Справа № 507/193/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2016 р. Любашівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді Споришевої Н.І. при секретарі - Войковській І.П.,

за участю адвокатів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Любашівка в залі суду справу за позовом ОСОБА_3 до приватного підприємства «Комуна» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

встановив:

10.02.2016 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що їй, на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,23 га, яка розташована на території Любашівської селищної ради Любашівського району, Одеської області, кадастровий номер :01:001:0462, згідно свідоцтва про право на спадщину.

10.11.2011 року її мати ОСОБА_4 передала в оренду свою земельну ділянку ПП «Комуна», згідно договору оренди строком на сім років.

Посилаючись на те, що на протязі всього часу користування її земельною ділянкою відповідач жодного разу не змінював розмір орендної плати, хоча в договорі зазначено, що розмір орендної плати переглядається один раз на три роки, тобто є істотне порушення умов договору відповідачем, позивачка просила розірвати указаний договір та стягнути недоплачену орендну плату в сумі 1133 грн. 47 коп. та судові витрати.

Позивачка в судовому засіданні просила розірвати договір оренди, так як відповідач не платить орендну плату та вона має бажання обробляти свою землю сама.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що він по теперешній час дійсно орендує у позивачки згідно з договором оренди земельну ділянку - до 2018 року. Мати позивачки була ознайомлена з умовами даного договору, підписала його, в 2011 році вона отримала орендну плату із розрахунку за всі 7 років - відповідно до умов зазначеного договору. Умови договору відповідають вимогам закону і тому підстав для визнання недійсним та розірвання договору оренди немає.

Заслухавши сторони, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 3,23 га, яка розташована на території Любашівської селищної ради та належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2015 року. Земельна ділянка дісталась їй у спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 06.03 2012 року ( а.с.12).

Також встановлено, що 10 листопада 2011 року між її матір'ю - ОСОБА_4 та ПП «Комуна» було укладено договір оренди земельної ділянки терміном на 7 років. Відповідач здійснив державну реєстрацію договору 03.09.2012 року (а.с. 10,11).

В п.8 Договору оренди земельної ділянки вказано, що він укладається на термін сім календарних років. В п.37 зазначено, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено… , а в п. 40 указано, що перехід права власності на орендовану ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору (а.с. 6-10).

За змістом ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до п.1 ч.2 статті 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків.

За змістом статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент укладення спірного Договору оренди) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Істотні умови договору оренди землі визначено статтею 15 Закону України "Про оренду землі", яка відносить до них, зокрема, строк дії договору оренди…, та інші умови.

Сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору.

Як видно із видаткового касового ордеру (а.с.31), що підтвердили і допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6А та ОСОБА_7, і не заперечує позивачка, мати позивачки ще 05.02.2011 року отримала розрахунок за оренду її землі за всі 7 років, наперед за її проханням.

Крім того, відповідач надавав позивачці і послуги по оранці огороду, надавав солому та яблука, що підтверджується наданими позивачем копіями відомостей (а.с.78 -89).

Із договору оренди п.13, (а.с.7) видно, що розмір орендної плати переглядається один раз у три роки, однак позивачка, як було встановлено в судовому засіданні, не зверталась до відповідача з заявою про перерахунок.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Стаття 24 Закону передбачає, що орендодавець, зокрема, має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Пунктом «в» ч.1 ст.96 ЗК України встановлено, що землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати орендну плату.

Відповідно до п. «д» ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплати орендної плати.

За змістом зазначених норм закону договір оренди землі можливо розірвати лише у разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору щодо сплати орендної плати не є підставою для його розірвання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 12 грудня 2012 року №6-146цс12 у справі про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості з орендної плати.

В матеріалах справи докази систематичної несплати орендної плати відсутні, а тому підстави для розірвання договору оренди землі немає.

За таких обставин у позові належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України ст. 651 ЦК України, суд

Вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до приватного підприємства «Комуна» про розірвання договору оренди земельної ділянки, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Споришева Н.І.