Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретар РЕПЕТА К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в спільному майні

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить ухвалити рішення про припинення права її мачухи ОСОБА_2 на 1/3 частку квартири №1 на вул. Івасюка, 46 у смт. Брюховичі м. Львова; визнати за позивачкою право власності на 1/3 частку цієї квартири та виплатити відповідачці 79 480,00 грн. грошової компенсації.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 08.05.2003р. помер її батько ОСОБА_3, якому належала однокімнатна квартира №1 на вул. Івасюка, 46 у смт. Брюховичі м. Львова площею 33кв.м, яка складається з кімнати площею 19,9кв.м, кухні площею 11,4кв.м, тамбура площею 1,7кв.м. Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася із зазначеної квартири. Його спадкоємцями першої черги за законом є позивачка і її брат, який відмовився від спадщини на її користь, та мачуха ОСОБА_2 На даний момент 2/3 вищевказаної квартири належать позивачці згідно рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05.07.2007 року. 1/3 вищевказаної квартири належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого 27.07.2012 року Третьою львівською державною нотаріальною конторою і зареєстрованого у ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 08.08.2012 року за реєстраційним № 3500391. Відповідачка в даній квартирі не проживає, нею не користується та не сплачує обовязкові платежі по утриманню даної квартири. Позивачка неодноразово пропонувала відповідачці виплатити грошима вартість її частки в квартирі. При цьому виходила з того, що спірна квартира є однокімнатною і не може бути поділеною, а частка її мачухи в ній є незначною і не може бути виділена в натурі. Окрім того відповідачка проживає окремо у квартирі АДРЕСА_1 і не має потреби в житлі. Сукупність зазначених обставин у відповідності з ч.1 ст. 365 ЦК України є підставою для припинення права ОСОБА_2 на частку у спільній квартирі за рішенням суду. Грошову суму, необхідну для виплати відповідачці вартості її частки у спірній квартирі, вона внесла на депозитний рахунок суду.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, давши пояснення аналогічні тим, що викладені у поданому до суду позові. Уточив, що відповідно до Звіту про оцінку, проведеного субєктом оціночної діяльності ОСОБА_5, станом на 13.01.2016р. вартість частки відповідачки у квартирі становить 78441грн. Ця сума пропонується відповідачці в якості компенсації вартості її частки. Просить позов задовольнити з врахуванням Звіту про оцінку.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні проти виділення часки у квартирі з виплатою грошової компенсації не заперечила, проте зазначила, що сума компенсації є на її думку заниженою. Вважає, що має право на отримання такої компенсації в більшому розмірі. Від запропонованого судом проведення експертизи відмовилася.

Заслухавши пояснення сторін по справі, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та може звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав. Способом захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання судом цього права.

Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05.03.2007р. ОСОБА_1 є власником 2/3 квартири АДРЕСА_2 м. Львова.

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину, виданого 27.07.2012 року Третьою львівською державною нотаріальною конторою і зареєстрованого у ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 08.08.2012 року за реєстраційним №3500391, ОСОБА_2 є власником 1/3 вищезазначеної квартири.

Спірна квартира має площу 33кв.м і складається з кімнати площею 19,9кв.м, кухні площею 11,4кв.м, тамбура площею 1,7кв.м.

Згідно звіту про оцінку квартири № 1 на вул. Івасюка, 46 у смт. Брюховичі м. Львова, проведеного субєктом оціночної діяльності ОСОБА_5, станом на 13.01.2016р. ринкова вартість 1/3 зазначеної квартири встановить 78 441,00 грн.

Відповідачка вважає таку вартість заниженою, проте на пропозицію суду іншої оцінки спірної квартири та її частки не надала. В судовому засіданні відповідачка відмовилася від пропозиції призначення судової судом експертизи щодо визначення вартості частки у квартирі.

Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

За загальними положеннями ЦПК України обовязок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

За змістом ст.ст.316,317 ЦК України право власності передбачає право володіння, користування та розпорядження з боку власника своїм майном.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 365 ЦК України встановлено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Судом встановлено, що частка відповідачки є незначною (1/3) і складає 11кв.м. Спірна квартира є однокімнатною, фактично неподільною, у звязку з чим спільне володіння та користування нею є неможливим; припинення права відповідачки на частку не завдасть їй шкоди, оскільки вона проживає за адресою: м. Львів. вул. Драгана, 8/67. Встановлено, що відповідачка зареєстрована за адресою: м. Львів смт. Брюховичі, вул. Івасюка, 46/6. Однак за цією адресою вона фактично постійно не проживає, що нею підтверджено в судовому засіданні. Витрат на утримання квартири відповідачка не здійснює, газопостачання квартири припинено з 1995р.

Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Таким чином є підстави для припинення права власності відповідачки на 1/3 частку спірної квартири з виплатою їй за рахунок позивачки 78 441,00грн. компенсації вартості цієї частки

ОСОБА_1 на депозит на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України у Львівській області № 0757 по квитанції №94 від 23.03.2016р. внесено суму 78441грн.

У звязку з припинення права власності відповідачки на 1/3 частку квартири за позивачкою слід визнати право власності на цю 1/3 частку квартири.

Згідно ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову з відповідачки підлягає стягненню в користь позивачки судовий збір 784,41 грн.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.8,10,11,57,58,60,88,209,212,213,215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/3 частини квартири №1 на вул.Івасюка,46 в смт. Брюховичі, належної ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.07.2012р. №2-693, виданого Третьою Львівською державною нотаріальною конторою, в сумі 78441грн., яка внесена на депозит на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України у Львівській області № 0757 по квитанції №94 від 23.03.2016р.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/3 частину квартири №1 на вул. Івасюка,46 в смт. Брюховичі з виплатою грошової компенсації.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири №1 на вул. Івасюка,46 в смт.Брюховичі.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 784 грн. 41коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_6