Справа № 2/489/1027/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

14 квітня 2016 р.

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання додаткової угоди до договору оренди транспортного засобу дійсною,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ФОП ОСОБА_2 про стягнення боргу та визнання додаткової угоди до договору оренди транспортного засобу дійсною. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та відповідачем 08.04.2014 р. був укладений Договір оренди транспортного засобу, відповідно до якого позивач надав в найм відповідачеві автомобіль для здійснення останнім підприємницької діяльності. Вказаний договір був посвідчений нотаріально. В подальшому сторони уклали Додаткову угоду, згідно якої деякі положення основного Договору були змінені та доповнені. Проте вказана додаткова угода була укладена у простій письмовій формі та не була посвідчена нотаріально. Орендар належним чином виконує обовязки щодо сплати орендних платежів за договором, ніяких претензій не предявляє, проте від нотаріального посвідчення додаткової угоди ухиляється.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати додаткову угоду від 29.09.2014 р. до Договору найму (оренди) транспортного засобу б/н від 08.04.2014 р. дійсною з моменту укладення; витрати, повязані з розглядом справи, покласти на відповідача.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином. Від нього надійшла заява, відповідно до якої він зазначає, що вважає позовні вимоги законними, однак не мав можливості нотаріально оформити додаткову угоду через матеріальні труднощі. Просив суд розглядати справу за його відсутності та розстрочити судові витрати.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

08.04.2014 р. між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 був укладений Договір найму (оренди) транспортного засобу б/н, відповідно до якого ОСОБА_1 передав ФОП ОСОБА_2 транспортний засіб марки VOLVO, модель F12, 1991 року випуску, номер шасі (кузова, рами) YV2H3A1C4NA367810, тип ТЗ ВАНТАЖНИЙ СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ-Е, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Вказаний Договір найму був посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3

Відповідно до п. 4.1 Договору найму строк найму (оренди) складає 2 роки з 08.04.2014 р. по 08.04.2016 р. з дня передачі транспортного засобу орендарю.

29.09.2014 р. між ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода до Договору найму (оренди) транспортного засобу № б/н від 08.04.2014 р., згідно якої сторони за спільною згодою внесли зміни та доповнення до Основного Договору.

При цьому вищезазначена Додаткова угода не була посвідчена нотаріально, укладена сторонами в простій письмовій формі.

З та матеріалів справи вбачається, що Додаткова угода, під час її укладання, не була посвідчена нотаріально через недостатність коштів у сторін.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно положень ст. 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує.

Відповідно до ст.ст. 205, 209 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

У відповідності до ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

З матеріалів справи вбачається, що договір найму транспортного засобу, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 був укладений у встановленому законом порядку та посвідчений нотаріально.

Між тим додаткова угода до вказаного договору, складена ними, не була посвідчена нотаріально.

Однак Додаткова угода, будучи окремим документом, є невідємною частиною основного договору. Відповідно додаткова повинна бути укладена у тій же формі, що і основний договір, оскільки фактично є його складовою частиною.

Відповідно до ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Згідно ст. 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що Додаткова угода до договору найму (оренди) транспортного засобу № б/н від 08.04.2014 р., укладена між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 29.09.2014 р., була складена сторонами з порушенням його форми - з неповажних причин. За таких обставин підстави для визнання даної угоди дійсною відсутні.

Крім того на теперішній час строк дії договору найму (оренди) транспортного засобу сплинув, сторони особисто зазначають про те, що виконували його в повному обсязі та претензій один до одного не мають. Таким чином відсутній спір між сторонами.

Зі змісту письмової заяви ФОП ОСОБА_2, отриманої судом, вбачається, що він вважає вимоги ОСОБА_1 цілком законними та просить розглянути справу за його відсутності, але не вказує про те, що він визнає позовні вимоги повністю або частково.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки судом встановлено, що визнання ФОП ОСОБА_2 позову суперечить положенням діючого законодавства, воно не може бути враховано судом.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставні та в їх задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 14, 30, 60, 62, 88, 212 214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання додаткової угоди до договору оренди транспортного засобу дійсною відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: