Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 року Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., при секретарі Вертелецькому М.О.,за участю прокурора Верещага А.Л.,представника служби(управління) у справах дітей Запорізької міської ради по Шевченківському району Єрохіної Н.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району в інтересах малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3,ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, про позбавлення батьківських прав,призначення опіки та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2015 р. орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району в інтересах малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,ОСОБА_4, про позбавлення батьківських прав.

В позові зазначає,що відповідачі ОСОБА_3та ОСОБА_4.є батьками малолітньої ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,шлюб між ними розірвано у 2004 р.та з цього часу вони разом не мешкають.

З народження малолітня ОСОБА_2проживала за адресою АДРЕСА_1 ,виховувалась бабусею ОСОБА_6та тіткою ОСОБА_5,мати дитини ОСОБА_3належним чином вихованням та утриманням дитини не займалась,батько дитини ОСОБА_4не підтримує родинних зв*язків з донькою більше п*яти років.

Після смерті бабусі ,ОСОБА_2залишилася на вихованні та утриманні тітки ОСОБА_5,мати дитини ОСОБА_3разом з нею не мешкає,місце її перебування не відоме,дитиною не цікавиться,фактично її покинула та самоусунулася від виконання батьківських обов*язків.

З цих причин дитина з 31.08.2015 р.тимчасово була поміщена у КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей»,мати дитини не вжила заходів для повернення доньки в сім*ю.

Вжиті заходи впливу на ОСОБА_3позитивних результатів не мали,відповідач не працевлаштована,не забезпечує дитині належних умов проживання,розвитку,життям та здоров*м дитини не цікавиться,залишила її на тітку ОСОБА_5,котра виявила бажання взяти малолітню племінницю під опіку.

Між відповідачами та дитиною не виникло особистих зв*язків та почуття любові,відповідачі живуть своїм власним життям та подальшою долею дитини не переймаються.

Посилаючись на ці обставини,позивач з підстав,передбачених ст.164,165,181-183,243 СК України просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,призначити опікуном дитини ОСОБА_5,стягнути з відповідачів на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів їх доходів до повноліття дитини ,починаючи з дня подачі позову до суду.

В судовому засіданні представник позивача Єрохіна Н.В.підтримала позов та просила його задовольнити з підстав,викладених вище.

Прокурор Верещага А.Л.,який приймав участь у розгляді справи відповідно до ст.45 ЦПК України,вважає доведеним факт свідомого тривалого ухилення відповідачів від участі у вихованні доньки,яка своєю сім*єю вважає тітку ОСОБА_5,батька фактично не знає,до матері почуття любові не має,оскільки остання покинула її на вихованні ттітки,позбавлення відповідачів батьківських прав повністю відповідатиме інтересам дитини.

Третя особа ОСОБА_5.в судовому засіданні пояснила,що її племінниця ОСОБА_2,донька її сестри ОСОБА_3,фактично від народження батьками не виховувалася,вони переклали свої обов*язки спочатку на бабусю дитини,а після її смерті,залишили дитину напризволяще,через що ОСОБА_5була змущена взяти на себе виховання та утримання ОСОБА_8.Вони проживають в одній квартирі,мають добрі відносини,перешкод для виконання нею обов*язків опікуна племінниці немає.Батько дитини ОСОБА_4.з часу розірвання шлюбу з ОСОБА_3дитину жодного разу не відвідав,матеріально не підтримував,нею взагалі не цікавився.Мати дитини ОСОБА_3ніколи ніде не працювала,дитиною не цікавиться,проживає окремо від доньки із співмешканцем в іншому районі міста.Дитина емоційно до батьків не прив*язана,тому позбавлення їх батьківських прав не матиме для неї психологічно травмуючи наслідків.

Відповідачі ОСОБА_3,ОСОБА_4.в судове засідання не з*явилися з невідомих причин,викликалися відповідно до ст.74,76 ЦПК України шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем реєстрації,підстав вважати причини неявки відповідачів у судове засідання поважними не встановлено.

Відповідно до ст.224 ЦПК України,суд розглянув справу без участі відповідачів,які у судове засідання не з*явилися без поважних причин,належним чином повідомлені і від яких не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутності.

За згодою позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно вивчивши обставини справи,заслухавши сторони та їх представників,допитавши свідків,оцінивши у сукупності надані письмові докази , суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

З матеріалів справи суд встановив,що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3,яка з народження проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1.

Статтею 4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р.передбачено, що дитина повинна рости під піклуванням і під відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення. При вихованні дитини повинні бути враховані інтереси дитини, те, що їй дуже потрібна турбота і любов,адже благополуччя дитини залежить від благополуччя родини.

Як встановлено ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»(№2402-ііі від 26.04.2001 р.)виховання в сім*ї є першоосновою розвитку особистості дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання, розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов*язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров*я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

При розгляді справи суд встановив,що відповідачі ОСОБА_4протягом останніх п*яти років проживає окремо від дитини, без жодних поважних причин не приймає участі у вихованні дитини,не спілкується з донькою без жодних перешкод для цього,не виконує свого обов*язку батька утримувати дитину.

Фактичне місце перебування відповідача ОСОБА_4не відоме,спосіб його життя,стан здоров*я,соціальні зв*язки,джерело доходів при розгляді справи не встановлені.

Мати дитини ОСОБА_3за місцем реєстрації разом з дитиною не проживає,залишила її без нагляду,коштів на існування не надає,їжею,ліками не забезпечує,життям дитини не цікавиться.Фактично обов*язки по вихованню дитини виконує тітка ОСОБА_5

Як вбачається із висновків органу опіки та піклування від 03.12.2015 р.про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3та ОСОБА_4,малолітня ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,залишена батьками без нагляду та піклування,батьки разом з дитиною не мешкають і місце їх перебування невідоме,життям дитини та здоров*ям не цікавляться,самоусунулися від її утримання та виховання.

Дитина відвідує навчальний заклад ЗНВК № 63,згідно інформації від 01.09.2015 р.,мати нехтує вихованням доньки,погано на неї впливає,не контролює навчання та відвідування занять,не цікавиться шкільним життям дитини,не ОСОБА_3часто не живе в родині,не доглядає дитини,кидає її на сестру,дитина змушена жити в родинах подружок,мати не була на жодних батьківських зборах.

Відповідно до п. 2-4 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини,жорстоко з ним поводяться,є хронічними алкоголіками чи наркоманами.

Відповідно до роз*яснень Верховного Суду України в п.16 Постанови Пленуму N 3 від 30.03.2007р.»Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав,передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце,коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини,її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема:не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Встановлені судом обставини переконують у тому,що відповідачі як батьки малолітньої ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_1,не виконують своїх обов*язків та свідомо ухиляються від піклування про фізичний і духовний розвиток дитини,її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини,не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дитини,не створюють умов для отримання сином освіти.

В судовому засіданні ОСОБА_2 була вислухана судом та пояснила,що мати ОСОБА_3її не виховує,для ОСОБА_2 є чужою людиною,нічим не допомагає,на теперішній час живе із співмешканцем,коли телефонує,то проклинає доньку,а з*явившись у квартирі,вчиняє сварки,забирає продукти,особисті речі ОСОБА_2 для продажу. ОСОБА_7 не відчуває до матері емоційної прихильності ,без неї почувається краще. ОСОБА_8 бачила батька п*ять років тому,він нічим не допомагає,чужа для доньки людина,спілкуватись із ним та жити разом ОСОБА_8 не бажає. ОСОБА_9 тітка ОСОБА_5,з якою у ОСОБА_9 нормальні відносини,вона хоче надалі жити з нею однією сім*єю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10показала,що вона є двоюрідною бабусею ОСОБА_2,її батьки з народження дитини нею не цікавились,виховували ОСОБА_2 бабуся та тітка,а після їх розлучення батько взагалі зник з життя дитини.Мати ОСОБА_3не живе з донькою та її не виховує,матеріально не забезпечує,та навпаки,приходить до квартири ,де живе донька з тіткою,коли їх нема вдома,забирає з холодильника продукти,речі,які ОСОБА_2 купила тітка. Теперішній співмешканець ОСОБА_3телефонує дитині з погрозами,а мати не має взагалі інтересу до життя дитини.

Свідок ОСОБА_11показав,що більше сорока років знає сім*ю ОСОБА_3,батька ОСОБА_7 за останні десять років не бачив жодного разу,мати востаннє відвідувала квартиру,де живе дитина з тіткою,три місяці тому,про доньку не піклується,ніде не працює,за що живе,невідомо,є безвідповідальною особою.

З досліджених доказів суд встановив,що між дитиною та батьками не виникло родинних стосунків,притаманних сім*ї,між ними немає почуттів любові,емоційного зв*язку.Дитина не відчуває потреби у батьках,оскільки з раннього віку покинута ними на вихованні інших осіб,відповідачі дитиною не цікавляться, мають інші інтереси та проживають окремо від дитини.

Матері дитини органом опіки надавався шанс змінити ставлення до виконання своїх батьківських обов*язків,проте для неї самоусунення від участі у житті доньки є зручним,ставлення до дитини,спосіб життя ОСОБА_3вочевидь не змінила.

Враховуючи тривалість часу,протягом якого відповідачі без жодних об*єктивних перешкод не виконують своїх батьківських обов*язків відносно доньки ,їх небажання змінити ставлення до виховання дитини та піклуватися про неї,суд прийшов до висновку,що винна поведінка батьків відносно доньки знайшла своє підтвердження доказами і до відповідачів необхідно застосувати саме такий захід, як позбавлення батьківських прав,який є крайньою мірою впливу на осіб, які порушують батьківські обов*язки,однак є повністю співмірним із характером поведінки батьків відносно дитини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного вище суд дійшов до висновку про задоволення позову про позбавлення відповідачів батьківських прав як ґрунтованого на законі та доведеного доказами.

Згідно ч.2 ст.243 СК України,над дитиною ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,необхідно встановити опіку,за поданням позивача опікуном дитини суд призначає ОСОБА_5,яка проживає разом з дитиною,утримує її та виконує всі обов*язки батьків,є для дитини рідною тіткою та висловила бажання опікуватися нею.

З відповідачів суд стягує аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів їх доходів,з часу подання позову до суду,що відповідає приписам ст.181,182,183,191 СК України.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів в дохід держави судовий збір 551 гр.20 коп.,від попередньої сплати якого позивач звільнений.

На підставі ст.ст. 10, 11, 57, 60, 76, 88, 169, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 165,166,181-183,191,243 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4,ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_5,батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Призначити ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_7,опікуном над малолітньою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнути з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4,зареєстрована АДРЕСА_1,НОМЕР_1 виданий 20.11.2001 р.Шевченківським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області,ІПН НОМЕР_2,на користь ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрована АДРЕСА_1,ІПН НОМЕР_3,аліменти на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6,у розмірі ? частини від усіх видів її доходів(заробітку) ,але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно,до повноліття дитини,тобто до ІНФОРМАЦІЯ_15 р.,починаючи з 15.12.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_5,зареєстрований АДРЕСА_2гуртожиток),на користь ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрована АДРЕСА_1,ІПН НОМЕР_3,аліменти на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6,у розмірі ? частини від усіх видів його доходів(заробітку) ,але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно,до повноліття дитини,тобто до ІНФОРМАЦІЯ_15 р.,починаючи з 15.12.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4,зареєстрована АДРЕСА_1,НОМЕР_1 виданий 20.11.2001 р.Шевченківським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області,ІПН НОМЕР_2,на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_5,зареєстрований АДРЕСА_2гуртожиток), на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів після його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко

В жовтні 2014 р.ОСОБА_17.в інтересах малолітнього ОСОБА_13,ІНФОРМАЦІЯ_9,звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що відповідач ОСОБА_18.є батьком їх спільного сина ОСОБА_13,ІНФОРМАЦІЯ_9

З народження малолітній ОСОБА_13проживає з позивачкою,знаходиться на повному її утриманні,відповідач залишив сім*ю у 2011 р.і з цього часу проживає окремо від дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов*язків,з дитиною не спілкується,ніякої участі у її вихованні та розвитку не приймає,життям та здоров*ям не цікавиться,аліменти не сплачує, фактично всі батьківські обов*язки виконує позивачка.

Між відповідачем та дитиною не виникло особистих зв*язків а почуття любові,дитина не знає рідного батька,відповідачі живе своїм власним життям та подальшою долею дитини не переймається.

Посилаючись на ці обставини,позивачка з підстав,передбачених ст.164,165 СК України просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_13 ,ІНФОРМАЦІЯ_9

В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила,що з 2009 р.перебувала у шлюбі з відповідачем,який був розірваний рішенням суду у 2012 р.,має з відповідачем спільну дитину -сина ОСОБА_15,2010 р.н.У 2011 р.відповідач пішов із сім*ї,залишивши сина з нею, з цього часу відповідач відносин з нею та сином не підтримує,ніякої участі у вихованні та розвитку сина не приймає,життям та здоров*ям сина не цікавиться,матеріально не утримує,фактично його покинув.Просить суд задовольнити позов та позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_13,оскільки це відповідатиме інтересам дитини та дасть можливість позивачці одноособово вирішувати всі питання,які виникають у житті дитини.

Прокурор вважає доведеним факт свідомого тривалого ухилення відповідача від участі у вихованні сина,який своєю сім*єю вважає позивачку,батька фактично не знає та не має до нього почуття любові,оскільки останній покинув його на вихованні матері,позбавлення відповідача батьківських прав повністю відповідатиме інтересам дитини.

Відповідач ОСОБА_18.в судове засідання не з*явився з невідомих причин,викликався відповідно до ст.74,76 ЦПК України шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем реєстрації,які отримав завчасно,про що у справі є поштове повідомлення.

Підстав вважати причини неявки відповідача у судове засідання поважними не встановлено.

Відповідно до ст.224 ЦПК України,суд розглянув справу без участі відповідача,який у судове засідання не з*явився без поважних причин,належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

За згодою позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник органу опіки та піклування Герасимчук В.В.в процесі розгляду справи підтримала позов про позбавлення батьківських прав відповідача,який тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов*язків відносно малолітнього сина,проживає окремо від дитини,з сином не спілкується,аліменти не сплачує.

Всебічно вивчивши обставини справи,заслухавши сторони та їх представників,оцінивши у сукупності надані письмові докази , суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

З матеріалів справи суд встановив,що ОСОБА_12 та ОСОБА_15 є батьками ОСОБА_13,ІНФОРМАЦІЯ_10,який з народження проживає та зареєстрований з позивачкою за місцем реєстрації АДРЕСА_3

Статтею 4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р.передбачено, що дитина повинна рости під піклуванням і під відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення. При вихованні дитини повинні бути враховані інтереси дитини, те, що їй дуже потрібна турбота і любов,адже благополуччя дитини залежить від благополуччя родини.

Як встановлено ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»(№2402-ііі від 26.04.2001 р.)виховання в сім*ї є першоосновою розвитку особистості дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання, розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов*язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров*я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

При розгляді справи суд встановив,що відповідач з 2011 р. проживає окремо від дитини,без жодних поважних причин не приймає участі у вихованні дитини,з сином не спілкується без жодних перешкод для цього.

Також відповідач не виконує свого обов*язку батька утримувати дитину і має заборгованість по аліментам за період з 03.10.2012 р.по 31.08.2014 р.у розмірі 14544 гр.64 коп.,про що надана довідка ВДВС.

Як вбачається із висновків органу опіки та піклування від 19.11.2014 р.,малолітній ОСОБА_13,ІНФОРМАЦІЯ_9,проживає разом із позивачкою в АДРЕСА_4,яка самостійно займається його вихованням,утриманням,розвитком.

Дитина не відвідує дошкільний навчальний заклад ,згідно довідки лікарняного закладу,знаходиться на диспансерному обліку на індивідуальному догляді матері.

Відповідно до п. 2-4 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини,жорстоко з ним поводяться,є хронічними алкоголіками чи наркоманами.

Відповідно до роз*яснень Верховного Суду України в п.16 Постанови Пленуму N 3 від 30.03.2007р.»Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав,передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце,коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини,її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема:не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Встановлені судом обставини переконують у тому,що відповідач як батько малолітнього ОСОБА_13 ,ІНФОРМАЦІЯ_9,не виконує своїх обов*язків та свідомо ухиляються від піклування про фізичний і духовний розвиток дитини,її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини,не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дитини,не створюють умов для отримання сином освіти.

Фактично між дитиною та батьком не виникло родинних стосунків,притаманних сім*ї,між ними немає почуттів любові,емоційного зв*язку. Дитина не відчуває потреби у батькові,оскільки з раннього віку покинута ним на вихованні матері та батька не пам*ятає.

Відповідач після припинення шлюбних відносин з позивачкою дитиною не цікавився, має інші інтереси та проживає окремо від дитини,намірів в подальшому змінити ставлення до виконання своїх батьківських обов*язків не має,виховання дитини матір*ю та самоусунення від участі у житті сина є для нього зручним.

Крім того,органом опіки при наданні висновку встановлено,що відповідач за місцем проживання зарекомендував себе з негативної сторони,сина не відвідує.

Враховуючи тривалість часу,протягом якого відповідач без жодних об*єктивних перешкод не виконує своїх батьківських обов*язків відносно сина ,його небажання змінити ставлення до виховання дитини та піклуватися про нього,суд прийшов до висновку,що винна поведінка батька відносно сина знайшла своє підтвердження доказами і до відповідача необхідно застосувати саме такий захід, як позбавлення батьківських прав,який є крайньою мірою впливу на осіб, які порушують батьківські обов*язки,однак є повністю співмірним із характером поведінки батька відносно дитини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного вище суд дійшов до висновку про задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав як ґрунтованого на законі та доведеного доказами.

На підставі ст.ст. 10, 11, 57, 60, 76, 88, 169, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 165 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_12 в інтересах малолітнього ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_9, до ОСОБА_14 про позбавлення батьківських прав -задовольнити.

Позбавити ОСОБА_14 ,ІНФОРМАЦІЯ_11,який зареєстрований за адресою АДРЕСА_5 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_13, уродженця м. Запоріжжя, актовий запис про народження № 07 від 11.01.2011 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів після його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Ю.А.Галущенко