгоспників, даних про членство не має, та не надав доказів членства у селянській спілці Гаї, якій була передана земля у колективну власність, що є необхідною умовою згідно вищевказаного Указу Президента України від 8 серпня 1995 року, для набуття права на земельну частку (пай).

Зважаючи на викладене доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам по справі і постановив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову за пропуском строку позовної давності.

Порушень матеріального та процесуального права при ухваленні рішення судом не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала колегії може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: