УХВАЛА

іменем україни

13 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання наступного набувача іпотекодавцем, звернення стягнення на предмет іпотеки та встановлення способу реалізації майна за касаційною скаргоюпублічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 28 квітня 2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за яким остання отримала кредит у розмірі 78 710 доларів США зі сплатою 12 % річних до 10 квітня 2021 року. На забезпечення виконання зобов'язань за цим договором між банком та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, за яким остання передала в іпотеку банку п'ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належала їй на праві власності. У процедурі банкрутства ПТ «Євтушенко і Ко» в господарській справі, спірна квартира була реалізована ОСОБА_3, яка

3 жовтня 2014 року набула право власності на квартиру. Оскільки ОСОБА_4 належним чином не виконувала умови договору та покладені на неї зобов'язання, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2014 року стягнуто солідарно із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь

ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 28 жовтня

2006 року у розмірі 717 205 грн 60 коп. Проте заборгованість за кредитним договором погашена не була.

Зважаючи на зазначене, позивач просив визнати ОСОБА_3 іпотекодавцем за договором іпотеки від 28 квітня 2006 року, звернути стягнення на спірну квартиру шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області

від 16 листопада 2015 року, у задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк», суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що спірна квартира, яка була предметом іпотеки за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4, відчужена в процесі ліквідаційної процедури боржника. При цьому послались на те, що відчуження майна, переданого в іпотеку, під час проведення ліквідаційної процедури, здійснюється в порядку, визначеному Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», тому Закон України «Про іпотеку» не підлягає застосуванню до правовідносин, які виникли в процесі ліквідаційної процедури боржника, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-58 цс 13 від 26 червня 2013 року.

Такі висновки судів є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, які судом вірно застосовані, а наданим доказам суди дали належну правову оцінку (ст. 212 ЦПК України).

Умови та порядок відновлення платоспроможності суб'єкта підприємницької діяльності - боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів установлює Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відчуження майна, переданого в іпотеку, під час проведення ліквідаційної процедури здійснюється в порядку, визначеному цим Законом.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника (п. 6 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин).

При цьому згоди іпотекодержателя на відчуження предмета іпотеки за договором, що укладається під час ліквідаційної процедури боржника, яка здійснюється в межах справи про банкрутство, положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) не передбачено.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-58 цс 13 від 26 червня 2013 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Судами установлено, що 28 квітня 2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за яким остання отримала кредит у розмірі 78 710 доларів США зі сплатою 12 % річних до 10 квітня 2021 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за цим договором між банком та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, за яким остання передала в іпотеку банку п'ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належала їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 28 квітня 2006 року.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2014 року стягнуто солідарно із ОСОБА_4, ОСОБА_6 на користь

ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 28 жовтня

2006 року у розмірі 717 205 грн 60 коп.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25 червня 2014 року в порядку ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» порушено провадження в справі про банкрутство

ПТ «Євтушенко і Ко», учасником якого була фізична особа-підприємець

ОСОБА_4

Постановою господарського суду Харківської області від 8 липня 2014 року ПТ «Євтушенко і Ко» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкруту призначено голову ліквідаційної комісії ОСОБА_5

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29 вересня 2014 року клопотання ліквідатора задоволено, включено до складу ліквідаційної маси банкрута майнові активи його засновників, в тому числі й спірну квартиру, що належала на праві власності ОСОБА_4

У зв'язку з наслідками відкриття ліквідаційної процедури квартира була звільнена від обтяження іпотекою.

Постановою Вищого господарського суду України від 25 лютого 2015 року ухвала господарського суду Харківської області від 29 вересня 2014 року була скасована, провадження в справі про банкрутство ПТ «Євтушенко і Ко» припинено.

Згідно з даними ТБ «Ресурс-інфор» відкриті торги у формі аукціону з продажу майна ПТ «Євтушенко і Ко», призначені на 24 вересня 2014 року о 15 год., визнані такими, що відбулися, спірна квартира була реалізована за ціною 121 200 грн.

На підставі свідоцтва про право власності від 3 жовтня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округа

3 жовтня 2014 року, право власності на квартиру набула ОСОБА_3

Таким чином, спірне майно, яке було предметом іпотеки за договором іпотеки, укладеним між банком і боржником, було відчужене в процесі ліквідаційної процедури боржника з припиненням обтяжень з прилюдних торгів в порядку виконання рішення господарського суду Харківської області, що на час проведення торгів набрало чинності та було обов'язковим для виконання.

Під час розгляду справи судами не були порушені норми матеріального й процесуального права, а наведені в скарзі доводи є необґрунтованими та правильність висновків судів не спростовують, тому колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Правильними є висновки судів про те, що до спірних правовідносин, які виникли по цій справі, не підлягає застосуванню правова позиція, яка була висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-11 цс 15 від 13 травня

2015 року та пов'язана з правовідносинами, що виникли зі скасуванням судового рішення про визнання іпотеки недійсною, на підставі якого з Державного реєстру іпотек було виключено запис про обтяження, оскільки при вирішенні цього спору спірне нерухоме майно, що було предметом іпотеки за договором, укладеним між банком та боржником, було відчужене в процесі ліквідаційної процедури боржника при припиненні обтяжень на підставі Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (п. 6 ч. 1 ст. 23).

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик