Справа №173/193/16-ц
Провадження №2/173/258/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Пушкарівської сільської ради про визнання батьківства та внесення змін про батька до актового запису про народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження до відповідача відділу державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Пушкарівської сільської ради, згідно якого просить визнати його батьком неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, внести зміни до актового запису про народження дитини, вказавши його батьком та змінити сину прізвище та по батькові посилаючись на наступне: в період з 1997 року по 1999 рік він зустрічався з ОСОБА_3. Вони кохали одне одного та мали близькі стосунки

30.06.1999 року ОСОБА_3, народила їхнього сина. про що в книзі реєстрації народжень Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 03 серпня 1999 року був зроблений відповідний актовий запис за № 13. В свідоцтві про народження сина ОСОБА_2Г,, в розділі «батько» записаний «Безносюк Григорій Григорович».

Реєстрацією дитини займалась ОСОБА_3І, а через те, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі в свідоцтві про народження дитини відомості про батька записані зі слів матері у відповідності до ст. 55 КпШС Української РСР ( нині ст. 135 СК України), що підтверджується довідкою № 13 від 03.08.1999 року, виданою Пушкарівською сільською радою.

07.01.2016 року ОСОБА_3, померла.

Коли він звернувся до Верхньодніпровського відділу РАЦС аби внести зміни до актового запису про батька дитини йому було роз»яснино зміст ч. 2 ст. 125 СК України, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснив, що він завжди визнавав свого сина. Коли ОСОБА_2 народився він прийшов до його матері та пропонував узаконити дитину подавши заяву, щоб його записали батьком дитини. Але батьки ОСОБА_3, були категорично проти цього. І ОСОБА_3І,. не погодилась з його пропозицію. Потім він виїхав до Росії. Але він завжди допомагав ОСОБА_2. Приїздив та відвідував його. Пересилав кошти на утримання сина. Приймав участь у підготовці його до школи, завжди вітав з днем народження, іншими святами та надсилав подарунки і кошти на його утримання. На даний час батьки ОСОБА_3І,. померли і мати його сина також померла. Він бажає піклуватись про сина та офіційно за документами бути його батьком. Також просить змінити прізвище сина на «Блікян», а по батькові на «Гришаєвич»

Відповідач представник відділу реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області в судове засідання не з»явився подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Заперечень проти задоволення позовних вимог не надав

Третя особа, представник органу опіки та піклування Пушкарівської сільської ради в судове засідання не зявився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, з»ясувавши думку дитини, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено, що в період з 1997 року по 1999 рік позивач зустрічався з ОСОБА_3. Вони кохали одне одного та мали близькі стосунки.

30.06.1999 року ОСОБА_3, народила сина, про що в книзі реєстрації народжень Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 03 серпня 1999 року був зроблений відповідний актовий запис за № 13. В свідоцтві про народження сина ОСОБА_2, в розділі «батько» записаний «Безносюк Григорій Григорович».

Реєстрацією дитини займалась ОСОБА_3І, а через те, що вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі з позивачем в свідоцтві про народження дитини відомості про батька записані зі слів матері у відповідності до ст. 55 КпШС Української РСР ( нині ст. 135 СК України), що підтверджується довідкою № 13 від 03.08.1999 року, виданою Пушкарівською сільською радою.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров»я про народження дружиною дитини

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається:

1.за заявою матері та батька дитини;

2.за рішенням суду.

Судом встановлено, що на даний час мати дитини померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Тому позивач не має можливості подати спільну заяву з матір»ю дитини про визнання батьківства.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін,, та інших обставин, які мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Позивач ОСОБА_1, визнає своє батьківство стосовно дитини ОСОБА_2

Проте, крім визнання даних обставин позивачем. факт батьківства позивача стосовно дитини ОСОБА_2, підтверджується і іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так із показань свідка ОСОБА_4, в судовому засіданні встановлено, що вона проживала по сусідству з ОСОБА_3І,. по вул. Дімітрова в м. Верхньодніпровську. Так як в неї дитина приблизно одного віку з ОСОБА_2, вона з ОСОБА_3І,. часто гуляли разом з дітьми. Ходили одне до одного в гості та взагалі підтримували дружні стосунки. ОСОБА_3І,. говорила їй, що у ОСОБА_2 є батько та називала батьком позивача, але казала, що вони разом не проживають. Також ОСОБА_3І,. розповідала їй , що позивач визнає своє батьківство, допомагає їй матеріально. В 2006 році позивач приїхав до ОСОБА_3, та до сина. Позивач ставився до дитини як до свого сина, гуляв з ним, допомагав матеріально. Дуже часто телефонував. Телефонні розмови часто відбувались в її присутності. ОСОБА_3І,. показувала їй фотографії позивача разом з ОСОБА_2 та говорила, що це батько ОСОБА_5. тому в неї не виникало і не викає сумнівів, що позивач є батьком ОСОБА_2.

Аналогічні показання в судовому засіданні дав свідок ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_7, в судовому засіданні пояснив, що він є родичем позивача. В 1998-1999 році ОСОБА_1. проживав в м. Верхньодніпровську. В цей час він зустрічався з ОСОБА_3 разом вони приходили до нього в гості, зустрічали свято ОСОБА_8 на березі річки Дніпро. Потім ОСОБА_1А,. працював в м. Москва. ОСОБА_1, знав про те, що в нього народився син. Він визнавав цю дитину та бажав бути записаним його батьком. Проте, батьки ОСОБА_3І,. цього не допустили та взагалі перешкоджали його зустрічам з дитиною. Але ОСОБА_1. завжди визнавав ОСОБА_2 своїм сином, приїздив до нього, завжди надавав матеріальну допомогу на його утримання, часто телефонував. Жодного разу ОСОБА_1А,. не висловлював сумнівів щодо свого батьківства відносно ОСОБА_2. Крім того він знав позивача в дитинстві та в юності і може з упевненістю сказати, що ОСОБА_2 зовні дуже схожий з позивачем в дитинстві. Тому в нього також немає будь-яких сумнівів щодо його батьківства.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що він знає позивача як свого батька, спілкується з ним та бажає, щоб позивач був записаний його батьком, а також, щоб йому було змінено прізвище та по батькові.

Тому оцінюючи всі досліджені в судовому засіданні докази в сукупності суд вважає доведеним факт наявності кровного споріднення між позивачем та дитиною ОСОБА_2

Відповідно до ч. 2 ст. 129 СК України до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналась або могла дізнатись про своє батьківство

Відповідно до ч. 2 ст. 20 СК України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим кодексом.

Відповідно до п. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони, зробленою до винесення ним рішення.

Так як в судовому засіданні жодна із сторін не заявила про застосування позовної давності щодо правовідносин, що виникли, суд не може її застосувати за власної ініціативи та за даних обставин відмовити у задоволенні позовних вимог, так як факт батьківства позивача знайшов своє підтвердження при розгляді справи. Крім того судом встановлено, що позивач з самого народження дитини виявляв бажання в добровільному порядку бути записаним батьком дитини. Але цьому перешкоджали батьки матері дитини.

Виходячи з вищевикладеного та оцінюючи всі надані судові докази в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Та внести зміни до актового запису № 13 від 03 серпня 1999 року, внесених Пушкарівською сільською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про народження дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, вказавши батьком дитини: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 Грузія, громадянина України , зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відомості про матір залишити без змін.

Змінити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 прізвище: «Безносюк» на «Блікян», по батькові «Григорович» на «Гришайович»

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 за позовом до відділу реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Пушкарівської сільської ради про визнання батьківства та внесення змін про батька до актового запису про народження дитини задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, Грузія, громадянина України, батьком дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3

Внести зміни до актового запису № 13 від 03 серпня 1999 року, внесених Пушкарівською сільською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про народження дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, вказавши батьком дитини: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, Грузія, громадянина України , зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. Відомості про матір залишити без змін.

Змінити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 прізвище: «Безносюк» на «Блікян», по батькові «Григорович» на «Гришайович», ім»я залишити без змін

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга не подавалась. У випадку подання апеляційної скарги, рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо рішення не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.