АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22ц-791/1205/2016 р. Головуючий в І інстанції Гонтар Д.О.
Доповідач Полікарпова О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року квітня місяця 13 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівПрокопчук Л.П.
Семиженко Г.В.
за участі секретаряПрушинської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Суворовського районного суду Херсона від 11 березня 2016 року в справі за скаргою ОСОБА_6 на дії державного виконавця, заінтересована особа - ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_6 звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця щодо визначення заборгованості за аліментами в період з 10.01.2013 р. по 10.10.2013 р. та визначити заборгованість за аліментами, яка йому нарахована за виконавчим листом у розмірі 3850,09 грн. замість 4688,40 грн., оскільки державним виконавцем не враховано, що у період з 01.01.2013 р. по 04.06.2013 р. він працював, а розрахунок здійснено виходячи із середньостатистичної заробітної плати по м. Херсону.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 11 березня 2016 року скаргу задоволено частково.

Визнано дії державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсона щодо визначення заборгованості за аліментами за період з 10.01.2013 року по 01.10.2013 року неправомірними. Визначено заборгованість за аліментами, що нарахована ОСОБА_6 в цей період в сумі 3843,11 грн. У іншій частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_5 подала на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просила ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою вимоги ОСОБА_6 залишити без задоволення.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_6 її доводи не визнає, вважає, що судом ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши відповідність оскаржуваного судового рішення вимогам закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи вимоги скаржника щодо визначення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не перевірено обставини щодо працевлаштування боржника, те, що аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_7 повинні були нараховуватись не з 10.01.2013 року, а з 18.02.2013 року, так як до цієї дати дитина була неповнолітньою. Крім того, державним виконавцем не враховано коливання середньостатистичної зарплати і при обрахуванні взято її сталий показник, тоді як цей показник протягом року змінювався.

Колегія суддів погоджується з даним висновком з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на виконанні у ВДВС Суворовського РУЮ знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 668/592/13-ц виданого 17.03.2013 року Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліментів у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10.01.2013 року і до досягнення нею 23 років.

24.10.2013 року державним виконавцем Суворовського РУЮ складено розрахунок заборгованості по аліментам і станом на 01.10.2013 року борг становить 3563, 28 грн., з урахуванням 2 квитанцій по 400 грн. кожна, які підтверджують сплату боржником аліментів.

25.10.2013 року на адресу відділу надійшов лист від Херсонського державного підприємства «Біологічна фабрика», де зазначено, що з 26.09.2013 року ОСОБА_6 працює у них на підприємстві, на підставі чого державним виконавцем завершено виконавче провадження і 28.10.2013 року направлено на виконання до ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні.

Відповідно до повідомлення від 12.11.2013 року ПрАТ «Южмормонтаж» ОСОБА_6 працював на підприємстві з 12.11.2012 року по 04.06.2013 року.

03.12.2013 року до ВДВС Суворовського РУЮ надійшов лист з Укрпошти, в якому повідомлялось, що на ім'я ОСОБА_5 за період з 01.02.2013 року по 01.04.2013 року поштові перекази не надходили, після чого державним виконавцем, без наявності у нього виконавчого провадження, зроблено перерахунок за період з 10.01.2013 року по 01.10.2013 року і заборгованість склала 4363, 28 грн.

26.02.2014 року державним виконавцем надано стягувачу довідку-розрахунок, за якою розмір заборгованості по аліментах ОСОБА_6 за період з 10.01.2013 року по 01.10.2014 року складає 4665, 22 грн.

Відповідно до ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не проводилося їх стягнення.

Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із розміру (доходу), який він одержує.

Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Розмір заборгованості обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно вирішено спір щодо обрахування розміру заборгованості по аліментах, розрахунок складено з урахуванням вимог закону і колегія суддів з ним погоджується.

Доводи апелянта в тій частині, що за квітень-травень 2013 року заборгованість повинна нараховуватись із середньостатистичної заробітної плати по м. Херсону не ґрунтуються на законі, оскільки у довідці, про яку вказує апелянт (а.с.16) зазначено, що ОСОБА_6 працював по червень 2013 року, а тому розрахунок йому здійснено судом як для працюючої особи, якій в певний період не нараховувалась заробітна плата.

Обрахування боргу за червень 2013 року вірно здійснено судом за другий квартал 2015 року, виходячи з того, що в цей період боржником не сплачувались аліменти і вже тоді виникла заборгованість саме за червень 2013 року, що узгоджується з положеннями ст.195 СК України.

Те, що боржник не повідомив своєчасно виконавчу службу про своє працевлаштування не дає підстав суду не враховувати отриманий ним у період несплати аліментів заробіток при обрахуванні йому заборгованості по аліментах, а тому ці посилання апелянта не свідчать про неправильність зробленого судом розрахунку.

Також судова колегія вважає правильним висновок суду про те, що строк звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця не пропущено, оскільки із наявних в матеріалах справи довідок вбачається, що за 2013-2014 роки державним виконавцем 4 рази змінювався розмір заборгованості ОСОБА_6 по аліментах за один і той самий період, на запит боржника до ВДВС Суворовського РУЮ щодо роз'яснень, чому заборгованість у період з 10.01.2013 року по 01.10.2013 року нарахована йому без урахування його заробітної плати на ПрАТ «Южномормонтаж» він отримав відповідь 13.01.2016 року, що підтверджується конвертом (а.с.4), а до суду звернувся 21.01.2016 року, тобто в межах встановленого законом строку.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта з приводу того, що справа розглянута в районному суді неповноважним складом суду, оскільки розподіл справи здійснено відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30, яке введено в дію з 01 січня 2011 року.

За таких обставин ухвала суду є законною, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303, 307, 311-312 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 11 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий підпис О.М. Полікарпова

Судді два підписи Л.П. Прокопчук

Г.В. Семиженко

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 19 квітня 2016 року

Ухвала набрала законної сили 13 квітня 2016 року

Суддя О.М. Полікарпова

Секретар

судового засідання О.В. Прушинська