У х в а л а

іменем україни

24 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Кадєтової О.В.,

Кузнєцова В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Деніпродзержинськтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради «Деніпродзержинськтепломережа» (далі - КП «Деніпродзержинськтепломережа») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що через несплату відповідачем послуг з теплопостачання за період з 01 грудня 2007 року по 01 січня 2015 року за адресою: вул. Сачко, 8-30, м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область, утворилась заборгованість у розмірі 6 552 грн 28 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Заперечуючи проти позову в суді першої інстанції, відповідач вказував, що відповідачем не в установленому порядку надаються послуги, у розрахунку заборгованості не враховано пільги (субсидію), ним сплачено кошти на погашення заборгованості, які позивачем не враховані, сума боргу повинна становити 900 грн за 2013 рік, а також він просив застосувати позовну давність до заявлених вимог.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2015 року, позовні вимоги КП «Деніпродзержинськтепломережа» задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь КП «Деніпродзержинськтепломережа» 1 814 грн 63 коп. заборгованості за послуги теплопостачання, що виникла за період з 01 січня 2012 року по 01 січня 2015 року. Вирішено питання про стягнення судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири, яка розташована по вул. Сачко, 8-30 у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області.

Згідно із розрахунком заборгованості у ОСОБА_2 наявний борг за отримані послуги теплопостачання у розмірі 6 552 грн 28 коп., що виник з 01 грудня 2007 року по 01 січня 2015 року.

Відповідно до п. 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Згідно із п. 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа, або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом ст. 67 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (ст. 68 ЖК Української РСР).

Згідно із ст. 256 ЦК України особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу у межах строку позовної давності.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, встановивши, що позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за отримані послуги теплопостачання за період з 01 січня 2007 року по 01 січня 2015 року, відповідачем заявлено про застосування позовної давності до вимог позивача, з урахування встановлених обставин, відповідно до наведених норм матеріального права дійшли правильних висновків про стягнення заборгованості за вказані послуги з 01 січня 2012 року по 01 січня 2015 року.

Відповідно до п. 29 Правил, споживач має право на зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання.

Разом з тим пунктами 33-39 Правил передбачено, що факт неналежного надання або ненадання послуг виконавцем фіксується в акті-претензії, який складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця.

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що відсутні докази, які б вказували на зазначені відповідачем порушення Правил, зокрема такі не фіксувалися в акті-претензії, правильно вважали безпідставними доводи відповідача про такі порушення.

Доводи касаційної скарги про те, що позивачем нарахована заборгованість без урахування пільг (субсидії) колегією судів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не приймаються, оскільки спростовуються наданим позивачем розрахунком заборгованості від 02 червня 2015 року (а. с. 34, 35), відповідно до якого при нарахуванні заборгованості враховано субсидію відповідача.

Разом з цим не приймаються доводи ОСОБА_2 про сплату ним у 2014 році коштів за послуги теплопостачання, оскільки такі не підтвердженні жодними доказами.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення без змін оскаржуваних рішень судів.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: О.В. Кадєтова

В.О. Кузнєцов