Справа № 2п-450/06
У Х В А Л А

16 травня 2016 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого-судді - Неганової Н.В.

при секретарі - Савіцькому Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за скаргою

ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Ясінської Катерини Михайлівни, зацікавлена особа - ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, звернувся до суду з вищевказаною скаргою, посилаючись на те, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 23.04.2010 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягнуто 46 061 гривня 50 копійок. 04.06.2010 року за рішенням видано виконавчий лист №2П-450/06. 09.10.2012 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Савченко Ю.Й. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва №2П-450/06 від 04.06.2010 року. ОСОБА_2 в скарзі зазначає, що за результатами проведення розшуку майна боржника кошти та інші цінності, а також інше майно, на яке згідно із законом може бути накладено стягнення, не виявлено. Проте, було виявлено майно боржника ОСОБА_4, яким останній володіє спільно з іншими особами, щодо якого ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02.07.2013 року визначено, що частка боржника у квартирі АДРЕСА_1 становить 1/2 частину цієї квартири. Постановою державного виконавця від 11.12.2013 року накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, а також відповідно до чинного законодавства 29.01.2014 року було здійснено опис майна боржника. Крім цього, постановою державного виконавця Ясінської К.М. від 13.10.2014року у виконавчому провадженні призначено експерта та проведена оцінка 1/2 частини вищевказаної квартири, проте з цього часу на реалізацію арештоване майно не було передане. Постановою державного виконавця від 03.03.2015 року виконавче провадження було зупинено. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 31.07.2015 року постанову державного виконавця від 03.03.2015 року було скасовано. Лише 14.01.2016 року державним виконавцем Ясінською К.М. було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження. Скаржник зазначає, що виконавче провадження у передбачені чинним законодавством строки не здійснено, арештоване майно на реалізацію не передано та не реалізовано, що свідчить про те, що державний виконавець не вчинила усіх передбачених законом заходів для належного виконання рішення суду, в тому числі дій, що стосуються підготовки майна - 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 для передачі на реалізацію і не передала зазначене майно на реалізацію. Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Ясінської К.М. по примусовому виконанню виконавчого листа №2п-450/06, виданого Подільським районним судом м. Києва 04.06.2010 року, та зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії, що стосуються підготовки прилюдних торгів та передачі арештованого майна - 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 на реалізацію.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 скаргу підтримав і просив задовольнити, в подальшому 16.05.2016 року в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Ясінська К.М. в судове засідання не з'явилась, 19.04.2016 року надала до суду письмові заперечення, в яких просила відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що 1/2 частина квартири АДРЕСА_3 не належить ОСОБА_4, відсутні підтверджуючі документи про право власності, а тому відсутні підстави для передачі арештованого майна на реалізацію. Державний виконавець Ясінська К.М. також просила справу розглядати без її участі.

Зацікавлена особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив.

Суд, вислухавши представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 04.06.2010 року Подільським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист по справі №2П-450/06 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди в розмірі 46 061 гривня 50 копійок (а.с.41-42-копія виконавчого листа).

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 09.10.2012 року відкрито виконавче провадження ВП №34609713 з виконання вищевказаного виконавчого листа (а.с. 43-копія постанови).

Державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві були направлені запити до БТІ м. Києва, ДАІ м. Києва, Головного управління земельних ресурсів КМДА 09.10.2012 року, 15.10.2012 року, 24.10.2012 року, 28.11.2012 року, 30.11.2012 року, 07.03.2013 року, 15.03.2013 року, 03.03.2015 року щодо надання інформації з приводу наявності у боржника майна.

Однак, з наданих державним виконавцем матеріалів виконавчого провадження вбачається, що відомості про наявність майна у ОСОБА_4 відсутні.

15.02.2013 року начальник ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Опальченко В.О. звернувся до Подільського районного суду м. Києва з поданням про визначення частки ОСОБА_4 у спільному майні подружжя - квартирі АДРЕСА_2 (а.с.75-77-копія подання).

23.04.2013 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва в задоволенні подання було відмовлено (а.с.94-95).

Ухвалою від 02.07.2013 року Апеляційного суду м. Києва скасовано ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 23.04.2013 року, подання начальника ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Опальченка В.О. про визначення частки ОСОБА_4 у майні задоволено, визначено, що частка ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_2 становить 1/2 частину цієї квартири (а.с.96-99).

11.12.2013 року постановою державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 (а.с.109).

29.01.2014 року державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві складено акт опису і арешту майна - квартири АДРЕСА_2 (а.с.105-108).

17.01.2015 року до ВДВС надійшла заява від ОСОБА_4, в якій він повідомив про наявність у нього майна - житлового будинку та земельної ділянки площею 0,25 га по АДРЕСА_1 на які він просить звернути стягнення в першу чергу (а.с.139).

З наданої державним виконавцем копії виконавчого провадження (а.с.33-161) вбачається, що в процесі виконавчих дій ДВС у Подільському РУЮ у м. Києві не виявленого іншого майна, крім вказаних вище частини квартири, будинку і земельної ділянки. Також вбачається, що з січня 2015 року виконавчі дії з приводу виконання вказаного вище виконавчого документу не проводяться.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Частиною 5 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

У відповідності до ч.6 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Положеннями ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. У разі звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення чи земельну ділянку державний виконавець подає запит до відповідних місцевих органів, що здійснюють реєстрацію та облік майна, про належність такого майна боржнику на праві власності, а також перевіряє, чи не перебуває це майно під арештом. Після надходження документального підтвердження належності боржнику на праві власності будинку чи іншого нерухомого майна державний виконавець накладає на них арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідних реєстрів в установленому законодавством порядку. Про накладення арешту на будинок чи інше нерухоме майно, заставлене третім особам, державний виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі відсутності документів, що характеризують об'єкт нерухомості, у зв'язку з чим його неможливо підготувати до реалізації, виготовлення таких документів здійснюється у встановленому порядку за рахунок коштів стягувача. У разі якщо стягувач у двадцятиденний строк з дня одержання відповідного повідомлення державного виконавця не авансує витрати, пов'язані з підготовкою документів, що характеризують об'єкт нерухомості, арешт з нього знімається.

Згідно з ч.1 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Крім того, відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 2 ст.387 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи викладене вище, судом встановлено, що державним виконавцем виявлено нерухоме майно боржника - 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 та житловий будинок і земельна ділянка площею 0,25 га по АДРЕСА_4

Однак, з січня 2015 року державним виконавцем виконавчі дії не проводяться.

За таких обставин суд вважає, що має місце бездіяльність державного виконавця, яка має бути визнана неправомірною,

Щодо зобов'язання державного виконавця провести виконавчі дії, що стосуються підготовки прилюдних торгів та передачі арештованого майна - 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 на реалізацію, то в цій частині скарга наразі задоволена бути не може, оскільки черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Однак, зважаючи на те, що за наявності нерухомого майна боржника, державним виконавцем виконавчі дії не проводяться, його слід зобов'язати вчинити дії щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника відповідно до ст.63 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі наведеного, ст.ст. 383, 387 ЦПК України, ст.ст. 11, 32, 52, 63, 82 Закону України «Про виконавче провадження»,

суд

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Ясінської Катерини Михайлівни з примусового виконання виконавчого листа №2п-450/06, виданого Подільським районним судом м. Києва 04.06.2010 року, та зобов'язати державного виконавця вчинити дії щодо звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_7.

В іншій частині в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом п»яти днів з дня проголошення ухвали, а у разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяН. В. Неганова