АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Перепелюк Л. М.

суддів: Винту Ю.М., Одинак О.О.

секретар: Чубрей І.І.

за участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2- представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника за дорученням ОСОБА_3, на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 інтереси якої представляє ОСОБА_4, до ОСОБА_1, треті особи: виконавчий комітет Коритненської сільської ради, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Чернівецькій області та відділ містобудування та архітектури Вижницької РДА, про знесення самовільно збудованої прибудови, приведення квартири до попереднього стану, демонтаж каналізаційної труби, -

встановила:

В липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, треті особи: виконавчий комітет Коритненської сільської ради, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Чернівецькій області та відділ містобудування та архітектури Вижницької РДА, про знесення самовільно збудованої прибудови, приведення квартири до попереднього стану, демонтаж каналізаційної труби.

Зазначала, що згідно договору дарування квартири, посвідченого Вижницькою державною нотаріальною конторою від 20.08.2010 року по реєстру №1047, зареєстрованого у Вижницькому РБТІ 21.08.2010 року власником квартири за АДРЕСА_1 є позивач

№22-ц/794/589/16. Головуючий у І інстанції Кириляк А.Ю.

Категорія 81 Доповідач Перепелюк Л.М.

ОСОБА_3 Відповідач проживає у цьому багатоквартирному будинку.

Посилалась на те, що ОСОБА_1 в січні 2015 року без рішення виконавчого комітету Коритненської сільської ради, без проектної документації та дозволу на виконання будівельних робіт, побудувала тамбур до своєї власної квартири в багатоквартирному будинку в АДРЕСА_1 Даний тамбур збудований з дерев'яного бруса на існуючій сходовій площадці, обшитий пластиком , встановлено дверні та віконні пройоми, а також з другого поверху по зовнішній стіні квартири позивача влаштувала каналізаційну трубу для зливу нечистот.

Зазначала, що в добровільному порядку відповідач відмовляється знести самовільно влаштовані споруди. Вмонтована каналізаційна труба по зливу створює загрозу прориву нечистот по зовнішній стіні квартири власника ОСОБА_3, а побудований тамбур повністю затінив приміщення кухні даної квартири. В результаті неправомірних дій відповідача порушене право позивача по користуванню власністю.

Просила суд зобов'язати ОСОБА_1 знести самовільно збудований тамбур з дерев'яного бруса на існуючій бетонній сходовій площадці, оббитий пластиком, з встановленими дверима і віконними пройомами у багатоквартирному будинку в АДРЕСА_1 та каналізаційну трубу по зливу нечистот, що проведена з другого поверху квартири ОСОБА_5 по зовнішній стіні квартири ОСОБА_3

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з уточненою позовною заявою і просила суд зобов'язати ОСОБА_1 привести до попереднього стану квартиру АДРЕСА_1 шляхом знесення самовільно прибудованого тамбуру, влаштованої вбиральні та каналізаційної труби.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 лютого 2016 року в позові ОСОБА_3 інтереси якої представляє ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи: виконавчий комітет Коритненської сільської ради, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Чернівецькій області та відділ містобудування та архітектури Вижницької РДА, про знесення самовільно збудованої прибудови, приведення квартири до попереднього стану, демонтаж каналізаційної труби - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішеннями, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом під час прийняття рішення порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини, які суд вважав встановленими, що призвело до неправильного вирішення справи. Просила рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 29.02.2016 року скасувати та задовольнити її позовні вимоги - повністю.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Стаття 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, як5им суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як передбачає частина 1 статті 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує також такі питання:

-чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються:

-чи є інші фактичні дані, які мають значення для справи, та докази на їх підтвердження,

-які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частина 7 статті 376 ЦК України передбачає, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Отже, покладення судом на особу обов'язку знести нерухоме майно за її рахунок можливе за наявності в сукупності принаймні наступних умов, а саме: будівництво нерухомого майна здійснено саме цією особою; перебудова цього об'єкта є неможливою або особа відмовилась здійснити таку перебудову; наявне порушення прав інших осіб або суперечність суспільним інтересам.

Пункт 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» вказує, що у випадках порушення прав інших осіб (окрім органів державної влади або місцевого самоврядування) право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Пунктом 22 згаданої Постанови Пленуму ВССУ № 6 визначено, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачено законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи відповідальності.

Суд першої інстанції помилково, в порушення зазначених норм матеріального права та встановленим обставинам, прийшов до висновку, що позивачкою ОСОБА_3 не доведено, що внаслідок зведення відповідачем дерев'яного тамбуру на існуючих сходах та каналізаційної труби порушено її право власника квартири, яка знаходиться в будинку, у якому відповідачка провела зазначені перебудови. Так, згідно, висновку№905 судової будівельно - технічної експертизи від 10 грудня 2016 року, дослідженням встановлено , що бетонна площадка зовнішніх сходів в квартиру №4 продовжена до довжини 2,90м. і в ширину 1,57м( див.табл.№1-а). На бетонній площадці влаштований тамбур з дерев'яних стійок з зовнішнім оздобленням з ютастикової вагонки і накритий дахом з а/цементних листів по дерев'яним кроквам. Внутрішнє приміщення тамбуру оздоблено дерев'яною вагонкою. Через тамбур влаштований водопровід в комору поз.4 -1 з послідуючою розводкою в санвузол та кухню квартири №4.

Відповідно до ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» в розділі 3 надані терміни та визначення понять:

- прибудова - вид реконструкції , при якій збільшується площа житлового будинку шляхом улаштування створення нових приміщень, що безпосередньо прилягають до зовнішніх стін будинку.

Відповідно до ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки .Реконструкція та капітальний ремонт» дані Норми застосовуються для проектування реконструкції і капітального ремонту одноквартирних і багатоквартирних житлових будинків із умовною висотою до 73,5 м включно , гуртожитків, спеціалізованих житлових будинків для осіб похилого віку і мало мобільних груп населення , окремих квартир ,надбудованих, вбудованих і прибудованих приміщень незалежно від періоду їх будівництва,конструктивних систем , об'ємно - планувальних рішень, застосованих будівельних матеріалів і виробів, а також поширюються на проектування реконструкції будинків і приміщень різного призначення, що переобладнуються у житлові.

Отже, з врахуванням вищезазначеного, роботи по зведенню прибудови, здійснені відповідачкою ОСОБА_1 є реконструкцією житлового будинку, прибудова зведена на штучно створеному фундаменті, виконані роботи є будівельними роботами, зведена прибудова не є тимчасовою, дана прибудова підпадає під ознаки самочинного будівництва відповідно до ст. 376 ЦК України.

Також, у відповідності до ст. 152 ЖК України (у редакції від 27.09.2014 року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), - Переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Згідно п. п. 1.4.1 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17.05.2005 року, - Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Тому, враховуючи відповідь Коритненської сільської ради № 329 від 28.02.2015 року, про те, що нею не приймалися будь-які рішення про надання відповідачу ОСОБА_1 згоди на побудову прибудови та встановлення каналізаційної труби, то відповідно до ст. 152 ЖК та п. п. 1.4.1 згаданих Правил здійснені відповідачкою будівельні роботи по облаштуванню тамбура та проведенню каналізаційної труби є самочинним будівництвом.

Не враховано судом 1-ї інстанції вимоги п. п. 1.4.4 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17.05.2005 року, згідно яких - переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається, а також перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Не враховано судом першої інстанції, як належний доказ, висновок судової будівельно-технічної експертизи № 905 від 10.12.2015 року (а. с. 117) про невідповідність проведеної каналізації існуючим санітарно - технічним нормам.

Висновки Вижницького районного суду Чернівецької області про те, що самочинною прибудовою та проведенням каналізаційної труби на фасадній стіні будинку відповідачка ОСОБА_1 не порушила права позивачки ОСОБА_3, спростовується нормами матеріального права та встановленими обставинами.

Так, у відповідності до ч. З ст. 319 ЦК України, - усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Частиною 5 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

За приписами ч. 2 ст. 382 ЦК України (у редакції від 06.11.2014 року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), - Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Згідно ч. 2 ст. 383 ЦК України (у редакції від 06.11.2014 року), - власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦК України, - розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

За приписами ст. 41 Конституції України, - використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Судом не враховано, що капітальна стіна, як опорна конструкція будинку по якій відповідачем прокладена каналізаційна труба та сходи, використані відповідачем як основу для зведення самочинно збудованого тамбуру - є об'єктами спільної сумісної власності власників окремих квартир даного багатоквартирного будинку, а в свою чергу відповідачка розпорядилася спільним сумісним майном без згоди позивачки на це, чим порушила вимоги ч. 2 ст, 369 ЦК України, порушивши при цьому її позивачки, право власності на вказані об'єкти.

Не врахував суд також пояснення представника позивачки ОСОБА_4 про те, що через об лаштований відповідачкою тамбур,який остання закриває на ключ, позивачка позбавлена вільного доступу до горища.

У відповідності до ч. 1 ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Також, поза увагою суду першої інстанції залишено вимоги ч. З ст. 25 ЗУ «Про архітектурну діяльність» згідно якої, громадяни мають право захищати свої інтереси під час проектування і будівництва нових та експлуатації існуючих об'єктів архітектури відповідно до законодавства; та ст. 8 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», згідно якої - рішення і дії посадових осіб органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, а також громадян, якими порушено права підприємств, установ, організацій чи громадян з питань забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя, можуть бути оскаржені в порядку, встановленому законом.

Таким чином, позивачка ОСОБА_3 довела належними та допустимими доказами ту обставину, що діями ОСОБА_1 по облаштуванні тамбура та каналізаційної труби порушело її права, як співвласника житлового будинку.

За таких обставин рішення суду в частині знесення самовільно збудованої прибудови, демонтаж каналізаційної труби слід скасувати і в цій частині задовольнити.

Разом з тим, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_3, інтереси якої представляє ОСОБА_4, до ОСОБА_1, треті особи: виконавчий комітет Коритненської сільської ради, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Чернівецькій області та відділ містобудування та архітектури Вижницької РДА в частині приведення до попереднього стану АДРЕСА_2 шляхом знесення влаштованої вбиральні, оскільки позивачкою не надано жодного належного та допустимого доказу про те, що облаштування відповідачкою ОСОБА_1 вбиральні у належній їй на праві власності квартирі порушує будь-які права позивачки ОСОБА_3

Тому, в цій частині рішення суду слід залишити без змін.

Крім того, з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ОСОБА_6 частково судові витрати, понесені позивачем у зв'язку зі сплатою судового збору, оскільки відповідно до ст.88ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 лютого 2016 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 інтереси якої представляє ОСОБА_7 до ОСОБА_1, треті особи: виконавчий комітет Коритненської сільської ради, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Чернівецькій області та відділ містобудування та архітектури Вижницької РДА, про знесення самовільно збудованої прибудови, демонтаж каналізаційної труби -скасувати.

Позов ОСОБА_3 інтереси якої представляє ОСОБА_7 до ОСОБА_1, треті особи: виконавчий комітет Коритненської сільської ради, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Чернівецькій області та відділ містобудування та архітектури Вижницької РДА, про знесення самовільно збудованої прибудови, демонтаж каналізаційної труби задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1 знести самовільно збудований тамбур з дерев'яного бруса на існуючий бетонній сходовій площадці оббитого пластиком з встановленими дверима і віконними пройомами багатоквартирному будинку в АДРЕСА_3 та каналізаційну трубу по зливу нечистот, що проведена з другого поверху квартири ОСОБА_5 по зовнішній стіні квартири ОСОБА_3

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 303грн.10 коп.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту вступу її в законну силу.

Головуючий:

Судді: