АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3637/16 Справа № 203/8157/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Колесніченко О. В. Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Калиновського А.Б., Ремеза В.А.,

за участі секретаря - Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 березня 2016 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Хомич Оксани Михайлівни, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Головного управління державного казначейства України у Дніпропетровській області, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування доходів, отриманих внаслідок користування майном, придбаним без достатньої правової підстави,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2016 року відмовлено ОСОБА_6 - представнику ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 березня 2016 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою заяву його представника - ОСОБА_6 про забезпечення позову задовольнити, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих матеріалів справи ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Хомич О.М., ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Головного управління державного казначейства України у Дніпропетровській області, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів (а.с.1-5).

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування доходів, отриманих внаслідок користування майном, придбаним без достатньої правової підстави (а.с.14, 15).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 та справу об'єднано в одне провадження із первісним позовом ОСОБА_3 (а.с.27, 28).

Із зустрічної позовної заяви вбачається ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 2 978 400 грн. доходу внаслідок користування без достатньої правової підстави належною йому нежитловою будівлею (а.с.14, 15).

03 березня 2016 року ОСОБА_6 - представник ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову, в якій просила забезпечити позов шляхом заборони відчуження всього нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_3, посилаючись на те, що предметом заявлено позову ОСОБА_2 є грошові кошти, що повинні бути стягнуті із відповідача ОСОБА_3, який має певне майно, що зареєстровано за ним на праві власності, та у разі задоволення зустрічного позову, існує реальна загроза того, що ОСОБА_3, здійснить відчуження свого майна, що не тільки ускладнить, а і взагалі унеможливить виконання судового рішення (а.с.25).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2016 року ОСОБА_6 - представнику ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено з підстав відсутності доказів про неможливість виконання рішення суду у випадку задоволення зустрічного позову та відсутності доказів щодо вартості належного ОСОБА_3 нерухомого майна, ненадання доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (а.с.26, 27).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», де у п.4 зазначено, що суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Суд першої інстанції на вищезазначене належної уваги не звернув, не враховував, що позивач за зустрічним позовом просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь суму - 2 978 400 грн. доходу внаслідок користування без достатньої правової підстави нежитловою будівлею, не пересвідчився належним чином чи дійсно ОСОБА_3 вже було здійснено відчуження належного йому нерухомого майна, не з'ясував яке саме нерухоме майно належить відповідачу за зустрічним позовом ОСОБА_7 та яка його вартість. Суд не з'ясував, чи дійсно існує рішення суду, ухвалене на користь ОСОБА_2 в іншій цивільній справі і чи дійсно від його виконання ухиляється ОСОБА_3 та намагається відчужити належне йому майно, як про це в своїй зустрічній позовній заяві вказав ОСОБА_2

Отже суд першої інстанції не пересвідчився на належним чином, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення зустрічних позовних вимог, не з'ясував обсяг зустрічних позовних вимог, не з'ясував належним чином дані про особу відповідача за зустрічним позовом.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду від 03 березня 2016 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді