АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5694/2016 Головуючий в 1 інстанції - Сальникова Н.М.
Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, діючих у власних інтересах та в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УМК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні майном,-

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ «УМК» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської РДА м. Києва про усунення перешкод у користуванні майном - квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом виселення відповідачів.

В обґрунтування позову Товариство зазначало, що позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_2. ОСОБА_3 разом з членами його сім'ї проживає у спірному житловому приміщенні без належних правових підстав, чим створює ТОВ «УМК» перешкоди у здійсненні ним законного права користування та розпорядження квартирою. Посилаючись на викладене, Товариство просило задовольнити позов.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року позов задоволено.

Усунуто перешкоди у користуванні ТОВ «УМК» належним на праві власності майном - квартирою АДРЕСА_2 шляхом виселення ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_3

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_2, діючі у власних інтересах та в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача проти апеляційної скарги заперечувала, вважаючи рішення суду законним.

Відповідачі повторно в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В надісланій на адресу суду заяві представник відповідача ОСОБА_3 просив про відкладення справи у зв'язку з його зайнятістю в іншому судовому засідання. Разом з тим, суду не надано будь-яких доказів щодо поважності причин неявки представника відповідача у судове засідання, тому колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідачів та третьої особи.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 липня 2008 року між ТОВ «УМК» та ОСОБА_3 укладено попередній договір №451/ФО-31, за умовами якого сторони зобов'язувались в майбутньому протягом певного строку (у певний термін) укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 на умовах і в порядку, визначеному цим договором.

Сторони зобов'язувались укласти основний договір протягом 10 календарних днів з моменту отримання продавцем акту прийому будинку до експлуатації.

04 грудня 2012 року ТОВ «УМК» отримало Сертифікат серії КВ №8, відповідно до якого Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві засвідчила відповідність закінченого будівництвом об'єкта - житлового комплексу з об'єктами обслуговування населення на АДРЕСА_2. Зазначений сертифікат виданий на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації від 22 листопада 2012 року.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_2, належить на праві приватної власності ТОВ «УМК» (а.с.93).

Відповідно до ч.1, 3 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 09.12.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03.02.2016 р., у задоволенні основного позову ТОВ «УМК» до ОСОБА_3 про припинення правовідносин за попереднім договором та зустрічного позову ОСОБА_3 до ТОВ «УМК» про зобов'язання укласти договір - відмовлено.

Вказаним рішенням було встановлено, що ТОВ «УМК» 03 червня 2015 року отримало правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_2, й на момент розгляду справи у вказаній квартирі проживають ОСОБА_3, його дружина ОСОБА_2 та їх неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_3

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Як видно зі справи, відповідачі та їх неповнолітні діти на даний час проживають у спірній квартирі, не маючи будь-яких документів, які б свідчили про наявність правових підстав для користування квартирою, чим перешкоджають ТОВ «УМК», як власнику спірного житлового приміщення, у здійсненні його законного права користування і розпорядження майном, що належить позивачу на праві власності.

Суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку й прийшов до правильного висновку про те, що відповідачі неправомірно проживають в квартирі, яка належить позивачу на праві приватної власності, чим чинять Товариству перешкоди в користуванні та володінні спірною квартирою та порушують його право власності, а тому суд обґрунтовано задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги про те, що між сторонами фактично склались відносини найму, так як до оформлення права власності на квартиру відповідачі вселилися в неї зі згоди Товариства й сплачували рахунки за користування житлово-комунальними послугами, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи й не ґрунтуються на законі.

Факт сплати відповідачами рахунків за надані житлово-комунальні послуги не є підставою для скасування законного та справедливого судового рішення.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, діючих у власних інтересах та в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4, - відхилити

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: Судді: