Справа № 750/4903/14 Провадження № 22-ц/795/700/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції - Литвиненко І. В. Доповідач - Шарапова О. Л.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4, ОСОБА_5
за участю:ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_7 та Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 лютого 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_8, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

17 травня 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом, в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просило стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором в сумі 131 011.78 дол. США, з яких: заборгованість за кредитом 61 038.30 дол. США, заборгованість за відсотками за користування кредитом 69 973.48 дол. США та пеню в сумі 1 092 539.04 грн., з яких: пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в сумі 406 810.84 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками 685 728.2 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 вересня 2008 року між банківською установою та ОСОБА_8 був укладений договір про надання споживчого кредиту на суму 73 300 доларів США, зі сплатою 16% річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення 14 вересня 2018 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 16 вересня 2008 року між ОСОБА_7 та банківською установою був укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель взяв на себе зобовязання солідарно в повному обсязі нести відповідальність за виконання позичальником кредитних зобов»язань. Позичальник належним чином своїх зобов»язань не виконував, внаслідок чого станом на 13 листопада 2015 року виникла заборгованість в сумі 131 011. 78 дол. США та 1 092 539.04 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 лютого 2016 року позовні вимоги задоволені частково: з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 стягнуто солідарно на користь банківської установи заборгованість по кредиту та процентам в сумі 55 015.05 дол. США і пеню в сумі 40 000 грн.; з ОСОБА_8 на користь банківської установи стягнута заборгованість по кредиту та процентам в сумі 75 996.73 дол. США.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить оскаржуване рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що договір поруки припинив свою дію, оскільки позичальник перестав виконувати свої зобов»язання з 30 листопада 2010 року, а позивач протягом шести місяців не пред»явив вимоги до поручителя. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що ним була подана заява про застосування наслідків спливу позовної давності, але судом першої інстанції ця заява безпідставно залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що відсутні підстави для зменшення розміру пені, оскільки розмір неустойки не перевищує розмір збитків; а розмір неустойки може бути зменшений лише за наявності одночасно як значного перевищення розміру неустойки над розміром збитків, так і інших обставин, які мають істотне значення. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що висновок суду про припинення поруки є хибним, оскільки поручитель відповідає за всю суму кредиту, а не його виконання частинами, а строком виконання кредитного зобов»язання в повному обсязі є 14 вересня 2018 року. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що часткове погашення зобов»язання, визначене умовами кредитного договору шляхом щомісячного погашення не є встановленням окремих зобов»язань, а є визначенням порядку виконання зобов»язань частинами. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що ст. 559 ЦК України не передбачає можливості часткового припинення поруки, перебіг шестимісячного строку для припинення поруки розпочинається з настанням строку виконання зобов»язання у повному обсязі, тобто з 14 вересня 2018 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 16 вересня 2008 року між позивачем та ОСОБА_8 був укладено договір про надання споживчого кредиту на суму 73 300 доларів США, зі сплатою 16% річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення 14 вересня 2018 року.

Згідно з п. 1.3.1 Правил споживчого кредитування позичальника АКІБ «Укрсиббанк», які є невідємною частиною вказаного кредитного договору, за користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін, встановлюється процентна ставка в подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення.

Відповідно до п. 1.2.10 укладеного кредитного договору та Графіку погашення кредиту ( додаток № 1), який є невід»ємною частиною кредитного договору, погашення тіла кредиту та нарахованих процентів має здійснюватися з 01 по 10 числа кожного місяця.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 16 вересня 2008 року між ОСОБА_7 та банківською установою був укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель взяв на себе зобовязання солідарно в повному обсязі нести відповідальність за виконання позичальником кредитних зобов»язань, строк дії договору поруки не встановлений.

Відповідач ОСОБА_8 зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 13 листопада 2015 року виникла заборгованість в сумі 131 011.78 дол. США ( заборгованість за кредитом 61 038.30 дол. США, заборгованість за відсотками за користування кредитом 69 973.48 дол. США) та 1 092 539.04 грн.(пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в сумі 406 810.84 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками 685 728.2 грн.).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позичальник належним чином кредитних зобов»язань не виконував; банківською установою не направлялась вимога про дострокове погашення заборгованості, тобто не визначався інший строк виконання зобов»язання, ніж передбачений кредитним договором, а тому порука в повному обсязі не припинена; відповідальність позичальника та поручителя є солідарною; заборгованість по кредиту та процентам за користування кредитом в межах піврічного строку перед зверненням банківської установи з позовом та пеня підлягає стягненню в солідарному порядку з позичальника та поручителя; заборгованість по кредиту та процентам за користування кредитом за інший період підлягає стягненню з позичальника; розмір пені підлягає зменшенню з урахуванням того, що позичальник перестав виконувати свої зобов»язання з листопада 2010 року, а банк не повідомив про це поручителя, що сприяло нарахуванню пені, позичальник перебуває під вартою, а тому позбавлений можливості виконувати свої зобов»язання.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції частково не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 грудня 2015 року до суду першої інстанції ОСОБА_7 була подана заява про застосування наслідків спливу позовної давності ( т. 1 а. с. 232) З даним позовом ПАТ «УкрСиббанк» звернулося 17 травня 2014 року ( т. 1 а. с. 30).

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту, починаючи з червня 2011 року, оскільки тіло кредиту мало сплачуватися до 10 числа кожного місяця та заборгованість по процентам за користування кредитом, починаючи з 17 травня 2011 року, оскільки проценти нараховуються за кожен день користування кредитними коштами та пеня.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по кредиту, наданому ПАТ «УкрСиббанк», станом на 10 травня 2011 року вже існувала прострочена заборгованість по кредиту в сумі 6 674.03 дол. США, тобто на користь банківської установи підлягає стягненню заборгованість по кредиту в сумі 54 364.27 дол. США ( 61038.3 дол. США 6 674.03 дол. США).

Як вбачається з розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитом, наданому ПАТ «УкрСиббанк», станом на 10 травня 2011 року вже існувала прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 8 347.86 дол. США.; за період з 10 травня 2011 року по 31 травня 2011 року нараховані проценти за користування кредитом в розмірі 661.84 дол. США, тобто за 7 днів травня нараховані проценти за користування кредитом в розмірі 210.59 дол. США. Враховуючи викладене, на користь банківської установи підлягає стягненню заборгованість по процентам за користування кредитом, починаючи з 17 травня 2011 року, в розмірі 61 415.03 дол. США ( 69 973.48 дол. США 8 347.86 дол. США 210.59 дол. США).

Загальна сума заборгованості по кредиту та процентам за користуванням кредитом, яка підлягає стягненню на користь банківської установи, становить 115 779.3 дол. США ( 54 364.27 дол. США + 61 415.03 дол. США).

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя.

В договорі поруки від 16 вересня 2008 року, укладеному між банківською установою та ОСОБА_7, строк дії договору не встановлений.

Договір про надання споживчого кредиту від 16 вересня 2008 року, укладений між банківською установою та ОСОБА_8, передбачає повернення боргу щомісяця частинами, тобто має окремі самостійні зобов»язання, а тому позовна давність за вимогами банківської установи до позичальника має обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

За приписами ст. 559 ЦК України відповідальність позичальника та поручителя є однаковою, а тому , з урахуванням приписів ч. 4 ст. 559 ЦК України, у разі неналежного виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором строк пред»явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

У разі пред»явлення банківською установою вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов»язання в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов»язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом з тим, правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання позичальником окремих зобов»язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов»язань та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів ( постанова ВСУ від 17 вересня 2014 року № 6-53цс14).

За таких обставин , апеляційний суд приходить до висновку, що на користь банківської установи в солідарному порядку з позичальника та поручителя підлягає стягненню заборгованість по кредиту, починаючи з грудня 2013 року, оскільки тіло кредиту мало сплачуватися до 10 числа кожного місяця; заборгованість по процентам за користування кредитом, починаючи з 17 листопада 2013 року, оскільки проценти нараховуються за кожен день користування кредитними коштами та пеня; порука не є припиненою в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів; заборгованість по кредиту та процентам за користування кредитом за інший період, в межах строку позовної давності, підлягає стягненню з позичальника.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по кредиту, наданому ПАТ «УкрСиббанк», станом на 10 листопада 2013 року вже існувала прострочена заборгованість по кредиту в сумі 24 998.93 дол. США, тобто на користь банківської установи в солідарному порядку з позичальника та поручителя підлягає стягненню заборгованість по кредиту в сумі 36 039.37 дол. США ( 61038.3 дол. США 24 998.93 дол. США).

Як вбачається з розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитом, наданому ПАТ «УкрСиббанк», станом на 11 листопада 2013 року вже існувала прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 39 646.06 дол. США.; за період з 11 листопада 2013 року по 30 листопада 2013 року нараховані проценти за користування кредитом в розмірі 747.44 дол. США, тобто за 6 днів листопада нараховані проценти за користування кредитом в розмірі 224.23 дол. США. Враховуючи викладене, на користь банківської установи в солідарному порядку з позичальника та поручителя підлягає стягненню заборгованість по процентам за користування кредитом, починаючи з 17 листопада 2013 року, в розмірі 30 103.19 дол. США ( 69 973.48 дол. США 39 646.06 дол. США 224.23 дол. США).

Загальна сума заборгованості по кредиту та процентам за користуванням кредитом, яка підлягає стягненню в солідарному порядку з позичальника та поручителя на користь банківської установи, становить 66 142.56 дол. США ( 36 039.37 дол. США + 30 103.19 дол. США).

Загальна сума заборгованості по кредиту та процентам за користуванням кредитом, яка підлягає стягненню на користь банківської установи з позичальника, становить 49 636.74 дол. США ( 115 779.3 дол. США 66 142.56 дол. США).

В іншій частині рішення суду першої інстанції узгоджується з приписами законодавства та матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що відсутні підстави для зменшення розміру пені, оскільки розмір неустойки не перевищує розмір збитків, а розмір неустойки може бути зменшений лише за наявності одночасно як значного перевищення розміру неустойки над розміром збитків, так і інших обставин, які мають істотне значення, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі доводи ґрунтуються на помилковому тлумаченні правових норм і за приписами ст. 551 ЦК України зменшення розміру пені можливе за наявності обставин, які мають істотне значення, незалежно від розміру збитків.

Доводи апеляційної скарги про те, що поручитель відповідає за всю суму кредиту, а не його виконання частинами, а строком виконання кредитного зобов»язання в повному обсязі є 14 вересня 2018 року, а тому порука не є припиненою, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки у разі неналежного виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором строк пред»явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинно обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Доводи апеляційної скарги про те, що часткове погашення зобов»язання, визначене умовами кредитного договору шляхом щомісячного погашення не є встановленням окремих зобов»язань, а є визначенням порядку виконання зобов»язань частинами, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки договір про надання споживчого кредиту від 16 вересня 2008 року, укладений між банківською установою та ОСОБА_8, передбачає повернення боргу щомісяця частинами, що є окремими самостійними зобов»язаннями.

Доводи апеляційної скарги про те, що ст. 559 ЦК України не передбачає можливості часткового припинення поруки, перебіг шестимісячного строку для припинення поруки розпочинається з настанням строку виконання зобов»язання у повному обсязі, тобто з 14 вересня 2018 року, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки у разі неналежного виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором строк пред»явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинно обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір поруки припинив свою дію, оскільки позичальник перестав виконувати свої зобов»язання з 30 листопада 2010 року, а позивач протягом шести місяців не пред»явив вимоги до поручителя, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання позичальником окремих зобов»язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов»язань та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів ( постанова ВСУ від 17 вересня 2014 року № 6-53цс14) і такі доводи ґрунтуються на помилковому тлумаченні правових норм.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, 316 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_7 та Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 лютого 2016 року змінити.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 66 142 долари США 56 центів та 40 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 49 636 доларів США 74 центи.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: