Єдиний унікальний номер 227/718/16-ц Номер провадження 22-ц/775/701/2016
Головуючий в I інстанції Корнєєва В.В.
суддя доповідач Новосядла В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Новосядлої В.М.,

суддів: Кішкіної І.В., Новосьолової Г.Г.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» до Клініки професійних захворювань державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України, Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області в особі Добропільського міськрайонного управління, треті особи: ОСОБА_1, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропілля, про визнання незаконним повідомлення про професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 та акту розслідування причин виникнення хронічного захворювання за формою П-4,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 лютого 2016 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» до Клініки професійних захворювань державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України, Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області в особі Добропільського міськрайонного управління, треті особи ОСОБА_1, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропілля, про визнання незаконним повідомлення про професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 та акту розслідування причин виникнення хронічного захворювання за формою П-4 було повернуто позивачу для подання до належного суду через непідсудність справи Добропільському міськрайонному суду.

Не погодившись із ухвалою суду, позивач приніс апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду через порушення норм процесуального права, а саме:

- судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що даний спір належить до компетенції місцевого загального суду, оскільки спірні правовідносини виникають із трудових правовідносин;

- суд першої інстанції не врахував, що позивачем вірно визначений процесуальний статус сторін по справі, вказавши в позові відповідачем Головне управління Держсанепідслужби у Донецькій області в особі Добропільського міськрайонного управління, яким складено спірний Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання та з діяльності якого виникають спірні правовідносини.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Відповідачі та треті особи не з'явились, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, про що свідчать телефонограми, направлені їм та зареєстровані у журналі телефонограм апеляційного суду.

Представники клініки професійних захворювань державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України» та Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області надіслали заяви з проханням розглядати справу у відсутність їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з таких підстав.

Із матеріалів цивільної справи вбачається.

22 лютого 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» звернулось до суду з позовом до Клініки професійних захворювань державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України», Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області в особі Добропільського міськрайонного управління, треті особи ОСОБА_1, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропілля, про визнання незаконним повідомлення про професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 та акту розслідування причин виникнення хронічного захворювання за формою П-4 (а.с. 3-6).

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив із того, що справа не підсудна Добропільському міськрайонному суду Донецької області, оскільки Добропільське міськрайонне управління Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області, яке зазначене відповідачем по справі, не є юридичною особою, у зв'язку з чим не може бути відповідачем по справі. Юридична особа - Головне управління Держсанепідслужби у Донецькій області знаходиться в м. Слов'янськ.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо з наступних підстав.

Правила статті 109 ЦПК України (загальної підсудності) застосовуються у випадках, коли відповідачем у справі є держава, Автономна Республіка Крим, відповідна територіальна громада.

Відповідно до частини 1 статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Отже, підсудність таких справ визначається за місцезнаходженням органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або відповідного органу місцевого самоврядування, до компетенції яких належить здійснення від імені держави, Автономної Республіки Крим чи відповідної територіальної громади певних цивільних прав та обов'язків (пункт 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013, №3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ").

Державна санітарно-епідеміологічна служба України (Держсанепідслужба України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра охорони здоров'я України (далі - Міністр) (пункт 1 Положення про Державну санітарно-епідеміологічну службу України, затвердженого Указом Президента від 06.04.2011, № 400/2011).

Згідно пунктам 1, 15 Положення про територіальні органи Державної санітарно-епідеміологічної служби України, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я, від 19.01.2012, №34 - головні управління Державної санітарно-епідеміологічної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, на водному, залізничному, повітряному транспорті (далі - Головні управління) та їх відокремлені структурні підрозділи в містах (міські управління) та районах (районні або міжрайонні управління) (далі - відокремлені структурні підрозділи) підпорядковуються Державній санітарно-епідеміологічній службі України і є її територіальними органами.

Головні управління є юридичними особами, мають печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, штампи для реєстрації вхідної і вихідної кореспонденції, печатки відокремлених структурних підрозділів та печатку для довідок, власні бланки, рахунки в органах Державної казначейської служби.

Згідно частини 1 статті 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Територіальна підсудність справи за участю філії або представництва юридичної особи визначається відповідно до вимог частини сьомої статті 110 ЦПК України також за їх місцезнаходженням, якщо їм надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи (стаття 95 ЦК України).

Відомості щодо місцезнаходження відокремленого підрозділу державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Оскільки філія або представництво юридичної особи діють у межах наданих їм повноважень, то пред'явлення позову за їх місцезнаходженням можливе лише тоді, коли спір випливає саме з їх діяльності.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Добропільське міськрайонне управління є відокремленим підрозділом Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області, місцезнаходженням якого є вулиця Московська, 41, м. Добропілля Донецької області, поштовий індекс 85000 (а.с. 42-59).

Отже, звертаючись до суду з позовом до Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області в особі Добропільського міськрайонного управління, позивач просив визнати незаконними та скасувати Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, складений Добропільським міськрайонним управлінням Головного управління Держсанепідслужби України в Донецькій області.

Враховуючи наведене, позивач звернувся з вказаним позовом до Добропільського міськрайонного суду Донецької області, тобто за місцезнаходженням відокремленого підрозділу Головного управління Держсанепідслужби України в Донецькій області, яким складено спірний Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання та із діяльності якого виникають спірні правовідносини.

Відповідно до пункту 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого у України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» N3 від 01 березня 2013 року територіальна підсудність справи за участю філії або представництва юридичної особи визначається відповідно до вимог частини сьомої статті 110 ЦПК також за їх місцезнаходженням, якщо їм надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи (стаття 95 ЦК). Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (стаття 16 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

Оскільки філія або представництво юридичної особи діють у межах наданих їм повноважень, то пред'явлення позову за їх місцезнаходженням можливе лише тоді, коли спір випливає саме з їх діяльності.

У разі відсутності у філії або представництва юридичної особи відповідних повноважень та/або коли спір не пов'язаний з їх діяльністю, позовна заява повертається позивачеві для подання до належного суду (стаття 115 ЦПК) або якщо провадження у справі відкрито - передається судом до належного суду (стаття 116 ЦПК).

Згідно із пунктом 37 цієї Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого у України з розгляду цивільних і кримінальних справ право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК). Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Виходячи із встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про повернення позовної заяви, що свідчить про порушення порядку, встановленого для його вирішення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

А за таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Керуючись статтями 312, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» задовольнити.

Ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» до Клініки професійних захворювань державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України», Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області в особі Добропільського міськрайонного управління, треті особи ОСОБА_1, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропілля, про визнання незаконним повідомлення про професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 та акту розслідування причин виникнення хронічного захворювання за формою П-4, скасувати.

Справу направити до Добропільського міськрайонного суду Донецької області для вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: