І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 лютого 2016 року м. Рівне
Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Абашиній О.В.,
з участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся шляхом поміщення оголошення у газеті «Вісті Рівненщини» № 4 від 29 січня 2016 року.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 32 по вулиці О. Дундича, 1Б в м. Рівне.
Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.
Як вбачається із копії Свідоцтва про право власності на житло від 01.09.1998 року, виданого АТЗТ «Мехбудсервіс», позивачу ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Корнелюк) І.С., матері позивача ОСОБА_3 та покійному батькові позивача ОСОБА_4 належить на праві приватної спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1.
Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Рівненській області від 30 грудня 2015 року, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 07.11.2008 року.
Актом, складеним 27 жовтня 2014 року директором ДП «Житломехбуд» ОСОБА_5 стверджується той факт, що на момент перевірки ОСОБА_2 по місцю проживання був відсутній і не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 більше двох років, його особисті речі відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Як зазначено в ч.1 ст. 231 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Оскільки судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, а відповідач тільки в ній зареєстрований і не проживає, то за таких обставин є всі підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом.
На підставі ст.ст. 231, 316, 317, 319, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226, 233 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволити повністю.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 32 по вулиці О. Дундича, 1Б в м. Рівне.
Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 487,20 грн. по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_6