Провадження № 22-ц/779/606/2016
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.

суддів: Максюти І.О., Матківського Р.Й.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю: представника апелянта ОСОБА_2- ОСОБА_3

позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, - за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 23 грудня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом в якому просила розірвати шлюб з ОСОБА_2, неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з нею, стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 23.12.2015 року позов задоволено частково. Шлюб між сторонами, зареєстрований відділом ДРАЦС Івано-Франківського МРУЮ 09.02.2011 року, актовий запис №144 розірвано. Неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено на проживання з позивачем. Після розірвання шлюбу прізвище позивача на дошлюбне не змінено. Стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі по 900 грн., починаючи з 16.11.2015 року і проводити до досягнення ним повноліття. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат. Допущено негайне виконання рішення в межах стягнення з ОСОБА_2 суми платежу за один місяць у розмірі 900 грн.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 05.02.2016 року заяву представника ОСОБА_2 про перегляд та скасування заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі на рішення суду в частині розміру стягуваних аліментів представник ОСОБА_2 зазначає про неповне з'ясування судом обставин справи та порушення норм матеріального права. Вказує, що стягнення з відповідача аліментів по 900 грн. щомісячно ставить його у важке матеріальне становище і він не має змоги сплачувати таку суму позивачу. Зокрема, суд не взяв до уваги, що ОСОБА_2 безробітний і не має постійного місця роботи, з нього вже стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини та на його утриманні знаходиться непрацездатна матір. Тому просив рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі змінити в частині розміру аліментів, зменшивши його до 500 грн.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині даним вимогам законодавства відповідає не повністю.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони по справі є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні.

Суд першої інстанції обґрунтовано керувався положеннями ст. 180 СК України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд належним чином врахував положення ч. 1 ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності мінливого доходу платника, проте спроможність відповідача сплачувати 900 грн. щомісячно не підтверджена належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи на виконанні у відділі ДВС Івано-Франківського МУЮ перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа виданого 29.04.2010 року Коломийським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліментних платежів. Доводи ж представника відповідача, про те що матір останнього перебуває на його утриманні, в зв'язку з тим, що вони разом проживають і вона отримує пенсію, не є належними доказами для доведення цього факту, а тому колегія їх відхиляє.

В матеріалах справи відсутні жодні дані про отримання відповідачем будь-яких доходів, а позивачка до суду з клопотанням в порядку ст.137 ЦПК України про витребування таких доказів не зверталась.

За наведених обставин, виходячи з вказаного відповідачем розміру доходів, та відсутності даних про місце роботи та інших видів заробітку, суд приходить до висновку, що стягнення аліментів в розмірі по 900 грн. щомісячно є завищеним.

Зважаючи на те, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, яка здатна заробляти кошти на утримання дитини і в добровільному порядку від матеріального забезпечення своєї малолітньої дитини ухиляється, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановлену законодавством (з 01.01.2016 року - 1167 грн.), те, що обов'язок по утриманню дитини лежить на обох батьках, колегія суддів приходить до висновку, що розмір щомісячних аліментів повинен становити 750 грн.

За таких обставин, рішення суду підлягає зміні в частині розміру стягуваних з відповідача аліментів, а саме зменшенню з 900 грн. до 750 грн. щомісячно

В решті рішення не оскаржувалось, а тому не підлягає апеляційному перегляду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 23 грудня 2015 року в частині розміру стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити, зменшивши суму стягуваних аліментів з 900 грн. до 750 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді Я.Д. Горблянський

І.О. Максюта

Р.Й. Матківський