АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3415/16 Справа № 204/5709/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Токар Н. В. Доповідач - Калиновський А.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі - Гулієву М.І.о

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до п. 15 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за №899 (а.с.10).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.04.2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрований 24 квітня 2010 року у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за №209 - розірвано (а.с.11).

Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.08.2012 року з ОСОБА_3 стягуються аліменти у розмірі 600 грн. щомісяця на користь позивача на утримання дитини.

Згідно довідки дошкільного навчального закладу №27 «Орлятко» №162 від 10.08.2015 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 17.10.2013 року по теперішній час відвідує ДНЗ №27 «Орлятко», ОСОБА_2 приводить дитину до закладу та забирає увечері сама, відвідує дитячі свята та батьківські збори одна, платить за харчування дитини (а.с.15).

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради №2188 від 09.11.2015 року, виходячи з інтересів дитини є недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.50).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд правильно виходив з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а винна поведінка відповідача, його особа, а також інші обставини справи не доведені позивачкою.

Посилання позивача на те, що без дозволу відповідача вона не може оздоровити дитину, повести його для відпочинку або навчання за межі країни, правового значення для вирішення зазначеного матеріально-правового спору, з урахуванням його характеру та юридично значимих фактів, не мають.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради №2188 від 09.11.2015 року про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина - ОСОБА_4, на якому ґрунтується рішення суду, було визнано протиправним та скасовано постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2016 року, а тому рішення суду є незаконним, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2016 року вищевказана постанова суду була скасована.

Інші доводи апеляційної скарги позивачки не можуть бути прийняті до уваги, так як зводяться до тлумачення норм діючого законодавства, переоцінки наданих доказів та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.

Рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: