11.04.2016 Єдиний унікальний номер 205/6128/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 року 205/6128/15

2п/205/31/16

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Федченко В.М.

при секретарі Бунакової С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська заяви ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Українська-охоронна страхова компанія» про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2016 року про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та Приватне акціонерне товариство «Українська-охоронна страхова компанія» звернулися до суду із заявами про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2016 року про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди мотивуючи свої вимоги тим, що рішення було прийняте без їх участі, тому підлягає перегляду.

У відкритому судовому засіданні, що відбулося 11 квітня 2016 року захисник ОСОБА_1 в обґрунтування заяви посилався на те, що ОСОБА_1 не зявилася до суду з поважних причин, оскільки не отримувала судової повістки.

В заперечення вимог зазначив, що суму основного боргу ОСОБА_1 визнає, а решту сум визнає частково, просив в судовому засіданні їх переглянути. В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 виступив та підтримав свою заяву.

Представник відповідача-2, Приватного акціонерного товариства «Українська-охоронна страхова компанія» в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач-2 повідомлявся судом належним чином. В своїй Заяві про перегляд заочного рішення посилався на неповноту встановлених судом обставин справи, на безпідставність стягнення суми страхового відшкодування в розмірі більшому ніж 49000,00 (сорок девять тисяч) гривень.

Представник позивача подав заперечення на заяви обох відповідачів про перегляд заочного рішення, просив відмовити в задоволенні Заяв про перегляд заочного рішення обом відповідачам, залишити в силі винесене рішення з урахуванням додаткового рішення, посилаючись на те, що підстав для перегляду заочного рішення немає.

У відповідності до п.1ч.3 ст.231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ст.232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню у тому разі, коли суд встановить, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто, для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Суд не приймає до уваги посилання захисника відповідача-1 ОСОБА_1 про те, що її неявка в судове засідання відбулася з поважних причин, оскільки про день, час та місце розгляду справи відповідачка повідомлялася належним чином, а судові засідання відбувалися 30.09.2015, 06.10.2015, 16.11.2015, 14.12.2015, 08.02.2016 роках. Докази того, що у ОСОБА_1 дійсно були поважні причини неявки у судове засідання на підставі того, що проти її чоловіка була порушена кримінальна справа також не знайшли своїх доказів по матеріалам справи.

До заяви про перегляд заочного рішення відповідачка-1 не надала будь-яких доказів в обґрунтування поважних причин невиконання свого основного зобовязанням по виплаті суми збитків позивачці та доказів про можливі нею прийняті заходи по врегулюванню спору. Разом із тим, суд звертає увагу на те, що відповідачем ОСОБА_1 не зазначено та не надано жодного істотного доказу в заперечення вимог позивачки ОСОБА_2, які ОСОБА_1 зобовязана була надати саме до заяви про перегляд заочного рішення, а не після його скасування.

Таким чином, залишаючи заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення без задоволення, суд виходить із того, що підставами перегляду заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача, та наявність істотних доказів по справі в обґрунтування заперечень вимог позивача. За відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення.

Що стосується Заяви відповідача-2, Приватного акціонерного товариства «Українська-охоронна страхова компанія», про перегляд заочного рішення то з матеріалів справи та наданих доказів до заяви, не вбачається, що відповідач-2 виконав або намагався своєчасно виконати належним чином свій обовязок перед позивачкою по виплаті страхового відшкодування. Суд критично ставиться і до наведеної формули розрахунку пені та перегляду суми, яку надав відповідач-2, оскільки останнім не надано жодних неспростовних доказів по виплаті позивачці сум страхового відшкодування по тим датам виникнення заборгованості, які вказані у заяві, не наведено жодних неспростовних доказів щодо можливості врегулювання конфлікту на стадії досудового розгляду справи, не доведено обєктивну сторону невиконання свого обовязку перед позивачкою.

Крім того, відповідач -2 у запереченнях наводить дату отримання першої заяви від позивачки про виплату страхового відшкодування, яку ПАТ «Українська-охоронна страхова компанія» отримало від ОСОБА_2 06 квітня 2015 року, в той час, як в матеріалах справи мається заява №1 позивачки від 20 березня 2015р. про виплату страхового відшкодування, яку вона відправила через відділення «Укрпошти» ЦПЗ №1, квитанція ПН 655. Листом від 25.03.2015 р., № 2844 відповідач-2 відповів позивачці, що Заяву про виплату страхового відшкодування від 20 березня 2015 р. з усією інформацією про ДТП та потерпілу він отримав. Таким чином, відлік узгодженої суми вважається для відповідача-2 датою 25 березня 2015 року, з якого й відліковується початок строку невиконання взятих зобовязань. Доводи відповідача-2, що Заяву Позивача про страхове відшкодування ПАТ "Українська-охоронна страхова компанія" отримало тільки 06.04.2015р. є хибними та спростовуються, оскільки доказом у розумінні ст. 57 ЦПК України позивачка довела суду, що відповідач-2 знав про подію вже 25.03.2015р. і вказав це в своєму Листі від 25.03.2015 р., № 2844, присвоївши реєстраційний номер страхового випадку: ГО 591-15.

Відповідач-2 при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяви обох відповідачів про перегляд заочного рішення, ОСОБА_1 та ПАТ «Українська-охоронна страхова компанія», яким суд стягнув з відповідачів на користь позивачки матеріальні збитки та моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП слід залишити без задоволення.

Частиною 4 ст.231 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст.222, 231, 232, 293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяви ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Українська-охоронна страхова компанія» про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ПАТ «Українська-охоронна страхова компанія» про стягнення сум - залишити без задоволення.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала суду оскарженню не підлягає. Роз'яснити учасникам судового процесу, що у відповідності до ч.4 ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Федченко В.М.