Провадження № 22ц/784/633/16 Суддя першої інстанції Максютенко О.А.
Справа№484/5671/15-ц
Категорія 59 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

3 березня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Козаченка В.І., Мурлигіної О.Я.,

із секретарем Гавор В.Б.,

за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 2 лютого 2016 року за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства Первомайської міської ради «Комунсервіс» (надалі КП «Комунсервіс») про зобовязання здійснити внески у державні цільові фонди, -

В С Т А Н О В И Л А:

23 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернуся до суду з позовом до КП «Комунсервіс» про зобовязання здійснити внески у державні цільові фонди.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що з липня 2013 року по серпень 2015 року він працював у КП «Комунсервіс» на посаді юрисконсульта.

Після звільнення ОСОБА_2 звернувся до Первомайського міського центру зайнятості з заявою про нарахування допомоги по безробіттю.

Проте, йому було відмовлено в наданні такої допомоги, оскільки період його роботи в КП «Комунсервіс» не зараховано у страховий стаж з підстав не проведення відповідачем відрахувань єдиного соціального внеску за вказаний період роботи.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просив суд зобовязати КП «Комунсервіс» здійснити в повному обсязі відповідні обовязкові державні внески в державні цільові фонди за період його роботи.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 2 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги його позову, посилаючись на його незаконність.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як правильно встановлено судом ОСОБА_2 з 9 липня 2013 року по 11 серпня 2015 року працював на КП «Коменсервіс» та отримував заробітну плату з якої нараховувалися та утримувалися страхові внески, при цьому позивач звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 4).

Підприємством сплата єдиного соціального внеску за вказаний період роботи позивача здійснюється на загальний фонд оплати праці по підприємству, проте не перераховувалася до повноваженого органу, що здійснює його збір та ведення обліку, у звязку з відсутністю грошових коштів (а.с. 8).

Станом на 31 липня 2015 року заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені КП «Комунсервіс» становить 2 929 922 грн. 50 коп., а станом на 31 грудня 2015 року відповідно 3 294 232. 52 грн. (а.с. 29-30).

З пояснень представника відповідача за вимогою державної податкової інспекції державної виконавчою службою проводиться примусове стягнення боргу по сплаті заборгованості зі сплати єдиного внеску.

Згідно відповіді Первомайського міськрайонного центру зайнятості від 22 жовтня 2015 року ОСОБА_2 відмовлено в наданні допомоги по безробіттю з підстав не набуття страхового стажу у період роботи з 9 липня 2013 року по 11 серпня 2015 року з посиланням на те, що за цей період єдиний страховий внесок підприємством не сплачено (а.с. 9).

Отже суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що спірні правовідносини виникли між ОСОБА_2 та Первомайським міськрайонним центром зайнятості щодо призначення, перерахунку та виплати допомоги по безробіттю за рахунок коштів Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Ці правовідносини врегульовані Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1533-111 від 2 березня 2000 року з подальшими змінами та у разі порушення прав застрахованої особи щодо відмови у нарахуванні, порушенні умов нарахування, тривалості, розміру виплат допомоги по безробіттю такий спір вирішується за правилами адміністративного судочинства.

За змістом ст. 3 ЦПК України будь-яка особа може звернутися до суду з позовом із необхідністю захисту свого права.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способом захисту субєктивних прав розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених прав та вплив на правопорушника.

Як встановлено в судовому засіданні КП «Комунсервіс» під час перебування в трудових відносинах з позивачем відраховувало із заробітної плати страхові внески, однак їх не сплачувало, у звязку з чим має заборгованість по цим виплатам, яка вже стягується з підприємства в примусовому порядку.

З огляду на таке, колегія суддів вважає, що застосування такого способу захисту, який обрано позивачем (зобовязати здійснити відповідні страхові внески в державні цільові фонди) не призведе до захисту його порушених прав щодо призначення, перерахунку та виплати допомоги по безробіттю Первомайським міськрайонним центром зайнятості.

За таких обставин, місцевий суд правильно визнав позовні вимоги такими, що не відновлять порушених прав позивача, у звязку з чим, відмовив в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 2 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді В.І. Козаченко

ОСОБА_3