Провадження №2/761/2494/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

15 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Нечипорук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1, третя особа - Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «Україна» про відшкодування шкоди, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у сумі 7 874,33 грн. у якості відшкодування шкоди, завданої в дорожньо-транспортній пригоді, а також витрати зі сплати судового збору у сумі 1 218 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.06.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль ОСОБА_2, а саме «Geely MK», номерний знак НОМЕР_1. Вказаний автомобіль було застраховано у ПАТ «СК «ВУСО», у зв'язку з чим позивачем здійснено виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 Винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_1, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду із регресною вимогою до винної особи.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив.

25.07.2013 року між ПАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № -01, предметом якого є майнові інтереси, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем «Geely MK», номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 17-22).

28.06.2012 року за адресою: м. Київ, Щербакова, буд. 63, сталась ДТП за участю автомобіля «Geely MK», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, та під його керуванням.

ДТП відбулась в результаті порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.07.2014 року, відповідно до якої останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу (а.с. 29-30).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно з ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.

У відповідності до п.3 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Крім того, відповідно до цієї ж статті страховик зобов'язаний узгодити розмір страхового відшкодування з особою, яка має на це право, та виплатити страхове відшкодування не пізніше, ніж за 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Відповідно до Рахунку № J від 23.07.2014 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 14 041,65 грн. До рахунку СТО було застосовано положення п. п. 9.7 та 9.5.6, 11.2.1 Договору, внаслідок чого сума страхового відшкодування була визначена у розмірі 7 874,33 грн.

Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 12839 від 11.11.2014 року (а.с. 44).

За ч. 1 ст. 991 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У відповідності до витягу з ЄЦБД МТСБУ цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент настання страхової події була застрахована в ПрАТ «СК «Україна» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС 3956078 (а.с. 47).

Для підтвердження зазначених даних на адресу відповідача було направлено запит з проханням підтвердити таку інформацію, однак, відповіді останній не надав (а.с. 14-15).

При цьому, в силу положень ст. 60 ЦПК України обов'язок доказування повідомлення ПрАТ СК «Україна» про настання страхового випадку покладається на відповідача.

Враховуючи положення п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до якого у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про ДТП встановленого зразка, шкода відшкодовується її завдавачем.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки, ОСОБА_1 не надано доказів виконання обов'язку щодо письмового надання ПрАТ «СК «Україна» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, він є особою, що має відшкодувати завдану шкоду.

За таких обставин, позов є таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 22, 979, 988, 991, 1166, 1172, 1188 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 213-215, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1, третя особа - Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «Україна» про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ВУСО» суму завданої майнової шкоди у сумі 7 874,33 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ВУСО» витрати зі сплати судового збору у сумі 1 218 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: