провадження № 2-в/243/6/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини рішення суду)

18 квітня 2016 року

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ільяшевич О.В.,

при секретареві Хміль О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Словянськ, Донецької області) заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі,-

ВСТАНОВИВ :

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 402-406 ЦПК України, Постановою Пленуму ВССУ № 8 від 25.09.2015 року «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, повязаних з виконанням судових рішень у цивільних справах, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 253/5381/14-ц (провадження по справі №2/253/997/2014) за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Артемвугілля» про відшкодування моральної інколи, завданої ушкодженням здоровя - в частині рішення суду першої інстанції:

Справа №253/5381/14-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року Центрально-Міський районний суд міста Горлівки Донецької області в складі: головуючої судді Марченко Н.Ю. при секретарі Востріковій О.М., за участю представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Горлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Артемвугілля про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя, -

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись до суду з позовом, позивач просить стягнути з ДП Артемвугілля на його користь грошові кошти в сумі 40000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя, стійкою втратою професійної працездатності, та допустити негайне виконання рішення суду про стягнення всієї присудженої судом суми відшкодування моральної шкоди. Позивач посилається на те, що з 16.07.1996 року по 21.05.2013 року працював на підприємствах вугільної промисловості, у тому числі в структурному підрозділі відповідача - шахті ім. Калініна з повним робочим днем під землею. Під час роботи у небезпечних і шкідливих умови праці отримав професійне захворювання - вібраційна хвороба. 06.03.2013 року роботодавцем було проведено розслідування та складений акт по формі П-4 розслідування хронічного професійного захворювання. 20.05.2013 року висновком МСЕК йому вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності у розмірі 40% та визнано інвалідом 3 групи. Внаслідок ушкодження здоров'я відчуває моральні страждання, позбавився можливості реалізувати своє право на працю, вести активний спосіб життя, виконувати роботу по господарству, змушений постійно проходити лікування. Вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому завдану ушкодженням здоров'я моральну шкоду. Крім того, позивач вважає, що сума моральної шкоди має бути індексована відповідно до ч. 1 ст. 1208 ЦК України у зв'язку з підвищенням вартості життя.

В судове засідання позивач та його позивача ОСОБА_3 не зявилися, надали суду заяви, в яких наполягали на позовних вимогах та просили справу розглянути в їх відсутність.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково, вважав, що розмір моральної шкоди позивачем завищений.

Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав:

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 4 Закону України Про охорону праці державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоровя працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Судом встановлено, що позивач працював на шахті ім. М. І. Калініна, яка входить до складу Державного підприємства Артемвугілля, забійником на відбійних молотках з повним робочим днем під землею. Звільнений 21.05.2013 року за станом здоров'я на підставі ст. 40 ч. 2 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки.

Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 06.03.2013 року у позивача виявлено вперше професійне захворювання вібраційна хвороба, яке виникло внаслідок тривалого та багаторазового впливу локальної вібрації, параметри якої перевищують гранично допустимі норми.

Висновком МСЕК від 20.05.2013 року позивачеві первинно встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 40 % за професійним захворюванням вібраційна хвороба та визнано інвалідом 3 групи, що підтверджується копією довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

Отже позивач втратив професійну працездатність за професійними захворюваннями. Факт заподіяння шкоди здоров'ю позивача підтверджений вищезазначеним висновком МСЕК про встановлення йому стійкої втрати професійної працездатності.

Згідно зі ст. ст. 23, 1168 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди моральна шкода може складатися, зокрема, у моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного способу життя, при настанні інших негативних наслідків.

Дослідженні судом докази свідчать про те, що ушкодження здоровя, повязане з виконанням позивачем трудових обовязків, заподіює йому моральні та фізичні страждання, обмежує його можливості вести активний спосіб життя, у звязку з чим висновком МСЕК встановлені відповідні обмеження, тому суд дійшов висновку про доведеність факту заподіяння позивачеві моральної шкоди.

За вимогами ст. 237-1 КЗпП України у випадку, якщо порушення законних прав працівника призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя, відшкодування морального збитку здійснюється власником підприємства.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

За таких обставин, позов до ДП Артемвугілля є обґрунтованим.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 12000 грн. При цьому суд вважає, що доводи позивача щодо необхідності застосування вимог ст. 1208 ч. 1 ЦК України не ґрунтуються на законі.

Позовні вимоги в частині допущення негайного виконання рішення про стягнення з відповідача на користь позивача всієї присудженої суми відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на вимогах ст. 367 ЦПК України, якою не передбачене негайне виконання рішення в справах про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства Артемвугілля на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я на виробництві, 12000 (дванадцять тисяч) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного підприємства Артемвугілля на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Центрально-Міський районний суд м. Горлівки шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ю. Марченко.

Рішення про відновлення втраченого судового провадження може бути оскаржено лише в частині дій суду щодо відновлення втраченого провадження в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення буде виготовлений протягом пяти днів.

Головуючий - суддя: О.В. Ільяшевич