У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

КоротунаВ.М., Нагорняка В.А., ПисаноїТ.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виселення, вселення та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про виселення, вселення та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позивач посилався на те, що він придбав трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 з прилюдних торгів із реалізації майна, яке було предметом іпотеки. Оскільки у спірній квартирі проживає відповідач з сім'єю, позивач просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Виселено ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення.

Вселено ОСОБА_4 в спірну квартиру.

Визнано ОСОБА_5 такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У липні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

ОСОБА_5 вказувала, що у справі про визнання прилюдних торгів із реалізації спірної квартири, протоколу проведення торгів та акта про реалізацію з прилюдних торгів недійсними апеляційним судом м. Києва 29 травня 2014 року було ухвалено рішення про задоволення позову. 22 жовтня 2014 року Вищий спеціалізований суд України скасував зазначене рішення апеляційного суду м. Києва від 29 травня 2014 року.

Постановою Верховного Суду України від 28 січня 2015 року скасовано рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року і направлено справу про визнання прилюдних торгів недійсними на новий касаційний розгляд.

25 лютого 2015 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановив ухвалу про залишення в силі рішення апеляційного суду м. Києва під 29 травня 2014 року про визнання прилюдних торгів, протоколу проведення торгів та акта про реалізацію з прилюдних торгів недійсними.

Заявниця зазначала, що підставою для звернення ОСОБА_4 до суду про її виселення із спірної квартири були проведені прилюдні торги, на яких ОСОБА_4 придбав спірну квартиру, проте оскільки існує рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про визнання протоколу проведений торгів та акта про реалізацію з прилюдних торгів недійсними, законних підстав для її виселення з квартири немає.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року заяву задоволено.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року скасовано.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі рішення апеляційного суду, яке вказаною ухвалою скасоване.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно зі ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що у вересні 2013 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 звернулися до суду із позовом до ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, ПП «СП «Юстиція», ОСОБА_4, третя особа - ПАТ «Креді Агріколь Банк», про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання недійсним протоколу щодо проведення прилюдні торгів та акта про реалізацію з торгів нерухомого майна.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28 січня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 29 травня 2014 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 січня 2014 року скасовано в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_5 та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації нерухомого майна - трикімнатної квартири АДРЕСА_1, результати яких оформлено протоколом проведення прилюдних торгів від 14 серпня 2013 року ПП «СП «Юстиція» та акт державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві про реалізацію арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) від 27 серпня 2013 року.

Визнано недійсним протокол проведення прилюдних торгів з продажу арештованого майна, що належить ОСОБА_5 - квартири АДРЕСА_1, від 27 серпня 2013 року, затверджений заступником директора ПП «СП «Юстиція».

Визнано недійсним акт про реалізацію з прилюдних торгів арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) - квартири АДРЕСА_1, від 27 серпня 2013 року, затверджений начальником ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року рішення апеляційного суду м. Києва від 29 травня 2014 року скасовано, залишено без змін рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 січня 2014 року, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 про визнання торгів недійсними.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Задовольняючи заяву про скасування рішення суду за нововиявленими обставинами, апеляційний суд виходив із того, що оскільки при визнанні публічних торгів недійсними у первісний стан шляхом реституції повертаються сторони договору продавець і покупець (організатор торгів та їх переможець), після чого майно підлягає повторному продажу з публічних торгів відповідно до порядку, встановленого для виконання судового рішення, то право власності позивача на спірну квартиру оспорене, а тому відповідно він не має права в порядку визначеному ст. 391 ЦК України вимагати захисту його права власності.

Що стосується доводів касаційної скарги про скасування ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року постановою Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року і направлення справи про визнання прилюдних торгів із реалізації майна, протоколу проведення торгів та акта про реалізацію з прилюдних торгів недійсними на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, то вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказана ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року була чинною на час розгляду заяви про перегляд рішення апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судом не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

В.М. Коротун В.А. Нагорняк Т.О. Писана