Справа № 459/582/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Рудакова Д.І.,

з участю: секретаря судових засідань Головка А.М.,

заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту недостовірної інформації, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій, із врахуванням заяви від 26.02.2016 року, просить встановити факт недостовірності інформації, викладеної в інтернет мережі на сторінках інформаційного інтернет агентства УКР.ав (автор публікації невідомий). На обґрунтування заяви послалася на те, що працює головним бухгалтером на Червоноградському заводі металоконструкцій, що в м. Червонограді. Раніше працювала головним бухгалтером ТзОВ «Європа-Експрес», заступником головного бухгалтера ВАТ «Прибужжя» та головним бухгалтером ТзОВ «Червоноградська швейна фірма Промінь». Зазначає, що 16.12.2015 року рішенням сесії Червоноградської міської ради № 13 її включено до складу виконкому Червоноградської міської ради. Стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на сторінці інформаційного інтернет агентства УКР.ав м. Червоноград було розміщено публікацію «ВАТ І ЗАТ «Прибужжя» афера (дерибан по Червоноградськи), яка містить неправдиву інформацію, що посягає на її честь, гідність та ділову репутацію. У публікації сказано: «Цікавим також є той факт, що діючий член виконавчого комітету ОСОБА_2 також причетна до ВАТ «Прибужжя», оскільки працювала там бухгалтером і не виключено, що вона також причетна до банкрутства підприємства, адже її чоловік є працівником міліції».

Заявник у судовому засіданні заяву підтримала з підстав, вказаних у ній та пояснила, що не причетна до банкрутства ВАТ «Прибужжя», пропрацювала на вказаному підприємстві лише декілька місяців. Просить заяву задовольнити.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до положень частин, 1, 2 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

ІНФОРМАЦІЯ_1 на сторінці інформаційного інтернет агентства УКР.ав (НОМЕР_1) м. Червоноград було розміщено публікацію «ВАТ І ЗАТ «Прибужжя» афера (дерибан по Червоноградськи), яка містить неправдиву інформацію, що посягає на її честь, гідність та ділову репутацію. У публікації сказано: «Цікавим також є той факт, що діючий член виконавчого комітету ОСОБА_2 також причетна до ВАТ «Прибужжя», оскільки працювала там бухгалтером і не виключено, що вона також причетна до банкрутства підприємства, адже її чоловік є працівником міліції».

За приписами ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Згідно з ст. 270 ЦК України відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, тощо.

У відповідності до положень ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

У відповідності до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» - при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

Згідно з ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Так, копія трудової книжки заявника є підтвердженням того, що остання 18.07.2001 року була прийнята головним бухгалтером у Червоноградську швейно-трикотажну філію ЗАТ «Промінь», звідки 30.09.2002 року звільнена у зв'язку з переведенням на роботу у ТзОВ «Червоноградська швейна фірма Промінь». 01.10.2002 року прийнята на роботу головним бухгалтером по переводу з Червоноградської швейно-трикотажної філії ЗАТ «Промінь». 14.11.2002 року звільнена з роботи по згоді двох сторін. 18.11.2002 року прийнята на роботу бухгалтером на ВАТ «Прибужжя», звідки звільнена 01.06.2006 року за власним бажанням. 31.08.2004 року прийнята на роботу за сумісництвом головним бухгалтером. 30.03.2007 року звільнена з роботи за згодою сторін. 02.04.2007 року зарахована на посаду заступника головного бухгалтера ВАТ «Червоноградський завод металоконструкцій», 03.05.2007 року переведено на посаду головного бухгалтера. 18.04.2011 року ВАТ «Червоноградський завод металоконструкцій» перетворено у Товариство з додатковою відповідальністю «Червоноградський завод металоконструкцій».

Допитана в якості свідка ОСОБА_2 пояснила суду, що вона перебувала у декретній відпустці з квітня 2003р. до моменту звільнення. Не брала жодної участі в процедурі банкрутства ВАТ «Прибужжя».

Дата припинення реєстрації ВАТ «Прибужжя» - 21.01.2014р.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що заявник має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірної інформації в порядку окремого провадження, тому така підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 234, 235, 256 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт недостовірності інформації, викладеної в інтернет мережі на сторінках інформаційного інтернет агентства УКР.ав (автор публікації невідомий), а саме: «Цікавим також є той факт, що діючий член виконавчого комітету ОСОБА_2 також причетна до ВАТ «Прибужжя», оскільки працювала там бухгалтером і не виключено, що вона також причетна до банкрутства підприємства, адже її чоловік є працівником міліції».

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д. І. Рудаков