У х в а л а

іменем україни

21 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ДьоміноїО.О., Маляренка А.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, за касаційною скаргою ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4, в особі свого предсавника ОСОБА_10, звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково і на її користь стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 160 058 грн 94 коп., витрати за проведення експертиз в розмірі 4 608 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2016 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2015 року скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеним судовим рішенням,

ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_4, звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2016 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним cвoїx трудових (службових) обов'язків.

Отже, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з власником (працедавцем) в трудових відносинах, i шкода заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків.

При цьому під виконанням працівником cвoїx трудових (службових) обов'язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч i виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною чи фізичною особою або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так i за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов'язків працівника.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_7 після виконання своїх трудових обовязків, без необхідності виробничого або господарського характеру, без дозволу або доручення фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 самовільно використав належний ОСОБА_4 автомобіль у своїх особистих цілях.

Доводи, на які посилається представник заявника у своїй касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що апеляційним судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.О. Дьоміна
А.В. Маляренко
І.К. Парінова