Справа № 748/2980/15-ц Провадження № 22-ц/795/284/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Криворученко Д. П. Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника позивача ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_6, її представника ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 грудня 2015 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Оскаржуваним рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 грудня 2015 року позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення коштів задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 22 725 грн., з яких 22 500 грн. сума боргу, 225 грн. сплачений судовий збір. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 сплачений судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, позовні вимоги ОСОБА_8 підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки з позивача стягнуто грошові кошти за виконавчими листами за судовим рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 27.03.2015 року, яке ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.07.2015 року було скасоване, а отже отримані кошти відповідач повинна повернути позивачу.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 зводяться до того, що оскаржуване рішення суду є необґрунтованим, незаконним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки при його ухваленні судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, зокрема ст.ст.10, 27, 31, 57, 60, 61, 137, 212, 213 ЦПК України; та норми матеріального права вимоги ч.1 ст. 1213 ЦК України.

ОСОБА_6 зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що вона реально від позивача грошових коштів не отримувала, жодних доказів на підтвердження протилежного позивачем не надано. За таких обставин відсутня можливість для застосування ст. 1213 ЦК України, оскільки цією статтею передбачено обовязок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі, а вона в натурі його не отримувала.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_6, її представника ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи №748/3290/14-ц та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2015 року було частково задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про стягнення боргу та стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 заборгованість в сумі 45000 грн. та 450 грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_6 було відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_6 про визнання правочину недійсним було відмовлено (а.с.4-5).

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 27.03.2015 року рішення Чернігівського районного суду від 19.02.2015 року було скасовано в частині стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 заборгованості в сумі 45000 грн. Позовні вимоги у цій частині задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 22 500 грн. боргу за договором позики та 225 грн. у відшкодування судового збору та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 22 500 грн. боргу за договором позики та 225 грн. у відшкодування судового збору. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.07.2015 року рішення апеляційного суду Чернігівської області від 27.03.2015 року було скасовано, а рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19.02.2015 року залишено в силі (а.с.8-9).

07.04.2015 року ОСОБА_6 було отримано два виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_8 на її користь 22500 грн. боргу за договором позики та 225 грн. у відшкодування судового збору на виконання рішення апеляційного суду Чернігівської області від 27.03.2015 року.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції від 09.04.2015 року ВП №47218604 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/748/165/15, виданого 07.04.2015 року Чернігівським районним судом про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 22500 грн. (а.с.65).

14.04.2015 року ОСОБА_6 звернулася до ДВС Чернігівського РУЮ з заявою, в якій просила закінчити виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2/748/165/15 про стягнення з ОСОБА_8 на її користь 22500 грн. в звязку з його повним виконанням (а.с.67).

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції ВП №47218604 від 16.04.2015 року закінчене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/748/165/15 виданого 07.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 22500 грн. в звязку з реальним його виконанням (а.с.66).

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції від 09.04.2015 року ВП №47218673 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/748/165/15, виданого 07.04.2015 року Чернігівським районним судом про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 225 грн. (а.с.68).

14.04.2015 року ОСОБА_6 звернулася до ДВС Чернігівського РУЮ з заявою, в якій просила закінчити виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2/748/165/15 про стягнення з ОСОБА_8 на її користь 225 грн. в звязку з його повним виконанням (а.с.85).

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції ВП №47218673 від 16.04.2015 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/748/166/15 виданого 07.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 225 грн. закінчене в звязку з реальним його виконанням (а.с.86).

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14.09.2015 року було частково задоволено заяву ОСОБА_8 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Визнано такими, що не підлягають виконанню виконавчий лист №2/748/166/15 про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 225 грн. у відшкодування судового збору та виконавчий лист №2/748/165/15 про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 22500 грн. боргу за договором позики, зважаючи на те, що рішення апеляційного суду, на підставі якого були видані виконавчі листи, скасоване. У задоволенні вимог в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 безпідставно одержаних коштів стягувачем за зазначеними виконавчими листами було відмовлено з зазначенням того, що дані вимоги не підлягають розгляду в порядку ст. 369 ЦПК України (а.с.6-7).

Отже, судом першої інтонації встановлено, що рішення апеляційного суду Чернігівської області від 27.03.2015 року, згідно з яким було стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 22 500 грн. боргу за договором позики та 225 грн. у відшкодування судового збору, було виконане у квітні 2015 року, зважаючи на закінчення виконавчих проваджень в звязку з реальним його виконанням. Оскільки в подальшому ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.07.2015 року рішення апеляційного суду Чернігівської області від 27.03.2015 року було скасовано та залишено в силі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19.02.2015 року, відпала правові підстава для набуття ОСОБА_6 грошових коштів в розмірі 22 500 + 225 = 22 725 грн. за рахунок ОСОБА_8 Відповідно до ч.1 ст. 380 ЦПК України, питання про поворот виконання судом касаційної інстанції вирішено не було, і на даний час не може бути вирішено.

Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

З врахуванням положень статей 177, 192 ЦК України, гроші також підпадають під дію статті 1212 ЦК України.

Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Оскільки в установленому законом порядку було скасоване судове рішення, яке було правовою підставою для набуття ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 22 750 грн. за рахунок ОСОБА_8, суд першої інстанції обґрунтовано застосував до спірних правовідносин статтю 1212 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 не отримала від ОСОБА_8 майно (грошові кошти), спростовуються дослідженими судом матеріалами виконавчих проваджень з виконання вказаного вище рішення апеляційного суду Чернігівської області від 27.03.2015 року (а.с.78-7984-89).

Посилання ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_7 на те, що відбувся взаємозалік заборгованостей за виконавчими листами, а не реальне виконання судового рішення, не підтверджується належними та допустимими доказами.

Так, дійсно, в провадженні державного виконавця перебувало також виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 23 693,50 грн. (а.с.78-83) ОСОБА_7 ОСОБА_6 не була стороною у даному виконавчому провадженні, тому відсутні підстави для проведення заліку боргу ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 в розмірі 23693,50 грн. в рахунок боргу ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 в сумі 22 750 грн. Крім того, виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 23 693,50 грн. було закінчено у звязку з його фактичним виконанням в повному обсязі, про що свідчать постанова про закінчення виконавчого провадження, платіжне доручення на суму 724,90 грн. та заява ОСОБА_8 про отримання ним коштів в розмірі 22968,60 грн. (724,90 грн. + 22968,60 грн. дорівнює сумі боргу 23 693,50 грн). Крім того, державним виконавцем надано суду письмові заяви від ОСОБА_6 про закінчення виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_8 на її користь 22500 грн. та 225 грн. у звязку з повним фактичним виконанням вказаних виконавчих листів.

Отже, пояснення відповідача та її представника про відсутність реального виконання судового рішення та проведення заліку боргів, спростовується наданими державною виконавчою службою матеріалами виконавчих проваджень.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження,

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: