ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/661/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2016 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Кубіву С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою Житлово-будівельного кооперативу «Учитель-3» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги

В С Т А Н О В И В:

Житлово-будівельний кооператив «Учитель-3» (далі-позивач, ЖБК «Учитель-3») звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач, ОСОБА_2.) про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території та компенсації за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 23 076,51 грн., посилаючись на те, що ОСОБА_2 проживає в квартирі АДРЕСА_1, користується житлово-комунальними послугами, проте не в повному обсязі сплачує їх та витрати, пов'язані з утриманням будинку та прибудинкової території.

В судове засідання, призначене на 21.04 2016 року представник позивача не з'явився, направив на адресу суду клопотання про перенесення розгляду справи, проте, вислухавши думку представника відповідача та враховуючи стадію розгляду справи та процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 157 ЦПК України, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем житлово-комунальні послуги надаються не в повному обсязі, а в довідці про нарахування та сплату по особовому рахунку перед розрахунком заборгованості зазначено сальдо на початок позовного періоду у розмірі 14726,23 грн., проте доказів заборгованості і, зокрема, розрахунку цієї заборгованості до суду не подано. Окрім того, стягнення заборгованості за позовний період виходить за межі строку позовної давності, тому звернувся до суду з заявою про застосування строку позовної давності. Вважає розрахунок заборгованості, наданий позивачем необґрунтованим та безпідставним, оскільки в кооперативі з 01.01.2010 по 12.04.2013 рік відсутні регістри бухгалтерського обліку. Також, заперечуючи проти позову зазначає, що позивач у розрахунках за послуги застосовує нормативні акти (зокрема Розпорядження КМДА), які не пройшли відповідної державної реєстрації у відповідних органах Мінюсту і відповідно не можуть застосовуватися до даних відносин. Враховуючи вищевикладене просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст.214 ЦПК України)

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є користувачем квартири АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою форми № 3. Організацією, що надає житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території є ЖБК «Учитель-3».

Договір про надання житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території між сторонами не укладено.

В судовому засіданні представник позивача пояснювала, що ОСОБА_2 проживає в квартирі АДРЕСА_1, користується житлово-комунальними послугами та послугами з утримання будинку та прибудинкової території, проте не в повному обсязі сплачує їх вартість внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 23 076,51 грн.

Разом з тим, в довідці про нарахування та сплату по особовому рахунку перед розрахунком заборгованості зазначено сальдо на початок 08.2010 року у розмірі 14726,23 грн., проте доказів наявної заборгованості в розмірі 14726,23 грн., детального розрахунку цієї заборгованості, періоду, за який вона виникла та за які саме послуги суду не подано.Незважаючи на те, що суд неодноразово відкладав розгляд справи, надаючи можливість представнику позивача надати детальний розрахунок, такий розрахунок суду надано не було, у зв'язку з чим вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 14726,23 грн., є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Як визначено ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги, серед іншого, включають: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо) та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Частинами 2, 3 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку , а розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

За вимогами ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущення.

Заперечуючи проти розміру заборгованості представником відповідача надано Акт Державної фінансової інспекції в м. Києві № 0930/1202 від 31.05.2013 року, встановлено, що за період з 01.01.2010 року по 12.04.2013 рік відсутні регістри бухгалтерського обліку та відсутній штат працівників, що свідчить про надання відповідачем послуги з утримання будинку та прибудинкової території не в повному обсязі.

Згідно ч.2 ст.8 ЦПК України суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

При розрахунку заборгованості за користування житлово-комунальними послугами позивач застосував розпорядження Київської міської державної адміністрації, якими були затверджені тарифи. Однак, розпорядження КМДА не пройшли державної реєстрації та не можуть бути застосовані до даних правовідносин. Також представником позивача не було надано протоколу загальних зборів, на яких було затверджено тарифи з утримання будинку та прибудинкової території.

Тобто позивачем не підтверджено розміри тарифів, які застосовувались ним при проведенні розрахунків заборгованості. В наданих розрахунках відсутня інформація, щодо періодів їх застосування, також наявні тарифи, які скасовані, оскільки не пройшли державної реєстрації. Дана обставина підтверджена Постановою Верховного суду України від 28.11.2011 року у справі № 21-246а11.

Крім того, в судовому засідання представник позивача не надав детального розрахунку заборгованості, однак обов'язок доказування тих обставин на які сторона посилається як на підставу своїх вимог лежить саме на ній. Наданірозрахунки є необґрунтованими, не містять достовірних даних, які б обґрунтовували борг відповідача, тому даний розрахунок не є належним в розумінні ст.57, 58 ЦПК України доказом наявності заборгованості за житлово-комунальні послуги. Дані обставини не дають суду змогу провести обчислення суми заборгованості по кожному виду наданих житлово-комунальних послуг, у тому числі з врахуванням вже сплачених відповідачем сум. Також клопотання про призначення судової бухгалтерської експертизи сторонами заявлено не було, а відтак суду неможливо встановити правильність нарахування боргових зобов'язань.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення вимог позивача. Суд виходить з того, що наданих представником позивача письмових доказів, які знаходяться в матеріалах справи, не достатньо для висновку про задоволення позову про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 59, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 11, 509, 525, 526 ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Житлово-будівельного кооперативу «Учитель-3» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА