Провадження 2-з/521/146/16
У Х В А Л А

"18" квітня 2016 р. Малиновський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

при секретарі Бурдейному В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання знести самочинно побудований житловий будинок під літ.»А» у складі домоволодіння по вул..Щорса,69 в м.Одесі.

18.04.2016р. до суду надійшла заява позивача, в якій він вказує на те, що у нього є побоювання, що відповідач може вжити заходів по переоформленню прав на майно на користь інших осіб для уникнення відповідальності та утворення ситуації, що утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову ОСОБА_1. Посилаючись на викладене, просив вжити заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул..Щорса,69 та належить відповідачу.

Сторони в судове засідання не зявилися.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення заяви про забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу на праві власності належить житловий будинок по вул..Щорса,67. Як вказував позивач, його житловий будинок межує з домоволодінням, що належить відповідачу та розташоване за адресою м.Одеса, вул..Щорса,69. В складі домоволодіння відповідача знаходиться житловий будинок літ.»А», який безпосередньо розташований на межі із земельною ділянкою на якій розміщене домоволодіння позивача, який є самочинно збудованим, оскільки збудований з порушенням державних будівельних, санітарних та протипожежних норм. На підтвердження вказаного позивач надав копію технічного паспорту на об»єкт №69 по вул..Щорса в м.Одесі від 25.09.2008р. Разом з тим, в матеріалах справи є свідоцтво, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради 30 березня 2009 року на об»єкт, що розташований в м.Одесі по вул..Щорса,69, який належить відповідачу та який в цілому складається з житлового будинку під літ.»А» загальною площею 309кв.м., житловою площею 105,7кв.м., гаражу літ.»Б», вбиральні літ.»В», відображений в технічному паспорті від 25.09.2008р.. Вказане свідоцтво видане на підставі розпоряджень Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 29.12.2008р. №965/01-06; від 12.03.2009р. №123/01-06.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 1 та ч 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Пунктом 4 вище зазначеної Постанови, передбачено, що при розгляді справ, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, суд, встановивши, що у сторін дійсно виник спір, у відповідача є свідоцтво на право власності на спірний житловий будинок літ.»А» по вул..Щорса,69 в м.Одесі, останній може відчужити спірне майно, що утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду, прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на житловий будинок №69 по вул..Щорса в м.Одесі.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок №69 по вул..Щорса в м.Одесі, який належить ОСОБА_2.

Копію ухвали направити до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі п»яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя І.А.Мазун