У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Леванчук А.О., Парінової І.К.,

Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Комунального підприємства «Дрогобичтеплоенерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 29 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Комунальне підприємство «Дрогобичтеплоенерго» звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що позивач надає відповідачу послуги з теплопостачання. Проте відповідач своєчасно не сплачує вказані послуги, у зв'язку з чим станом на 01 липня 2014 року заборгованість за надані послуги становить 4 693 грн 17 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 29 жовтня 2015 року, позов КП «Дрогобичтеплоенерго» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КП «Дрогобичтеплоенерго» заборгованість із теплопостачання у розмірі 4 693 грн 17 коп.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що відповідачем не сплачено коштів за отримані послуги з теплопостачання.

Проте таких висновків суди дійшли передчасно.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам судові рішення не відповідають.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Установлено, що ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_1

КП «Дрогобичтеплоенерго» надає послуги з теплопостачання за вказаною адресою.

Відсутність між КП « Дрогобичтеплоенерго» та ОСОБА_3 письмового договору про теплопостачання не може бути підставою для звільнення від сплати за отримані послуги з теплопостачання.

13 лютого 2013 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області видано судовий наказ про примусове стягнення з ОСОБА_3 заборгованості із теплопостачання в розмірі 3 899 грн 81 коп.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 березня 2013 року судовий наказ скасовано.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, указуючи про наявність заборгованості, не звернув уваги на те, що матеріали справи не містять навіть належного розрахунку вказаної заборгованості, оскільки з розрахунку, наданого позивачем, (а. с. 9) не можливо зрозуміти, з чого саме та коли виникла заборгованість, вказана станом на січень 2011 року, у розмірі 3 579,53 грн, як не можливо зрозуміти, як саме проводилося нарахування вартості наданих послуг.

Перевіряючи в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, указуючи про те, що вказівка відповідача про пропуск строку позовної давності є безпідставною, оскільки відповідач вчиняла дії, які свідчать про визнання нею свого боргу, а саме проводила часткову оплату заборгованості, не вказавши, чим саме це підтверджено, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що відповідач, сплачуючи кошти, вказувала про те, що це є погашення заборгованості, а не сплата поточного рахунку за надані послуги. Зазначаючи про те, що між КП «Дрогобичтеплоенерго» та ОСОБА_3 був укладений договір про реструктуризацію заборгованості, суд не звернув уваги та не надав оцінки даті укладання цього договору - 30 листопада 2006 року, сумі заборгованості та розміру щомісячної плати та не встановив, чи виконувався відповідачем цей договір.

Крім цього, матеріали справи містять відповіді КП «Дрогобичтеплоенерго» про те, що у зв'язку з неякісним теплопостачанням на підставі акта КП «ЖЕУ» ОСОБА_3 буде зроблено перерахунок, однак позивачем його не надано (а. с. 38).

Згідно з ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Отже, вирішуючи спір, суд на вказане уваги не звернув, не дотримався встановленого ст. 212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін; у достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню; доводи відповідача суд належним чином не перевірив та не навів факти, які б спростували ці доводи, та взявши до уваги лише докази, надані позивачем, дійшов передчасного висновку про задоволення заявлених позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції в порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги, в ухвалі не зазначив конкретні обставини і факти, що спростовують такі доводи, та дійшов до передчасного висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Зазначені порушення процесуального закону унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, та є відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування ухвалених у даній справі судових рішень та передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 29 жовтня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: А.О. Леванчук

А.В.Маляренко

І.К.Парінова

О.В.Ступак