Справа №487/4733/15-ц 20.04.2016 20.04.2016 20.04.2016
Провадження №22-ц/784/123/16
Справа № 487/4733/15ц
Провадження № 22ц/784/123/16 Головуючий у 1-ї інстанції Карташева Т.А.
Категорія 47 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 квітня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Локтіонової О.В., Колосовського С.Ю.,

із секретарем: Лівшенком О.С.,

за участю: представника позивачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 і ОСОБА_4

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2015 року

за їх позовом

до ОСОБА_5

про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6 і ОСОБА_5 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Миколаїв вул. 8 Березня, 10-а.

В обґрунтування позову посилалися на те, що ним на праві власності належить по 34/100 часток жилого будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд №10-а по вул. 8 Березня в м. Миколаєві.

Відповідачі є співвласниками вказаного будинку, для обслуговування якого в користування сторін виділена земельна ділянка, та ним належить 32/100 його часток.

На сьогоднішній день сторони не можуть визначитися з порядком користування земельною ділянкою, що є підставою для його встановлення у судовому порядку.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права, просив рішення суду скасувати з ухваленням нового, яким позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 20 квітня 2016 року провадження у справі в частині позову ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до ОСОБА_6 закрито.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції керувався необґрунтованістю позовних вимог ОСОБА_3 і ОСОБА_4, а саме: відсутністю даних про відведення земельної ділянки у користування сторін, та підстав для встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до геодезичної зйомки, що може призвести до порушення прав інших співвласників, а також не проведенням судової експертизи для розробки варіантів користування земельною ділянкою, яка у випадку вирішення такого спору, є обовязковою.

Проте, з такими висновками суду повністю погодитися не можна.

З матеріалів справи убачається, що рішенням виконкому Миколаївської міської ради депутатів трудящих від 23 березня 1958 року №535/42 ОСОБА_7 під індивідуальну забудову житлового будинку виділена земельна ділянка площею 300кв.м., та їй присвоєна адреса: місто Миколаїв, вулиця 8-го Березня, 10а.

В подальшому за цією адресою ОСОБА_7 побудував ціле домоволодіння, яке складалося з одного житлового будинку з крильцем, сараю та інших споруд, та 15 грудня 1960 року подарував його ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Потім, 4 листопада 1965 року нові власники ОСОБА_8 і ОСОБА_9 здійснили відчуження 32/100 частини житлового будинку на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_5, передав в реальне користування останніх частину житлового будинку в літ. А-1, яка складалася з двох житлових кімнат літ.1-4,1-5, житловою площею 21,4кв.м..

10 липня 1992 року ОСОБА_6 помер, та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді належної йому частини житлового будинку, яку за фактом спільного проживання та вступу у володіння і користування спадковим майном прийняли відповідачка ОСОБА_5 та донька померлого ОСОБА_10, але належним способом своє право на спадщину не оформили.

У 2003 році позивачки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 оформили право власності у порядку спадкування по закону, після смерті своїх батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, внаслідок чого кожній з них належить по 34/100 часток житлового будинку, розташованого по вул. 8 Березня, 10а в м. Миколаєві.

Отже, учасником спору про визначення порядку користування земельною ділянкою, як особи, прав якої стосується судове рішення, є інша заінтересована особа, яка прийняла спадщину, після смерті співвласника домоволодіння ОСОБА_6.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, і не зясував усі істотні обставини справи. Не залучив до участі у цивільної справі усіх заінтересованих осіб в якості співвідповідачів, чим порушив їх інтереси.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що угод щодо порядку користування земельною ділянкою, на якій розташовано житловий будинок, між співвласниками не укладалося, але між ними сформувався реальний порядок користування, внаслідок чого ділянка була поділена шляхом влаштування забору, що встановлено при огляді земельної ділянки судовим експертом.

Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи від 29 березня 2016року №125-012 експертом запропоновано один варіант встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою у відповідності до порядку, який склався між співвласниками, та який призведе до зменшення частки, право на яку мала померла особа та відповідачка ОСОБА_5. Інші варіанти експертом не були розроблені, у звязку із щільністю забудови.

Таким чином, не встановлення дійсних учасників спору та вирішення питання про права та обовязки особи, яку не було залучено до участі у справі, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Виходячи зі змісту статті 303 ЦПК України, згідно з якою апеляційна інстанція перевіряє законність і обґрунтованість рішення в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд не має повноважень залучати до участі у справі осіб, яких не було залучено при розгляді справи місцевим судом та вирішувати спір як суд першої інстанції, а також виділяти земельну ділянку тільки у користування позивачок, що призведе до збільшення їх частки, та порушення права користування земельною ділянкою інших співвласників житлового будинку.

Одночасно з цим, висновки суду першої інстанції щодо вирішення спору по суті є передчасними, так як заявлені позивачами не до усіх належних відповідачів, а тому вирішені бути не можуть.

При цьому відмова в позові у заявлених правовідносинах не позбавляє позивачок права на звернення до суду з позовом до належних відповідачів.

Враховуючи викладене, рішення суду підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 20 листопада 2015 року в частині відмови у задоволенні позову предявленого до ОСОБА_5 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення порядку користування земельною ділянкою - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча

Судді