УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Карпенко С.О., Наумчука М.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення пені за час прострочення сплати аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2015 року, ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області від 24 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, із урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з ОСОБА_5 пеню за час прострочення сплати аліментів у розмірі 158 259 грн 82 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12 листопада 2012 року з ОСОБА_5 стягнуто аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 500 грн щомісячно, починаючи з 5 жовтня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач сплачує аліменти не регулярно та не в повному обсязі, що є підставою стягнення з нього пені відповідно до ст. 196 СК України.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області від 24 грудня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період із жовтня 2012 року по 1 лютого 2015 року в розмірі 9 024 грн 66 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 просить скасувати вказані судові рішення у справі в частині відмови в позові та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеному в постанові від 1 липня 2015 року (справа № 6-94цс15), зурахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Визначаючи розмір пені у зв'язку з несплатою аліментів, суд першої інстанції розраховував її наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножив на 1 % пені і помножив на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальну суму неустойки (пені) визначено судом першої інстанції шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд погодився із такими висновками та залишив ухвалене ним рішення без змін.

Такі висновки судів відповідають нормам матеріального і процесуального закону, правовому висновку Верховного Суду України, а також фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги про те, що застосований судами порядок розрахунку заборгованості пені за прострочення сплати аліментів не відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 25 листопада 2015 року (справа № 6-2022цс15), є необґрунтованими, оскільки порядок розрахунку такої пені у цій постанові Верховного Суду України не суперечить порядку, застосованому ним у постанові від 1 липня 2015 року (справа № 6-94цс15).

Інші доводи касаційної скарги не спростовують правильності наведених судами розрахунків заборгованості з пені за прострочення сплати аліментів, тому касаційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій судові рішення - залишенню без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
С.О. Карпенко
М.І. Наумчук