Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 48 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Заполовського В.Й., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Богунського районного суду м. Житомира від 16 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3, про встановлення факту проживання однією сімєю та поділ спільного сумісного майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 1993 року й до 7 жовтня 2008 року проживала в з відповідачем однією сімєю та протягом вказаного періоду ними за спільні кошти було придбане наступне майно : житловий будинок №6 по провулку Третьому Індустріальному в м. Житомирі; земельну ділянку площею 0,060 га, яка розташована за вказаною адресою та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку; автомобіль FORD TRANZIT CONNEKT, кузов № НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2; причіп KNOTT 91-Н-5014, 2010 року випуску, шасі № Y8991Н000ААВ75025, державний номерний знак НОМЕР_3; риболовне річкове судно ЖТР 0184К.

Позивачка зазначає, що право власності на вказане майно зареєстроване на імя відповідача, який на даний час володіє ним та перешкоджає їй користуватись житловим будинком, земельною ділянкою, транспортними засобами та річковим судном.

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_2 просила визнати дане майно обєктами спільної сумісної власності подружжя, а також визнати за кожним право власності на ? частину вказаного нерухомого майна та поділити житловий будинок і земельну ділянку в натурі згідно з висновком судової будівельно-технічної та земельної-технічної експертизи.

Окрім того, просила визначити належні їй частки у праві власності на автомобіль, причіп та річкове судно у розмірі 2/3 ідеальних частин, залишивши дане рухоме майно у власності відповідача, та стягнути з нього вартість зазначених часток.

Також просила суд вселити її та дочку ОСОБА_4 у спірний житловий будинок.

6 січня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на спірне майно.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 16 січня 2016 року заяву задоволено частково.

Накладено арешт на причіп KNOTT 91-Н-5014, 2010 року випуску, шасі №Y8991Н000ААВ75025, державний номерний знак НОМЕР_3; прогулянкове судно моделі «Крим», номер корпусу №5579, 1974 року випуску, двигун «Вихрь» №СВЗ1Б0973, реєстраційний номер «ЖТР-0184-К», яке зареєстроване Житомирським регіональним управлінням Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті на імя ОСОБА_1; житловий будинок №6 та господарські будівлі по провулку 3-му Індустріальному в м. Житомирі.

В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу в частині накладення арешту на майно та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2

Зокрема, вказує на ту обставину, що суд належним чином не повідомив його про час та місце розгляду заяви про забезпечення позову.

Окрім того, справа перебувала у провадженні судді Слюсарчук Н.Ф., однак заява про забезпечення позову розглянута іншим суддею. Не переконавшись у достовірності доказів, суд наклав арешт на майно, яке йому на даний час вже не належить.

Також зазначає, що після накладення арешту на майно позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали апеляційну скаргу та пояснили, що вказана позовна заява ОСОБА_2 визнана неподаною та повернута позивачці.

На думку ОСОБА_2, апеляційна скарга є безпідставною, оскільки відповідач намагається здійснити відчуження спірного майна з метою уникнення його поділу в судовому порядку.

Представник позивачки в судовому засіданні не визнала апеляційну скаргу, зазначивши, що після повернення позовної заяви ОСОБА_2 повторно звернулась до суду з даними вимогами та ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 24 березня 2016 року відкрито провадження у справі. За таких обставин, накладення арешту на спірне майно сприятиме захисту прав позивачки та надасть можливість в подальшому виконати рішення суду у разі задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

За правилами ч.ч.3,4 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже, вирішення питання про забезпечення позову можливе лише після відкриття провадження ( за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України) та здійснюється судом, у провадженні якого перебуває дана справа.

Матеріали справи свідчать, що автоматизованою системою документообігу для розгляду даної справи визначено суддю Богунського районного суду м. Житомира Слюсарчук Н.Ф.

Заява про забезпечення позову надійшла до суду 6 січня 2016 року та 16 січня 2016 року суддею Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцовим Д.В. постановлена ухвала про накладення арешту на майно.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Слюсарчук Н.Ф. від 25 січня 2016 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

1 березня 2016 року суддею постановлена ухвала про визнання позовної заяви неподаною та повернення її ОСОБА_2

Таким чином, заява про забезпечення позову розглянута суддею, у якого дана справа не перебувала у провадженні, що не узгоджується з вимогами ч.1 ст. 153 ЦПК.

В даному випадку спірні правовідносини не повязані із захистом права інтелектуальної власності, а тому заяву про забезпечення позову суд повинен був розглядати лише після відкриття провадження.

Отже, розглянувши заяву про забезпечення позову до відкриття провадження у справі, суд порушив вимоги ст.151 ЦПК України.

Вказані обставини свідчать про недотримання судом порядку, встановленого цивільним процесуальним законодавством для вирішення питання про забезпечення позову, що в силу вимог п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали та передачі питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Однак, враховуючи, що на даний час позовна заява повернута позивачці та справа №295/17494/15-ц не перебуває у провадженні Богунського районного суду м. Житомира, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 209,303,307,312,313,314,315,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді Богунського районного суду м. Житомира від 16 січня 2016 року скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: