Справа № 367/8641/15-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.

з участю секретаря Григорян Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовом ОСОБА_1 до Ірпінської міської ради Київської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що її батьками були ОСОБА_2 та ОСОБА_3, крім неї є ще сестра ОСОБА_4 (дівоче прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_5, проте сімейне життя у батьків не склалося і шлюб між ними був розірваний. Її батько проживав разом зі своїм рідним братом ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_1, вони обоє в цій квартирі були зареєстрованими. Згідно рішення виконкому Ірпінської міської ради від 09.02.2010 року № 24/5 її батькові та його братові ОСОБА_6 була передана у спільну часткову власність зазначена квартира. На підставі цього рішення на них обох було видано свідоцтво про право власності на цю квартиру в рівних частках. Проте оригінал свідоцтва про право спільної часткової власності на цю квартиру на її батька та його рідного брата було втрачено, що унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.

Вказує, що 14.06.2014 року її батько раптово помер, не склавши за життя заповіту. У відповідності до ст. 1261 ЦК України вона та її рідна сестра ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги, у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк вона подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, а сестра ОСОБА_4 також у цей строк подала заяву про відмову від спадщини на її користь; таким чином вона мала право спадкувати належну батькові 1/2 частку цієї квартири. Проте, 17.05.2015 року раптово помер і рідний брат її батька ОСОБА_6, який також за життя не склав заповіту на випадок своєї смерті. Він не був одружений та не мав дітей. У відповідності до ст. 1262 ЦК України її батько як спадкоємець другої черги за умови його проживання спадкував би належну ОСОБА_6 1/2 частку квартири. Проте, оскільки її батько помер раніше, то у відповідності до ст. 1266 ЦК України вона як племінниця закликалась до спадкування належної ОСОБА_6 іншої 1/2 частки цієї квартири. Витягами з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 02.07.2015 року підтверджено родинний звязок її батька та померлого ОСОБА_6 їх батьками були ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Позивачка також вказує, що у встановлений законом шестимісячний строк після смерті рідного дядька ОСОБА_6 вона подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після його смерті, також її рідна сестра ОСОБА_4 відмовилась від прийняття спадщини після смерті дядька на її користь. Таким чином вона має право на цю квартиру як спадкове майно за законом, оскільки 1/2 частка належала її померлому батькові, а інша 1/2 частка належала рідному братові її батька (її дядькові) ОСОБА_6, який також помер. Проте, коли вона звернулася в Ірпінську міську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке належне ОСОБА_6, то їй в цьому було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючих документів на вказану квартиру, що є підставою для звернення до суду про визнання за нею право власності у відповідності до ст. 393 ЦК України. Згідно оцінки спеціаліста-фізичної особи загальна ринкова вартість квартири АДРЕСА_2 становить 469 868,0 гривень.

В звязку із викладеними обставинами позивачка просила визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3 вартістю 469 868,0 гривень як спадкове майно за законом після спадкодавця її батька ОСОБА_2, яка настала 14.06.2014 року в селищі Ворзель Київської області, а також після смерті рідного брата її батька (її дядька) спадкодавця ОСОБА_6, смерть якого настала 17.05.2015 року в м. Буча Київської області.

В судове засідання позивачка ОСОБА_9 та її представник не зявилися, позивачка надала суду письмову заяву, в якій зазначала, що у звязку з важким матеріальним станом ні вона, ні її представник вже не зможуть прибути на судове засідання на 29.03.2016 року, а тому просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю та одночасно з ухваленням судового рішення просить також стягнути з відповідача на її користь вартість сплаченого судового збору.

Представник відповідача - Ірпінської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду листа, в якому просив розглядати справу в його відсутність та повідомити його про прийняте рішення по справі, а також зазначив, що Ірпінська міська рада, відповідач по справі, не має заперечень проти позову у випадку визнання судом наданих позивачем доказів достатніми для задоволення позову.

В звязку із цим суд, враховуючи письмові заяви позивача, представника відповідача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні встановлено, що 14 червня 2014 року помер ОСОБА_2, за життя він заповіту не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому за життя майно. Спадкоємцями першої черги за законом є донька померлого ОСОБА_1, яка 22 липня 2014 року звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті померлого батька ОСОБА_2 та донька померлого ОСОБА_4, яка 22.07.2014 року звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 на користь дочки померлого ОСОБА_1. У звязку із цим в Ірпінській міській державній нотаріальній конторі Київської області була заведена спадкова справа № 229/2014 р. до майна померлого 14 червня 2014 року ОСОБА_2.

Встановлено, що 17 травня 2015 року помер ОСОБА_6, за життя він заповіту не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому за життя майно. Спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 не встановлено. Племінниця померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_1 14.07.2015 року звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті померлого дядька ОСОБА_6, як донька померлого брата ОСОБА_6 ОСОБА_2, який помер 14.06.2014 року. ОСОБА_4, як племінниця померлого ОСОБА_6 14.07.2015 року звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті дядька ОСОБА_10, як донька померлого брата ОСОБА_6 -ОСОБА_2, який помер 14.06.2014 року на користь племінниці померлого ОСОБА_1. У звязку із цим в Ірпінській міській державній нотаріальній конторі Київської області була заведена спадкова справа № 249/2015 р. до майна померлого 17 травня 2015 року ОСОБА_6.

В судовому засіданні встановлено, що згідно п. 1.3 рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 09.02.2010 року № 24/5 Про передачу квартир (будинків) у власність громадян передано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (склад сімї 2 особи) безоплатно в спільну часткову власність в рівних частках 3-кімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_4. Згідно архівної довідки від 16.01.2015 року № 19, виданої КП КОР Північне бюро технічної інвентаризації на запит Ірпінської міської державної нотаріальної контори № 38/02-14 від 15 січня 2015 року згідно матеріалів архівної справи станом на 31 грудня 2012 року право власності на обєкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_5 зареєстровано на праві спільної часткової власності за ОСОБА_6 та ОСОБА_2 по 1/2 частині на підставі свідоцтва про право власності № 4, виданого 17 лютого 2010 року виконавчим комітетом Ірпінської міської ради згідно розпорядження № 24/5 від 09 лютого 2010 року; дата реєстрації 20.04.2010 року; реєстровий № 532, книга 49-158; реєстраційний номер в РПВН 30230120.

Встановлено, що згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Ірпінської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 від 23.12.2015 року № 1652/02-31 відмовлено громадянину ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, представнику за довіреністю ОСОБА_1, посвідченої державним нотаріусом Долинської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 12 грудня 2014 року за реєстровим № 1245 у видачі йому на ім.я ОСОБА_1 Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою Україна, АДРЕСА_6, що залишилась після померлого 14 червня 2014 року ОСОБА_2, оскільки у представника спадкоємиці за законом ОСОБА_1 відсутнє на руках Свідоцтво про право власності № 4, видане Ірпінською міською радою 17 лютого 2010 року згідно з розпорядженням від 09 лютого 2010 року № 24/5. Також, з аналогічних підстав державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 відмовлено громадянину ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, представнику за довіреністю ОСОБА_1, посвідченої державним нотаріусом Долинської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 12 грудня 2014 року за реєстровим № 1245 у видачі йому на ім.я ОСОБА_1 Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою Україна, АДРЕСА_6, що залишилась після померлого 17 травня 2015 року ОСОБА_6, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Ірпінської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 від 23.12.2015 року № 1653/02-31.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 були рідними братами, що підтверджується Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 02 липня 2015 року, виданих відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області.

Згідно Звіту про оцінку майна житлового приміщення (трьохкімнатна квартира), розташованого за адресою АДРЕСА_7, виконаного ФОП ОСОБА_14 станом на 12 травня 2015 року вартість зазначеної квартири складає 469 868,0 гривень.

Наведені обставини підтверджуються копіями свідоцтва про народження, паспортів, про смерть, спадкової справи № 229/2014 року до майна померлого 14 червня 2014 року ОСОБА_2, спадкової справи № 249/2015 до майна померлого 17 травня 2015 року ОСОБА_6, іншими матеріалами справи.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

У відповідності до ч.3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини..

У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

У відповідності до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що за життя ОСОБА_2 та ОСОБА_6 належали по 1/2 частині квартири № 20, що знаходиться за адресою Київська область, місто Ірпінь, вулиця Миру, 4-а.

Оскільки позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті свого батька ОСОБА_2, який помер 14 червня 2014 року та після смерті свого дядька ОСОБА_6, який помер 17 травня 2015 року, інший спадкоємець за законом ОСОБА_4 відмовилась у встановленому законом порядку від прийняття спадщини після їх смерті на користь ОСОБА_1, суд вважає, що є підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на вищезазначену квартиру № 20, що знаходиться за адресою Київська область, місто Ірпінь, вулиця Миру, 4-а, а саме на 1/2 частину цієї квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 14 червня 2014 року та на 1/2 частину цієї квартири після смерті рідного дядька ОСОБА_6, який помер 17 травня 2015 року.

Таким чином суд задовольняє заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

При цьому, суд, виходячи із положень ст. 88 ЦПК України, вважає, що із відповідача Ірпінської міської ради Київської області на користь позивача слід стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по даній справі у розмірі 4 700,0 гривень.

На підставі ст. ст. 1216-1222, 1261-1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 60, 61, 88, 212, 214, 215, 218 ЦПК України суд:

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на квартиру № 20, що знаходиться за адресою Київська область, місто Ірпінь, вулиця Миру, 4-а вартістю 469 868,0 гривень, а саме на 1/2 частину квартири № 20, що знаходиться за адресою Київська область, місто Ірпінь, вулиця Миру, 4-а в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 14 червня 2014 року та на 1/2 частину квартири № 20, що знаходиться за адресою Київська область, місто Ірпінь, вулиця Миру, 4-а після смерті рідного дядька ОСОБА_6, який помер 17 травня 2015 року.

Стягнути з Ірпінської міської ради Київської області (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Шевченка, 2-а) на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судові витрати у розмірі 4 700,0 гривень (чотири тисячі сімсот гривень).

Копію рішення направити сторонам для відома.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_15