РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2016 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді - Притуляка С.А.,
при секретарі - Коверченковій М.О.,
представника позивача - не зявився,
відповідача - не зявився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості,-
Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
З мотивів, викладених в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, на виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, оскільки відповідач є фізичною особою, суд позбавлений можливості звернутися до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
При цьому у суду є обґрунтовані підстави вважати, що останнім відомим місцем реєстрації та проживання відповідача є адреса, за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 оскільки позивачем до позовної заяви було долучено копію паспорта відповідача - громадянина України серії ВЕ 292626 виданого Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області 26.10.2001року. Вищезазначена адреса, відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» №2710/38-14 від 02.09.2014року, знаходиться під територіальною юрисдикцією Добропільського міськрайонного суду Донецької області.
Разом із тим, оскільки суд позбавлений можливості достеменно встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, судом у відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано оголошенням у пресі - в газеті Урядовий Курєр № 42 від 03.03.2016 року. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було.
З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.
Судом встановлено, що 23.06.2006 року шляхом подання відповідачем анкети-заяви, між сторонами було укладено кредитний договір відповідно до умов якого відповідач отримав строковий кредит у сумі 2910.60грн. на строк 12 місяців по 22.06.2007 року включно, з умовами сплати за користування Кредитом, відсотків у розмірі 1,00% у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, що підтверджується випискою з особового рахунку ОСОБА_1. Крім того відповідач був ознайомлений та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія анкети-заяви з особистим підписом відповідача.
Згідно умов договору, відповідач зобовязався погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви. Сплатити відсотки за користування кредитом.
Рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 28.11.2011 року по справі №227/6276/15-ц з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 48460,01 грн., яка складалась з: 2747,70грн. - заборгованість за кредитом, 18343,37грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 232,85 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2283,81грн.- штраф (процентна складова).

Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній належним чином свої зобов'язання за Договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку із чим станом на станом на 20.11.2015 року, як зазначив позивач, з урахуванням стягнутих з відповідача рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 28.11.2011 року по справі №227/6276/15-ц сум заборгованості та штрафних сакцій, у відповідача виникла заборгованість, яка складається з: 16665,10 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 232,85грн. заборгованості за комісією за користування кредитом; 60232,40 грн. пені за користування кредитом, а також 500,00грн.- штраф (фіксована частина), 3711,34 грн.- штраф (процентова складова).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст. 1048 ЦК України).

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобовязань з повернення кредиту, сплати процентів, комісісії за його використання в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Разом із тим, рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 28.11.2011 року по справі №227/6276/15-ц з відповідача на користь позивача вже було стягнуто штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2283,81грн.- штраф (процентна складова), а й отже в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафів у розмірі 500,00 грн. та 3711,34 грн., позовна заява є такою, що не ґрунтується на законі, оскільки штрафи за порушення боржником зобов'язання вже були стягнуті, та не можуть бути стягнуті повторно оскільки вони не є триваючим видом цивільно-правової відповідальності на відміну від пені.

Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Харцизьк, Донецької області, віднесено до вказаного переліку.

Позивачем було заявлено, зокрема вимогу про стягнення з відповідача суми пені у розмірі 60232,40 грн., розрахованої станом на 20.11.2015 року, однак детального (щомісячного) розрахунку суми пені за період з 26.04.2010 року по 20.11.2015 року, позивачем до суду надано не було.

Суд вважає, що позивачем не доведено належним чином обгрунтованості вимог щодо нарахування пені, з урахуванням наведених вище положень чинного законодавства та рішення суду, яким тіло кредиту та неустойку вже було стягнуто з відповідача, в звязку із чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, враховуючи те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження виконання ним належним чином зобов'язань за кредитним договором щодо сплати процентів за користуваня кредитом та комісі, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частиністягнення 16665,10 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та 232,85грн. заборгованості за комісією за користування кредитом.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

У відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано до суду оголошенням у пресі - в газеті Урядовий Курєр № 42 від 03.03.2016 року, витрати за публікацію оголошення у розмірі 630,00 грн., що підтверджується копією рахунку № 2439 від 26 лютого 2016 року, було понесено позивачем у звязку з чим суд, вважає за доцільне стягнути з відповідача витрати повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду у розмірі 630,00 грн.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 262,39 грн. та витрати пов"язані з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду 630,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 611, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 74, 79, 88, 122, 169, 197, 224-226 ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, паспорт серії ВЕ 292626, РНОКПП НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», , заборгованість за кредитним договором у розмірі 16897,95грн. яка складається з: 16665,10 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та 232,85грн. заборгованості за комісією за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1, паспорт серії ВЕ 292626, РНОКПП НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», , витрати по сплаті судового збору у розмірі 262,39 грн. (двісті шістдесят дві гривні, 39 копійок ) та витрати повязані з публікацією у пресі - в газеті Урядовий Курєр № 42 від 03.03.2016 року, оголошення про виклик відповідача у розмірі 630,00 грн. (шістьсот тридцять гривень).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А. Притуляк

30.03.2016