26.04.2016 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №533/255/16-ц
провадження №2/533/85/16
26 квітня 2016 року селище Козельщина
Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Лизенка А.В.,
за участю секретаря судового засідання Гордієнко О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина Полтавської області цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 04 грудня 2009 року відповідач відповідно до укладеного договору №б/н від 03.12.2009 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та прийняв на себе зобовязання сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов кредитного договору відповідач несвоєчасно надавав банку грошові кошти для погашення кредиту, відсотків, а також інших витрат, в результаті чого виникла заборгованість, стягнення якої є предметом позову.
Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання представника не забезпечив, надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника позивача, підтримує позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань не подавав.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
03 грудня 2009 року між Закритим акціонерним товариством ОСОБА_1 банк «Приватбанк», назва якого в подальшому була змінена на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК», та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг «Кредитка «Універсальна», «30 днів пільгового кредиту» шляхом приєднання в порядку ст. 634 ЦК України до умов, запропонованих банком в письмових Умовах та Правилах надання банківських послуг, на підставі поданої відповідачем заяви (надалі Заява), в якій міститься підпис зроблений від його імені про ознайомлення з цими Умовами та Правилами (а.с.10-16), на спростування чого відповідачем доказів не було надано.
Відповідно до укладеного договору та Заяви банком 04.12.2009 року відкрито картковий рахунок та надано відповідачу платіжні картки із встановленим кредитним лімітом з базовою відсотковою ставкою в розмірі 3-х відсотків на місяць від залишку заборгованості. Строк дії останньої кредитної картки: 31.06.2015 року (а.с.60).
Таким чином, даючи правову оцінку укладеному між сторонами договору, суд доходить висновку, що між позивачем та відповідачем був укладений договір карткового рахунку, який в розумінні змісту ст. 1066 ЦК України є різновидом договору банківського рахунку, умовами якого було передбачено кредитування відповідача у межах кредитного ліміту (ст. 1069 ЦК України).
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1069 ЦК України права та обовязки сторін, повязанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти.
Згідно із ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором.
Відповідно до змісту п. 5.4. Правил користування платіжною карткою погашення процентів по кредиту повинне відбуватися щомісячно за попередній місяць, погашення кредиту не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH) (а.с.16), тобто не пізніше 31.06.2015 року.
Відповідно до Заяви, підписаної позивачем, він ознайомлений та згоден також з Тарифами банку.
Відповідно до п.2 Умов та Правил надання банківських послуг тарифами є розмір винагороди за послуги Банка, які є невідємною частиною договору.
2117,28 грн заборгованість за пенею та комісією;
250 грн штраф (фіксована частина);
3341,66 грн штраф (процентна складова).
Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання (ст.629 ЦК України).
У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Суд приходить до висновку, що відповідач не виконує вищевказані умови кредитного договору №б/н від 03.12.2009 року та має заборгованість:
Таким чином, в цій частині позов підлягає задоволенню.
В свою чергу, позовні вимоги в частині стягнення 2117,28 грн заборгованості за пенею та комісією, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити, в тому числі, зміст позовних вимог.
Суд зазначає, що враховуючи вищенаведене, у разі заявлення декількох вимог, які є майновими, до змісту кожної позовної вимоги належить визначення конкретної її грошової оцінки. Тобто, у разі стягнення грошових сум, позивач повинен визначити конкретну суму, яку він просить стягнути за кожною вимогою.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).
Неустойка є видом забезпечення виконання зобовязань (ч.1 ст.546 ЦК України) та правовим наслідком порушення зобовязання (ст.611 ЦК України).
В свою чергу, з аналізу Умов та Правил надання банківських послуг, вбачається, що комісію позивач визначає як плату за певні свої послуги (Винагорода банку).
Таким чином, правовідносини, повязані із сплати пені та правовідносини, повязані з сплатою комісії мають різну правову природу.
В порушення вказаних норм, позивачем розмір заборгованості із пені та комісії визначено у позовній заяві разом у сумі 2117,28 грн. В розрахунку заборгованості відповідні графи мають назви «ставка пені», «сума комісії та пені», «сума комісії та пені накопичувальним підсумком» (а.с.6-8).
На неодноразові вимоги суду надати розрахунок вимог окремо щодо пені та комісії (а.с.31, 42), позивач не відреагував, проте, надав розрахунок заборгованості станом на 10.04.2016 року (а.с.61-66), який також містить суму пені та комісії разом.
Таким чином, позивач фактично відмовився здійснити визначення змісту своїх позовних вимог в частині стягнення пені та комісії, запропонувавши це зробити суду.
Суд зазначає, що визначення змісту позовних вимог, тобто предмету позову, не входить до компетенції суду, оскільки відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивачем жодним чином не обгрунтовано стягнення пені та комісії відповідно до конкретного пункту Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів, Памятки клієнта, які визначають їх розмір, суд вважає позовні вимоги в цій частині недоведеними.
Окрім цього, в даному випадку, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо зменшення розміру неустойки, що передбачено ч.3 ст.551 ЦК України.
Позовні вимоги в частині стягнення 250 грн штрафу (фіксована частина), 3341,66 грн штрафу (процентної складової) підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до Заяви, підписаної позивачем, при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн +5% від суми позову. Аналогічне положення містить п.8.6. Умов та правил.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 88, 212-215 ЦПК України, суд,
Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованостізадовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Козельщинським районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В.Лизенко