Справа № 462/570/15 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/783/2072/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і ОСОБА_2,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю відповідача ОСОБА_3 і його представника ОСОБА_4; третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 21 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У січня 2015 року Залізнична районна адміністрація Львівськох міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: Львівська міська рада та ОСОБА_5, у якому просила суд зобовязати ОСОБА_3, власника квартири № 67 на вул.Городоцькій, 317 у м.Львові, демонтувати прибудову розміром 1,2 х 5,5 м на фундаменті, самочинно влаштовану на землях комунальної власності міста до згаданої квартири № 67 на вул.Городоцькій, 317 у м.Львові.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що відповідач ОСОБА_3 самочинно влаштував на землях комунальної власності міста, без отримання дозвільних документів Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, зазначену прибудову до квартири, в результаті чого розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 02.08.2013 року № 486 відповідача було зобовязано демонтувати таку прибудову, однак ОСОБА_3 такий демонтаж проведено не було (а.с. 3-4).

Не погоджуючись з вище згаданим позовом, відповідач ОСОБА_3 подав зустрічний позов, в якому, посилаючись на положення ч.1 ст.376, ч.2 ст.383 ЦК України, ст.ст. 100, 152 ЖК України, Правила утримання жилих приміщень та прибудинкових територій, просив визнати за ним право власності на реконструйовану квартиру № 67 на вул.Городоцькій, 317 у м.Львові загальною площею 33,8 кв.м. (а.с. 46-48; 69-71).

Оскаржуваним рішенням первісний позов Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради задоволено.

Зобовязано ОСОБА_3, власника квартири № 67 на вул.Городоцькій, 317 у м.Львові, демонтувати за власний кошт прибудову розміром 1,2х5,5 м на фундаменті, самочинно влаштовану на землях комунальної власності міста до квартири № 67 на вул.Городоцькій, 317 у м.Львові.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради 243,60 грн. судового збору.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Львівської міської ради та Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності на реконструйовану квартиру № 67 на вул.Городоцькій, 317 у м.Львові загальною площею 33,8 кв.м. відмовлено(а.с. 101-102).

Згадане рішення оскаржив ОСОБА_3

Апелянт просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради у задоволенні її позовних вимог, а його зустрічний позов задовольнити, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Стверджує, що судом не було враховано те, що самочинну добудову до квартири було здійснено до того, як він став власником цієї квартири.

Вважає, що Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради не наведено, а судом - не встановлено, зокрема, підстав для знесення самочинного будівництва, які зазначені у ч. 7 ст. 376 ЦК України, зокрема істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, чи істотного порушення будівельних норм і правил.

Стверджує, що його дії направлені на узаконення самовільно збудованого балкону, а знесення самочинного будівництва є крайньою мірою.

Вважає, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку (а.с. 106-109).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, його представника і третьої особи на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтею 376 ЦК України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (ч.1) і що у випадку, коли власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (ч.4).

Матеріалами справи стверджується, що розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 02.08.2013 року № 486 відповідача ОСОБА_3, як власника квартири № 67 на вул. Городоцькій, 317 у м. Львові, було зобовязано демонтувати прибудову розміром 1,2 х 5,5 м на фундаменті, самочинно влаштовану на землях комунальної власності міста до квартири № 67 на вул.Городоцькій, 317 у м.Львові(а.с. 5).

Вище згадане розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 02.08.2013 року № 486 ніким не оскаржувалося і є чинним.

Факт того, що спірна прибудова до квартири № 67 на вул.Городоцькій, 317 у м.Львовіє самочинним будівництвом, відповідачем визнається та не оспорюється.

Будь-яких доказів про права відповідача на земельну ділянку, на якій збудовано спірну прибудову, ним до суду подано не було.

Як стверджується матеріалами справи, власник земельної ділянки (Львівська міська рада та її територіальний орган - Залізнична районна адміністрація) заперечує проти визнання права власності на спірну прибудову (в складі квартири № 67 на вул.Городоцькій, 317 у м.Львові) за відповідачем власником згаданої квартири, а відтак (у відповідності до вище згаданої ч. 4 ст. 376 ЦК України) ця прибудова підлягає знесенню відповідачем або за його рахунок.

З урахуванням вище наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, яка не спростовує висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити та залишити рішення Залізничного районного суду міста Львова від 21 грудня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: