АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1112/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Шипович В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоБондаренка С. І.
суддівВініченка Б. Б. , Храпка В. Д.
при секретаріДемченко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24 січні 2014 року між Банком та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №1п-2014 на виконання умов якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 90000 гривень на строк з 24.01.2014 року по 17.04.2014 року зі сплатою 25% річних.

Однак відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором внаслідок чого станом на 30.07.2015 року утворилась заборгованість по кредиту в сумі 89999,15 гривень, заборгованість по процентам в сумі 35533,93 гривень.

Крім того у зв'язку із простроченням відповідачем виконання своїх зобов'язань, Банком на підставі ст. 625 ЦК України нараховані інфляційні втрати в розмірі 70444,24 гривень та 3% річних в сумі 4115,07 гривень.

На підставі зазначених обставин позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в загальній сумі 198092,39 гривень.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором №1п-2014 від 24.01.2014 року в сумі 94684 гривні 4 копійки та інфляційні втрати в сумі 56 гривень 96 копійок у зв'язку із простроченням виконання грошового зобов'язання, а усього 94741 гривню.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що банк не скористався своїм правом яке виникло на підставі договору застави та не здійснив погашення боргу за рахунок коштів отриманих банком за договором вкладу, а тому має лише право на стягнення грошових коштів станом на 18.04.2014 року.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

Відповідно до частини 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24 січня 2014 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» (банк) та ОСОБА_6.(позичальник) був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надає позичальнику грошові кошти в розмірі 90000 гривень на строк з 24 січня 2014 року по 17 квітня 2014 зі сплатою 25% річних. Повернення кредиту відбувається згідно графіку.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Сторонами визнається, що банк свої зобов'язання виконав.

Застава є одним із видів забезпечення виконання зобов'язання (ч.1 статті 546 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до частини 1 статті 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

24 січня 2014 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» (заставодержатель) та ОСОБА_6 (заставодавець) був укладений договір застави майнових прав за умовами якого заставодавець передав в заставу право вимоги на отримання грошових коштів в сумі 535000 гривень, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в АТ «Брокбізнесбанк» відкритому на ім'я заставодавця на підставі договору банківського строкового вкладу (депозиту) «Стабільний» від 19 квітня 2013 року. Застава за вказаним договором забезпечує вимоги заставодержателя щодо виконання позичальником кожного і всіх його грошових зобов'язань за кредитним договором від 24 січня 2014 року.(а.с.56)

Додатковою угодою від 24 січня 2014 року №1 до договору банківського строкового вкладу (депозиту) «Стабільний» внесено зміни, зокрема розділ 1 договору вкладу доповнено підпунктом 1.9, згідно якого в разі невиконання або неналежного виконання будь-якого із зобов'язань, умов, що випливають з кредитного договору вкладник, надає банку право, шляхом договірного списання з рахунку, визначеного в п.1.1 цього договору, отримати суму, необхідну для повного виконання зобов'язань, включаючи кредит, проценти, неустойку, відшкодування збитків, комісійну винагороду за кредитним договором, витрати щодо здійснення забезпеченої заставою вимог. Право на договірне списання, у разі порушення зобов'язань за кредитним договором та/або договором застави, виникає у банка в день, наступний за днем, коли зобов'язання за кредитним договором мало бути виконано відповідно до умов кредитного договору.(а.с.62)

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З розрахунку поданого позивачем вбачається, що відповідач лише частково виконав взяті за договором кредиту зобов'язання заборгувавши станом на 30 липня 2015 року кредит в сумі 89999.15 гривень та проценти в сумі 33533.93 гривень (а.с.14)

Як вбачається з графіку погашення заборгованості за кредитом, відповідач був зобов'язаний сплачувати до 20.02.2014 року суму процентів в розмірі 431.51 гривень, до 20.03.2014 року суму процентів в розмірі 1726.03 гривень, до 17.04.2014 року 90000 гривень кредиту та 2897.26 гривень процентів.(а.с.12)

Таким чином відповідач прострочив взяте за договором кредиту зобов'язання.

За змістом статті 572 ЦК України, задоволення заставодержателем своїх вимог за рахунок заставленого майна це право заставодержателя, а не обов'язок.

Не використання банком зазначеного права не є підставою для звільнення від зобов'язання взятого відповідачем за укладеним між сторонами кредитним договором, а звернення до суду за захистом порушеного права гарантоване статтею 3 ЦПК України та статтею 16 ЦК України.

Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено прострочення боржником виконання взятого за кредитним договором зобов'язання, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних та індексу інфляції.

Окрім цього постановою правління Національного банку України від 28 лютого 2014 року №107 АТ «Брокбізнесбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних (а.с.84), а наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації в ПАТ «Брокбізнесбанк» від 3 березня 2014 року №248 заборонено здійснення будь-яких видаткових банківських операцій.

Пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Таким чином не могло бути виконане звернення ОСОБА_6 від 18.04.2014 року до АТ «Брокбізнесбанк» про списання коштів на погашення кредиту та процентів з його вкладного рахунку.

Суд першої інстанції вказані обставини справи та норми права не врахував, а тому помилково задовольнив лише частину позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів, приходить до висновку, про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст..ст.303,307,309,313,314316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» - задовольнити, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2016 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення яким:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов'язання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 123533 гривень 08 копійок, інфляційні втрати в сумі 70444 гривни 24 копійки та 3% річних в сумі 3% річних в сумі 4115.07 гривень, а всього 198092 гривень 39 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» судові витрати в сумі 2179 гривень 02 копійки.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в сумі 1980 гривень 92 копійки.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :