№ 2/243/1222/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2016 року Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Лаптєва М.В.
при секретарі Мороз К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -
Однак у встановлений строк відповідач кошти не повернув, на теперішній час відповідачем не було вжито ніяких заходів щодо погашення боргу, що свідчить про його небажання повернути борг у добровільному порядку.
Просить суд стягнути з ОСОБА_2, заборгованість за договором позики в розмірі 50 700 грн. 00 коп.; відсоток від суми позики у розмірі облікової ставки НБУ за період з 01.04.2013 року по 04.03.2016 року в розмірі 22 590 грн. 68 коп.; інфляційні збитки за період 01.04.2013 року по 04.03.2016 року в розмірі 39 755 грн. 92 коп. та три відсотка річних за період з 01.04.2013 року по 04.03.2016 року в сумі 4454 грн. 65 коп., а також судові витрати.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, позов просила задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Донеччина», причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався.
Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд вправі постановити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, та наявні в матеріалах справи докази, надавши їм належну оцінку, в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне.
Однак у встановлений строк відповідач кошти не повернув, на теперішній час ним не вжито ніяких заходів щодо погашення боргу.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Суд на підставі ст.ст. 10, 11, 27, 60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.
Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.
Виконання договірного зобов'язання - це процес, динамічний стан зобов'язання, завдяки якому реалізуються (здійснюються) права і обов'язки сторін зобов'язання.
Відповідно до статей 1046, 1047 ЦК України договір позики за своєю юридичною природою є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобовязанням повернення) певної грошової суми, так і дата її отримання.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15- відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобовязаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобовязання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобовязанням їх повернення та дати отримання коштів.
З розписки складеної 30.05.2012 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зобовязується повернути 50 700 грн.00 коп. позивачу ОСОБА_1 до 01.04.2013 року.
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Виходячи з положень частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави суду для висновку що позикодавець вправі вимагати від позичальника сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно статті 625 ЦК України.
Крім того позикодавець має право отримати проценти від суми позики, згідно статті 1048 ЦК України, які нараховуються за період з дати отримання коштів позичальником по день повернення позики, якщо інше не було встановлено укладеним між сторонами договором.
Суд приймає до уваги надані позивачем розрахунки по сумам заборгованості, що виникли через невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором позики, вважає їх вірними та відповідними нормам викладеним у Листі Верховного суду України №62-97р від 03.04.1997 про «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» та Розясненні Вищого арбітражного суду України №02-5/223 від 12.05.1999 «Продеякі питання, повязані з застосуванням індексу інфляції».
Відповідно до пункту 35 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК України та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати».
На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 625, 1046, 1047,1049 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН (відомості відсутні), який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 який мешкає за адресою: Донецька область м. Словянськ вул. Красногорська, 25 борг за договором позики в розмірі 50 700 грн. 00 коп.; відсоток від суми позики у розмірі облікової ставки НБУ за період з 01.04.2013 року по 04.03.2016 року в розмірі 22 590 грн. 68 коп.; інфляційні збитки за період 01.04.2013 року по 04.03.2016 року в розмірі 39 755 грн. 92 коп. та три відсотка річних за період з 01.04.2013 року по 04.03.2016 року в сумі 4454 грн. 65 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН (відомості відсутні), який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 який мешкає за адресою: Донецька область м. Словянськ вул. Красногорська, 25 витрати по оплаті судового збору в сумі 1175 грн. 01 коп. та витрати по оплаті оголошення у пресі в сумі 130 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_3