Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П.,

ОстапчукаД.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_3 про стягнення коштів

за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «СК «АХА Страхування») звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 21 листопада 2011 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4 Внаслідок ДТП автомобіль ОСОБА_4 отримав механічні пошкодження. Майнові інтереси ОСОБА_4, пов'язані із експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_2, застраховано у ПрАТ «СК «АХА Страхування» за договором добровільного страхування від 08 вересня 2011 року № 1107-а/11к-03.

На виконання умов договору страхувальнику виплачено страхове відшкодування у розмірі 18 060, 86 грн. Винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_3 Страховик цивільно-правової відповідальності ОСОБА_3 - приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія») виплатив 12 161, 37 грн, а тому з відповідача підлягає стягненню 5 899, 86 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року, у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ПрАТ «СК «АХА Страхування», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У справі встановлено, що 21 листопада 2011 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4 Внаслідок ДТП автомобіль ОСОБА_4 отримав механічні пошкодження. Майнові інтереси ОСОБА_4, пов'язані із експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_2, застраховано у ПрАТ «СК «АХА Страхування» за договором добровільного страхування від 08 вересня 2011 року № 1107-а/11к-03.

На виконання умов договору страхувальнику виплачено страхове відшкодування у розмірі 18 060, 86 грн. Винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_3 Страховик цивільно-правової відповідальності ОСОБА_3 - ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» виплатив 12 161, 37 грн. Спірний залишок у розмірі 5 899, 86 грн складається із суми франшизи та зносу пошкодженого транспортного засобу.

Відмовляючи у стягненні вказаної суми у порядку суброгації безпосередньо із винного водія, суди виходили із того, що згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_3 страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн, а тому повну сума страхового відшкодування підлягає стягненню саме із ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», до якої вимог не заявлено.

Із такими висновками погодитися не можна.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи,

розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-691цс15 від 02 грудня 2015 року, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку устраховика не виник обов'язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-2587цс15 від 23 грудня 2015 року).

З урахуванням викладеного, висновки судів про безпідставність стягнення спірної суми безпосередньо із винуватця ДТП, є передчасними.

З наведених підстав оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції за ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко