Справа № 289/299/16-ц
Номер провадження 2/289/341/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2016 року м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Сіренко Н.С.,

при секретарі Шубі В.М.,

за участі позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

10.02.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою до відповідача ОСОБА_4 посилаючись на те, що з 20.05.2006 року вони перебувають в шлюбі, під час якого народилося двоє малолітніх дітей : донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначила, що з відповідачем останнім часом вони припинили шлюбні відносини, відповідач проживає з іншою жінкою в зв'язку з чим став нехтувати сім'єю. Примирення між ними бути не може, позивач зазначає, що примушення до збереження шлюбних відносин є порушенням її права на свободу та особисту недоторканість.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали та просять їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні від імені свого довірителя надав клопотання про задоволення пред'явленого позивачем позову щодо розірвання шлюбу, а у стягненні судового збору з ОСОБА_4 відмовити, так як відповідач як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Суд, заслухавши пояснення сторін, прийшов до наступного.

У відповідності до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 20.05.2006 року. Під час шлюбу у сторін народилися двоє дітей : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Шлюбні відносини між сторонами припинені, примирення між сторонами не можливе.

Стаття 24 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України.

Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Таким чином, судом встановлено, що сторони не перебувають у фактичних шлюбних стосунках, мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня.

Отже, проаналізувавши зазначені вимоги закону, взявши до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо твердження представником відповідача про звільнення ОСОБА_4 від сплати судових витрат так як останній являється учасником бойових дій АТО суд вважає їх безпідставними виходячи із наступного.

Згідно п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав.

У відповідності до ст.22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветерани війни та особи, на яких поширюється чинність цього Закону, звільняються від плати за оформлення документів, юридичні консультації, а також від судових витрат, пов'язаних з розглядом питань щодо їх соціального захисту.

Враховуючи обставини справи та вимоги чинного законодавства, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати.

Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на правову допомогу.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем при подачі позову сплачено судовий збір в сумі 551,20 гривень (а.с.1).

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Повноваження представника позивача адвоката ОСОБА_2 підтвердженні договором про надання правової допомоги від 18.03.2016 року, квитанцією про сплату послуг у сумі 900 грн. (а.с.35-37, 47).

Згідно ст.1 Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2016 року дорівнює 1378 грн.

Згідно журналу судового засідання ОСОБА_2 приймала участь в судовому засіданні 30.03.2016 року з 15.43 до 16.16 години, та 22.04.2016 року з 14.57 до 15.23 години. Таким чином суд вважає, що компенсацію витрат за правову допомогу треба стягнути у вказаному розмірі 900 грн., ця сума не перевищує граничних розмірів, встановлених законом, і підлягає відшкодуванню позивачу зі сторони відповідача.

Враховуючи викладене, та на підставі ст.ст. 24, 112, 113, 115 СК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб міжОСОБА_4 та ОСОБА_1, зареєстрований 20.05.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №36 - розірвати.

Залишити позивачеві після розірвання шлюбу прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, і.н. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, і.н.НОМЕР_2 - судові витрати у розмірі 1451 грн. 20 коп.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом І0 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25.04.2016 року.

Суддя Н.С.Сіренко