У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_6, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дельта» про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - ЗадніпряноїКатерини Вітольдівни - на заочне рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 20 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 23 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 20 квітня 2015 року в задоволенні позову до ОСОБА_6, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дельта» (далі - ПАТ СК «Дельта») відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 23 листопада 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» відхилено, заочне рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 20 квітня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Дельта Банк» - Задніпряна К.В. - порушує питання про скасування рішення судів першої та апеляційної інстанцій із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що 29 січня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_8 було укладено договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, за яким банк відкрив ОСОБА_8 картковий рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті України - гривні, надав їй платіжну картку, на якій було відкрито кредитну лінію на загальну суму 100 000 грн, а вона у свою чергу зобов'язалася сплачувати кредитні кошти у визначений строк та інші платежі, передбачені договором.

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкоємцем є її рідна сестра ОСОБА_6, яка 12 березня 2014 року подала заяву про прийняття спадщини до Генічеської державної нотаріальної контори згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, інші спадкоємці відмовилися від своїх часток на її користь, свідоцтво про спадщину не отримала, відомості про спадкове майно у спадковій справі відсутні.

У жовтні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суд із позовом до ОСОБА_8 і просило стягнути з неї заборгованість за кредитним договором у сумі 110 500 грн, що виникла станом на 04 серпня 2014 року.

01 грудня 2014 року ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області залучено до участі у справі правонаступника померлої ОСОБА_8 - ОСОБА_6 (а. с. 22).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, керувався положеннями ст. ст. 3, 31, 60 ЦПК України, ст. 1218, ч. 5 ст. 1268, ст. 1282 ЦК України та виходив з того, що визначення предмета та підстав позову є виключним правом позивача, однак позивачем не визначено обсяг та вартість спадкового майна, прийнятого після смерті ОСОБА_8 спадкоємцем ОСОБА_6, яка зобов'язана задовольнити вимоги кредитора спадкодавця лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину, а суд позбавлений можливості встановити вказані обставини, оскільки свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_6 не отримано, у спадковій справі зазначені відомості відсутні, банком суду таких доказів не надано.

Проте погодитись із такими висновками судів не можна з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що позов до ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, пред'явлено у вересні 2014 року.

Відповідно до ст. 28 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони (цивільна процесуальна правоздатність) мають фізичні і юридичні особи.

Згідно із ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Суд першої інстанції залишив поза увагою те, що відкриття провадження у цивільній справі за позовом до померлої ОСОБА_8 суперечить положенням ст. 3, ч. 4 ст. 25 ЦПК України, ст. ст. 28-30 ЦПК України, оскільки судом вирішувалося питання про права особи, яка у зв'язку зі смертю не має цивільної процесуальної правоздатності і дієздатності, тому не може бути стороною у судовому процесі.

Відкривши провадження у справі до відповідача ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, суд першої інстанції порушив зазначені норми закону.

Згідно із ч. 1 ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши після відкриття провадження у справі, що відповідач ОСОБА_8 померла до відкриття провадження у справі, в порушення вимог ст. ст. 3, 11 ЦПК України неправильно застосував положення ч. 1 ст. 37 ЦПК України і постановив ухвалу про залучення до участі у справі в якості відповідача правонаступника померлої ОСОБА_8 - ОСОБА_6

Відповідно до ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Враховуючи те, що вказане порушення норм процесуального права унеможливило та перешкоджає встановленню фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи, та визначення характеру спірних правовідносин, керуючись ч. 3 ст. 335 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 01 грудня 2014 року, якою залучено до участі у справі правонаступника померлої ОСОБА_8 - ОСОБА_6

Обґрунтовуючи відмову у задоволенні позову до спадкоємця померлої - ОСОБА_6, суд встановлював обставини та вважав, що між сторонами виникли правовідносини як між кредитором і спадкоємцем боржника, які регулюються положеннями ст. ст. 1281, 1282, 1268 ЦК України, однак залишив поза увагою те, що правовими підставами позову позивачем були визначені обставини щодо виконання зобов'язань за кредитним договором, які регулюються положення ст. ст. 526, 530, 1046-1050 ЦК України.

Апеляційний суд Херсонської області, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, на порушення вимог ст. 303 ЦПК України не звернув уваги на доводи апеляційної скарги про порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, оскаржувані рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуваннюз передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 335, ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Задніпряної Катерини Вітольдівни - задовольнити.

Ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 01 грудня 2014 року, заочне рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 20 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 23 листопада 2015 року скасувати, справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко Г.І. Мостова М.І. Наумчук