Номер провадження 22-ц/788/427/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

29 лютого 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Гагіна М. В. , Рибалки В. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 січня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та інфляційних витрат за несвоєчасну виплату заробітної плати,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 січня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 липня 2015 року по 17 листопада 2015 року в розмірі 35218,56 грн. та інфляційні витрати за несвоєчасну виплату заробітної плати в розмірі 901,28 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено за необгрунтованістю. Вирішено питання щодо судового збору.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просить змінити рішення суду та стягнути на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період: з 12 вересня 2013 року в розмірі 94753,92 грн. Вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги його доводи про те, що середній заробіток підлягає стягненню також за період з 12 вересня 2013 року по 30 червня 2015 року. При цьому позивач погоджується з рішенням суду в частині стягнення середнього заробітку в розмірі 35218,56 грн. за період з 01 липня 2015 року по 17 листопада 2015 року та 901,28 грн. інфляційних витрат.

Заслухавши пояснення позивача, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням суду від 31 серпня 2015 року, яке було виконано 17 листопада 2015 року, на користь позивача стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 12 вересня 2013 року по 30 червня 2015 року та інфляційні витрати за несвоєчасну виплату заробітної плати, а тому вважав, що період за який підлягають стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та інфляційні витрати становить з 01 липня 2015 року по 17 листопада 2015 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач з 15 березня 2012 року прийнятий на посаду директора регіонального відділу виїзної віндикації Департаменту віндикації ПАТ «Ідея Банк» з посадовим окладом згідно штатного розпису, а наказом № 167а-1 від 11 вересня 2013 року його було звільнено за угодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 9 - 10).

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 червня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня 2015 року, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 42000 грн., яка утворилась за період роботи позивача з 03 вересня 2012 року по 03 вересня 2013 року (а.с.12 - 13).

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 31 серпня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Сумської області від 15 жовтня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено та стягнуто з ПАТ «Ідея Банк» на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку з 12 вересня 2013 року по 30 червня 2015 року в сумі 72168,51 грн. та інфляційні витрати за несвоєчасну виплату заробітної плати в сумі 32511,49 грн. (а.с.16 - 19).

Встановлено, що 17 листопада 2015 року відповідач виконав рішення суду від 31 серпня 2015 року.

За змістом ч. 1 ст. 117 КЗпП України наступає обовязок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який настає за умови невиплати з його вини належних сум у строки визначені ст. 116 КЗпП України.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Таким чином, визначаючи період затримки розрахунку при звільненні за який підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, суд першої інстанції виходив з того, що за рішенням суду від 31 серпня 2015 року за період з 12 вересня 2013 року по 30 червня 2015 року на користь позивача був стягнутий середній заробіток та інфляційні витрати, а тому визначив до стягнення середній заробіток починаючи з 01 липня 2015 року по 17 листопада 2015 року, тобто по день фактичного виконання відповідачем рішення суду.

При цьому суд врахував те, що у вказаний період кількість робочих днів склала 96, а середньоденна заробітна плата позивача за два останні робочі місяці становила 366,86 грн., що підтверджується довідкою Банку (а.с 28), тобто до стягнення підлягає середній заробіток у розмірі 35218,56 грн.

Крім того, у відповідності до вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підлягають стягненню інфляційні витрати у сумі 901,28 грн. (107387,07 х99,00%х99,2%х102,3%х98,7%) за період з 01 липня 2015 року по 17 листопада 2015 року, виходячи з того, що станом на 17 листопада 2015 року загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складала 107387,07 грн. (72168,51 грн. стягнуті за рішенням суду від 31 серпня 2015 року + 35218,56 грн.).

Отже, доводи апеляційної скарги, що суд безпідставно не взяв до уваги ті обставини, що середній заробіток підлягає стягненню також за період з 12 вересня 2013 року по 30 червня 2015 року не заслуговують на увагу.

Не можуть підставою для скасування рішення суду доводи апелянта, що розгляд справи проведено без участі учасників процесу. На а.с. 36 є заява позивача в якій він особисто просив розглядати справу без його участі та вказував, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, суд враховуючи подану заяву позивача розглянув справу без його участі та участі відповідача в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів.

Суд правильно врахував обставини справи, вірно визначився в правах та обовязках сторін, тому колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 січня 2016 року в оскарженій частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -