Провадження №2/761/780/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом відповідно до якого просить стягнути з відповідачів солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, заборгованість по кредитному договору у розмірі 130 584,55 доларів США, що еквівалентно 3 041 032,60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 06.12.2006 року між АКІБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання відновлювальної лінії № 10-29/2689, відповідно до якого банк відкрив таку в межах ліміту заборгованості у розмірі до 153 180,00 доларів США строком до 05.12.2021 року, зі сплатою 13,0% річних. З метою забезпечення виконання зобов»язань за договором з ОСОБА_2 06.12.2006 р. було укладено договір поруки № 02-10/3240. У зв»язку із неналежним виконанням з боку позичальника взятих на себе зобов»язань за кредитним договором виникла заборгованість, а тому банк надіслав 01.08.2013 р. претензію повідомлення про необхідність повернути кредит. Така претензія була проігнорована. А тому представник позивача і звернувся до суду за захистом прав банківської установи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити в повному обсязі, з підстав зазначених у позові.

Представник Хлебосолова і.О. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову. Пояснив, що представником банку пропущено встановлені законом строки для звернення до суду за захистом своїх прав. Просив застосувати наслідки пропуску такого строку.

ОСОБА_2 просила розглянути справу за її відсутності. Надала заперечення на позов та повідомила про те, що станом на день розгляду справи порука припинена про що свідчить рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2015 р.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що 06.12.2006 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 10-29/2689, відповідно до якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення , строковості, платності та цільового характеру використання кошти у межах максимального ліміту заборгованості до 153 180,00 доларів США.

Виконання зобов'язань може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням завдатком, відповідно до ст. 546 ЦК України.

Згідно до приписів ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Також не заперечувалась сторонами та обставина, що 06.12.2006 р. між банком та ОСОБА_2 та позичальником було укладено договір поруки № 02-10/3240 за умовами якого відповідач взяла на себе зобов»язання відповідати перед кредитодавцем за виконання позичальником умов кредитного договору.

За наданими представником позивача доказами у зв»язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 умов укладеного з банком договору виникла заборгованість яка станом на 25.03.2015 р. становить 130 584,55 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 3 041 032,60 грн.

Також, як свідчать матеріали справи про наявність заборгованості та необхідність повернути кредитні кошти та сплатити заборгованість у повному обсязі починаючи з 01.08.2013 р.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин представник позивача просить суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість, яка становить 3 041 032,60 грн.

Згідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до положень ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої вони встановлені.

Голосіївським районним судом м. Києва 25.11.2015 р. за результатами розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ПАТ 2Укпрсоцбанк», ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою ухвалено рішення яким вимоги задоволено.

Визнано поруку за договором поруки від 06.12.2006 року № 02-10/3240 , який укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» припиненою.

За таких обставин відсутні підстави вважати наявність солідарного обов»язку для ОСОБА_2 щодо погашення наряду із позичальником заборгованості перед банком по договору № 10-29/2689 від 06.12.2006 р.

За умовами зазначеного договору погашення кредиту має відбуватися 25 числа кожного місяця.

Як свідчать матеріали справи і це не заперечується представником позивача, останній платіж на виконання умов договору ОСОБА_1 25.09.2009 року.

Сторони також домовились (п. 4.5. кредитного договору), що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов»язків за цим договором протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив.

Зважаючи на умови договору право вимоги про дострокове повернення грошових коштів виникло у позивача в січні 2010 року

З іншого боку згідно до приписів ст. 256 ЦК України Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В свою чергу ст.. 258 ЦК України позовна давність в один застосовується, зокрема, до вимог по стягнення неустойки (штрафу, пені).

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, відповідно до ст. 261 ЦК України.

Як свідчать матеріали справи до суду із даним позовом представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся у 2015 році.

Зважаючи на положення п. 4.5 кредитного договору, суд погоджується з твердженнями представника відповідача щодо пропуску ПАТ «Укрсоцбанк» строку встановленого законом для захисту прав.

За положеннями ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Зважаючи на те, що представником позивача не зазначено поважності причин пропуску встановленого законом строку, суд приходить до висновку про можливість застосування наслідків пропуску такого строку, у зв»язку із чим відмовляє у задоволенні позову і у частині стягнення заборгованості із ОСОБА_1 .

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3.11,57,60,61,88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 256,257.258,261,526,554,1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківського районного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя