АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 752/3960/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4842/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Шевченко Т.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

24 березня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про захист прав споживачів, стягнення страхового відшкодування та пені, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_4 6 310,89 грн. страхового відшкодування

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення змінити, стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 8245,67 грн., пеню в розмірі 107853,36 грн., моральну шкоду в розмірі 42 630 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн., вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що у березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів та доплату страхового відшкодування, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 29 липня 2014 року о 12 год. 50 хв. ОСОБА_7 на автодорозі Київ - Чоп, керуючи автомобілем «Мерседес Бенц» номерний знак НОМЕР_1, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5

Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 12 вересня 2014 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Майнова відповідальність ОСОБА_6 - власника автомобіля «Мерседес Бенц» державний номерний знак НОМЕР_1 застархована в ПрАТ «СК «Уніка», у зв'язку з чим 18 серпня 2014 року ОСОБА_4 - власник автомобіля НОМЕР_3, звернувся із заявою про виплату матеріального збитку.

Листом від 25 листопада 2014 року ПрАТ «СК «Уніка» повідомила, що у зв'язку з тим, що зіткнення сталося з вини двох учасників ДТП, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ПрАТ «СК «Уніка» сплатить лише 1/2 частину страхового відшкодування, після чого було перераховано лише 6 310,89 грн.

30 січня 2015 року ОСОБА_4 звернувся з претензією про доплату страхового відшкодування, проте листом від 4 лютого 2015 року відповідач повідомив про направлення відповідних запитів до судових органів України.

Зазначив, що відповідач не відшкодував збитки у повному обсязі, у зв'язку із чим просив стягнути з ПрАТ «СК «Уніка» 6 310 грн. страхового відшкодування, пеню за прострочку виплати у розмірі 37 487,34 грн. за 198 днів прострочення, 42630 грн. на відшкодування моральної шкоди та 6 000 грн. вартості правової допомоги.

З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач остаточно просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 17041, 45 грн., пеню в розмірі 316 981,20 грн., моральну шкоду в розмірі 42 630 грн., 6 000 грн. вартості правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 липня 2014 року о 12 год. 50 хв. на автодорозі «Київ - Чоп» водій ОСОБА_7, керуючи автомобілем «Мерседес Бенц» державний номерний знак НОМЕР_1, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з належним позивачу ОСОБА_4 автомобілем НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_5, після чого водій ОСОБА_8, керуючи автомобілем НОМЕР_4, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

Постановою від 12 вересня 2014 року Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постановою від 1 вересня 2014 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Судом встановлено, що у результаті зіткнення автомобіля «Мерседес Бенц» і автомобіля «Нісан Альмера» був пошкоджений автомобіль НОМЕР_5, власником якого є позивач.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Мерседес Бенц» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 застрахована у ПрАТ «СК «Уніка» згідно Полісу № АІ/3039489 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 6 липня 2014 року. Безумовна франшиза за цим полісом складає нуль гривень.

ПрАТ «СК «Уніка» визнало зазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та визначило розмір страхового відшкодування в сумі 12 621,79 грн.

19 серпня 2014 року дана сума була узгоджена між страховиком та потерпілим.

Наказом № 00149054 страховика було вирішено виплатити ОСОБА_4 6 310,89 грн. страхового відшкодування, тобто 1/2 частину, оскільки відповідно до поданих в ПрАТ «СК «Уніка» документів, а саме постанови Печерського районного суду м. Києва та Костопільського районного суду Рівненської області визнано винними двох учасників дорожньо-транспортної пригоди, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Сума страхового відшкодування у розмірі 6 310,89 грн. була виплачена в термін, передбачений чинним законодавством.

Згідно звіту про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу № 2809/2710 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 23 352,34 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу - 14 555,67 грн.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що в зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 36.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У пункті 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення матеріального збитку, суд першої інстанції виходив з того, що сума страхового відшкодування, яка була узгоджена між страховиком та потерпілим у розмірі 12 621,79 грн., а страховиком виплачено лише 6 310,89 грн., проте, доказів щодо наявності вини ОСОБА_8 у спричиненні шкоди майну позивача суду не надано.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з положень ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження надання такої допомоги.

Проте з таким висновком суду першої інстанції повною мірою погодитися не можна з огляду на наступне.

За положенням ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом

Згідно ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування або надати вмотивовану відмову.

Відповідно до п. 36.5. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Як вбачається з матеріалів справи, заяву про виплату страхового відшкодування подано позивачем 18 серпня 2014 року, ПрАТ «СК «Уніка» сплатила ОСОБА_4 6 310,89 грн., проте відповідачем не виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 6 310,89 грн.

Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, після спливу 90 днів з дня подачі заяви про страхове відшкодування на невиплачену суму повинна бути нарахована пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відтак, колегія суддів вважає, що на користь позивача підлягає стягненню пеня за затримку виплати страхового відшкодування у розмірі 6310,89 грн. за період з 19 листопада 2014 року по 15 січня 2016 року у розмірі 3514, 77 грн.

Стягнення штрафних санкцій у вигляді 3% річних за затримку виплати страхового відшкодування чинним законодавством не передбачено.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції не застосував положення Закону України «Про захист прав споживачів» та не стягнув з відповідача штрафні санкції та моральну шкоду, в порядку, передбаченому цим Законом, оскільки, в даному випадку, правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», щодо відшкодування шкоди, завданої страхувальником, що виключає застосування при розгляді даного спору Закону України «Про захист прав споживачів».

Щодо відшкодування витрат, понесених позивачем у зв'язку із наданням йому правової допомоги, колегія суддів вважає, що вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем укладено договір № 1/06-03-2015 про надання адвокатської допомоги від 6 березня 2015 року з Адвокатським об'єднанням «Ситнюк та партнери» та сплачено за надання правової допомоги 6000 грн.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з наданим актом виконаних робіт та витраченим часом в розмірі 20,9 годин, оскільки суд враховує лише час, витрачений адвокатом на надання правової допомоги особі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат позивача був присутній в судовому засіданні 27 квітня 2015 року з 11:38 год. до 11:43 год., 18 червня 2015 року з 10:31 год. до 10:48 год., 13 листопада 2015 року з 10:15 год. до 10:29 год., 15 січня 2016 року з 11:17 год. до 11:47 год., 26 січня 2016 року з 14:58 год. до 15: 11 год. та з 15:43 год. до 15:44 год., загалом - 1 год. 20 хв.

На складання позовної заяви адвокатом витрачено 2 години 36 хвилин.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2168 грн. 32 коп. витрат пов'язаних з наданням правової допомоги (3 год. 56 хв. х 551 грн. 20 коп. = 2168 грн. 32 коп.).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення пені та витрат на правову допомогу з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені та витрат на правову допомогу скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» щодо стягнення пені задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_4 пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання у розмірі 3514,77 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_4 витрати за надання правової допомоги у розмірі 2168 грн. 32 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді