справа № 208/9080/13-ц
№ провадження 6/208/849/16
УХВАЛА

Іменем України

25 лютого 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Рички С.О.

при секретарі: Щербацевич Д.В.,

за участю представника заявника ПАТ «Перший Український міжнародний банк»: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпродзержинська заяву ПАТ «Перший Український міжнародний банк» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі № 2-345-11 за позовом ПАТ «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ «Перший Український міжнародний банк», звернувся 18.11.2013р. в інтересах свого довірителя до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі № 2-345-11 за позовом ПАТ «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Ухвалою Заводського районного суду м, Дніпродзержинська від 28.11.2013р. зазначену заяву було задоволено.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування зазначеної вище ухвали суду як такої, що постановлена з порушенням норм Закону та постановлення нової про відмову у задоволенні заяви.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду у Дніпропетровській області від 10.12.2015 року апеляційну скаргу було задоволено. Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.11.2013 року було скасовано, передавши питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

У судове засідання представник заявника зявилась в обґрунтування своїх вимог суду зазначила, що рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська № 208/908/13 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3, ОСОБА_4, було ухвалено 06.06.2012 року за відсутності сторін, станом на дату подання заяв ПАТ «ПУМБ» про видачу рішення № DNI - 61/615 від 23.08.2012 року та Б/Н від 09.09.2013 року не набрало законної сили / не було виготовлено, оскільки повний текст рішення від 06.06.2012 року сторонам у справі не направлявся. Враховуючи характер судового рішення від 06.06.2012 року, у розумінні положень ст. 348 ЦПК України ПАТ «ПУМБ» було відмовлено у видачі виконавчих листів по справі до моменту набрання рішенням суду законної сили, а саме до 06.11.2013 року. Отже, між невиконанням судом першої інстанції обов'язку з надіслання заочного рішення суду сторонам, що зумовило затримку у набранні рішенням сили, та пропуском ПАТ «ПУМБ» строку пред'явлення виконавчих документів до виконання існує стійкий причинно-наслідковий зв'язок, оскільки, за рішенням, що не набрало законної сили, виконавчий документ не може бути виданий стягувачеві та пред'явлений до виконання. Відповідно до законодавства стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Натомість законодавством передбачено, що причини поважності пропуску процесуального строку суд оцінює, зважаючи на обґрунтування поважності цих причин та наданих доказів. ПАТ «ПУМБ» вважає, що факт тривалого зволікання із надсиланням рішення сторонам у справі, що потягло за собою неможливість набрання рішенням суду від 06.06.2012 законної сили в розумні строки, зумовило пропуск ПАТ «ПУМБ» строку пред'явлення виконавчого листа до виконання не з вини стягувача, а тому такий строк має бути поновленим ухвалою суду, тому просить заяву задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_2 в судове засідання зявився, з вимогами викладеними в заяві не погодився, суду пояснив, що в провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська перебувала цивільна справа за позовом ПАТ «ПУМБ» до ТОВ ВК «Укрпласт», ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 червня 2012 року позовні вимоги були задоволені частково: стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором в розмірі 81711,45 доларів США та вирішено питання про судові витрати, але виконавчі листи заявник отримав з пропуском строків передбачених діючим законодавством, але ст.371 ЦПК України, передбачає можливість поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа для виконання з наявністю поважних причин його пропуску. В разі відсутності таких причин строк поновленню не підлягає. В заяві про поновлення пропущеного строку заявник посилається на таку причину пропуску строку, як те, що повний текст рішення, яке набрало законної сили та виконавчі листи судом не направлявся на адресу сторін, а текст рішення було отримано позивачем лише 06 листопаду 2013 року. Але діючим процесуальним законодавством взагалі не передбачений порядок надіслання виконавчого листа на адресу сторони. У відповідності до ч.2 ст.368 ЦПК України виконавчий лист видається за заявою осіб, на користь яких було ухвалене рішення. Що стосується направлення копії повного судового рішення на адресу осіб, які брали участь у справі, то направлення його поштою не є єдиною можливістю отримати рішення суду, так як ч.3 ст.222 ЦПК України передбачено, що копія рішення суду за зверненням сторони може бути отримана їм під розписку безпосередньо в суді, що і було зроблено позивачем 06.11.2013 р., але це було зроблено після спливу півтора року після ухвалення самого рішення. Тобто у позивача була можливість отримати копію повного рішення безпосередньо в суді на протязі усього часу після його проголошення, яке відбулося 06.06.2012 р., це з урахуванням того, що суд одразу проголосив повне рішення, а не його вступну та резолютивну частину. Позивач не вказує на жодну підставу, яка позбавляла його можливості отримати копію рішення безпосередньо в суді на протязі річного строку пред'явлення його до виконання. Більш того, судом передбачена можливість поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання саме виконавчого документа, а не рішення суду, при цьому виконавчим документом є виконавчий лист. Виконавчий лист судом самостійно поштовим відправленням не надсилається, а лише передбачена можливість його видачі за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення. З наведеного очевидно, що можливість отримання в суді виконавчого листа пов'язана не з фактом отримання копії рішення суду, а з фактом звернення відповідної особи до суду з заявою про видачу виконавчого листа. Але будь-яких доказів, які б вказували на те, що у позивача існували поважні причини, які робили неможливим звернення до суду з заявою про видачу виконавчого листа на протязі одного року з моменту набрання рішенням законної сили (строку пред'явлення виконавчого листа до виконання) - суду заявником не надані. В законі відсутнє визначення того, яка причинна пропуску строку є поважною, тому необхідно враховувати викладений в ППВСУ №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» висновок про те, що «... необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами... на вчинення цих дій». Заявник в заяві не посилається на будь-яку причину, пов'язану з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення такої дії, як пред'явлення виконавчого листа до виконання. Більш того, заявник не намагався отримати виконавчий лист для того, щоб мати можливість пред'явити його для виконання, чим сам свідомо позбавив себе можливості пред'явити його до виконання, оскільки неможливо пред'явити до виконання те, чого не існує. Про те, що 06.06.2012 р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська було ухвалене« рішення позивач знав, так як його представник безпосередньо приймав участь в судовому засіданні, яке відбувалося 27.04.2012 р., про що свідчить протокол судового засідання. В даному судовому засіданні було надано пояснення представниками позивача та відповідача, були досліджені письмові докази і оголошена перерва до 06.06.2012 р. Саме 06.06.2012р. представник позивача перебував в Заводському районному суді м. Дніпродзержинська та власноручно подав заяву про розгляд справи за його відсутності.. В цей же день судом було ухвалене рішення, копія якого в цей же день була надіслана представнику позивача.. Наведені обставини у своїй сукупності доводять обізнаність позивача про ухвалення судом 06.06.2012 р. рішення по справі та спростовують доводи про наявність поважних причин пропуску строку на пред'явлення виконавчого листа до виконання, тому у задоволенні заяви про поновлення строку просить суд відмовити.

Дослідивши матеріали заяви, вислухав сторони, оглянувши матеріали цивільної справи за позовом ПАТ «ПУМБ» до ТОВ ВК «Укрпласт», ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 червня 2012 року позовні вимоги були задоволені частково: стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором в розмірі 81711,45 доларів США та вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи 06.06.2012 р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська було ухвалене« рішення, про яке заявник знав, оскільки представник заявника безпосередньо приймав участь в судовому засіданні, яке відбувалося 27.04.2012 р., про що свідчить протокол судового засідання, в цьому судовому засіданні було надано пояснення представниками позивача та відповідача, були досліджені письмові докази і оголошена перерва до 06.06.2012 р. (а.с.117),

З матеріалів справи вбачається, що саме 06.06.2012р. представник позивача перебував в Заводському районному суді м. Дніпродзержинська та власноручно подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.115).

Як встановлено в судовому засіданні, в цей же день, 06.06.2012р. судом було ухвалене рішення, копія якого в цей же день була надіслана представнику позивача (а.с.122).

Крім того, як вбачається з доданих представником заявника доказів, з заявою про видачу рішення суду та виконавчих листів представник позивача звернувся 27.08.2012 року, але в матеріалах цивільної справи ця заява відсутня, хоча причини чому представник позивача не отримав цих документів він не зазначив.

Наступний раз за копією рішення та виконавчими листами представник позивача звернувся до суду через півтора року 11.09.2013 року, написав заяву власноруч, залишив її в канцелярії суду та знову не отримав необхідних йому документів, як пояснив суду у судовому засіданні із-за зайнятості, оскільки він поспішав в інше судове засідання, та за копією рішення суду та виконавчими листами представник позивача в третє зявився до суду лише 06.11.2013р., тобто ще через два місяця та саме 06.11.2013р. отримав необхідні йому документи (а.с.123)

Згідно зі ст.124 Конституції України та ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових, чи службових осіб, та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як встановлено в судовому засіданні, 09.03.2011 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)" від 04.11.2010 року, яким внесено зміни, зокрема до ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження". Згідно з новою редакцією ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий лист може бути пред'явлений до виконання протягом року, хоча в попередній редакції цей строк становив три роки.

На даний час відповідно до норми ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 09.03.2011 року) строк пред'явлення виконавчого листа № 2-345-11 до виконання сплив.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»із змінами внесеними відповідно до Закону України № 2677-VI ( 2677-17 ) від 04.11.2010, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню, а строк пред'явлення до виконання виконавчого документу не поновленню, так як причини пропуску строку поважними представником заявника не доведені і тому судом не визнані.

На підставі викладеного, керуючись ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 210, 292, 293, 371 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ПАТ «Перший Український міжнародний банк» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі № 2-345-11 за позовом ПАТ «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу може бути подано протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ричка С. О.