АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/7094/2016 Головуючий в 1 інстанції - Гончарук В.П.
Доповідач - Желепа О.В.
У Х В А Л А

14 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Желепа О.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» про стягнення депозитного вкладу та відсотків,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.03.2016 року в задоволені позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» про стягнення депозитного вкладу та відсотків - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційним судом встановлено, що заявником не сплачено судовий збір, відповідно до Закону України «Про судовий збір» оскільки документи про сплату судового збору відсутні, а доказів, які підтверджували наявність підстав для звільнення заявника від сплати судового збору матеріали справи не містять.

При цьому, апеляційний суд не бере до уваги посилання позивача, викладене в апеляційній скарзі про те, що останній звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», виходячи з наступного.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» було передбачено, що споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII , який набрав чинності 01 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав не передбачено.

Відповідно до частини 3 статті 2 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заявник звернувся із позовною заявою та апеляційною скаргою на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору та який є спеціальним законом, що визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати, тому саме цей Закон підлягає застосуванню.

Так, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Тому, виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, ОСОБА_2 не звільняється від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Аналогійна думка висловлена Верховним Судом України в ухвалах від 16.01.2016 року (справа №6-3084ц15), від 29.01.2016 року (справа №6-209ц16), від 03.02.2016 року (справа №6-228ц16), від 09.02.2016 року (справа №6-36ц16), від 01.03.2016 року (справа №6-484ц16).

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік», розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі становив: - 1218 гривень.

Згідно з п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання заяви майнового характеру подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становила 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, сума судового збору становить - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

В пункті 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», роз'яснено наступне:

Порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, у випадках та на умовах, встановлених законом (частина третя статті 533 ЦК), передбачено в абзаці 2 частини першої статті 6 Закону № 3674-VI. У цьому випадку ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову.

З матеріалів справи вбачається, що зменшуючи позовні вимоги 10.11.2015 року позивач просив суд стягнути суму коштів в загальному розмірі 31 636, 87 дол. США (30888, 30 + 748,57)

Курс НБУ станом на 10.11.2015 року становив 2275.4934 грн. за 100 дол. США.

Таким чином, вищевказана сума в гривневому еквіваленті становила 719 894, 89 грн.

Отже, сума судового збору що підлягала сплаті з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог становила 6090 грн. 00 коп. (5х1218). Відповідно при подачі апеляційної скарги заявнику було необхідно сплатити 6699 грн. 00 коп. (6090х110%).

Таким чином, зазначені витрати в розмірі 6699 грн. 00 коп., ОСОБА_2, необхідно сплатити на розрахунковий рахунок 0010, одержувач УДКС у Солом'янському районі м. Києва, банк-одержувач ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, (код ЄДРПОУ Апеляційного суду м. Києва 02894757).

Згідно з п.2 ст.297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст.295 ЦПК України, застосовуються положення ст.121 ЦПК України.

Відповідно до ст. 121 ЦПК недоліки необхідно усунути в строк який не може перевищувати 5 днів з дня отримання даної ухвали.

Оскільки, вказані обставини перешкоджають розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.121, 297 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків 5 днів з дати отримання ухвали.

Недоліки необхідно усунути шляхом подачі апеляційному суду належним чином оформленого оригіналу документу про сплату судового збору.

У разі не усунення недоліків до вказаного строку, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута.

Суддя: