У х в а л а

18 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року у справі за позовом приватного науково-виробничого малого підприємства «Енергія» до ОСОБА_4, Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та об'єктами нерухомого майна,

в с т а н о в и л а :

Вільнянський районний суд Запорізької області рішенням від 5 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 3 вересня 2015 року, позовні вимоги приватного науково-виробничого малого підприємства «Енергія» задовольнив, ухвалив: визнати незаконними та скасувати розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації від 27 листопада 2006 року № 791 «Про продаж земельної ділянки громадянину ОСОБА_4.» та від 6 грудня 2006 року № 854 «Про внесення змін до розпорядження голови Вільнянської райдержадміністрації від 27 листопада 2006 року № 791»; визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1; скасувати державну реєстрацію речового права на земельну ділянку площею 1,9880 га, належну ОСОБА_4; витребувати у відповідача на користь позивача спірну земельну ділянку; зобов'язати відповідача звільнити вказану земельну ділянку, що знаходиться в постійному користуванні позивача.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 23 грудня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила, рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 5 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 3 вересня 2015 року залишила без змін.

7 квітня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На обґрунтування підстави перегляду зазначеного судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на постанову Вищого адміністративного суду України від 21 січня 2016 року, в якій, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному судовому рішенні, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 23 грудня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд, залишивши без змін судові рішення, погодився з їх висновками про те, що оспорюваний державний акт на право власності на земельну ділянку є недійсним та підлягає скасуванню, оскільки відповідач ОСОБА_4 набув право власності на зазначену земельну ділянку на підставі незаконного розпорядження голови райдержадміністрації, а тому відповідно до статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» також підлягає задоволенню вимога позивача щодо скасування реєстрації речового права на спірну земельну ділянку, зареєстрованого за ОСОБА_4

Разом з тим у постанові Вищого адміністративного суду України від 21 січня 2016 року, наданій заявником для порівняння, касаційний суд ухвалив нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, яким визнав протиправним та скасував рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно, оскільки останній діяв усупереч положенням статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Правові висновки суду касаційної інстанції, викладені в наведеному судовому рішенні та в судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, ґрунтуються на різних фактичних обставинах, що позбавляє Верховний Суд України можливості установити неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом приватного науково-виробничого малого підприємства «Енергія» до ОСОБА_4, Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та об'єктами нерухомого майна за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко