Справа № 166/218/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Фазан О.З.
Провадження № 22-ц/773/594/16 Категорія: 81 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Подолюка В.А., Шевчук Л.Я.,

секретар Вергун Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за поданням начальника відділу державної виконавчої служби Ратнівського районного управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України за апеляційною скаргою начальника відділу державної виконавчої служби Ратнівського районного управління юстиції у Волинській області на ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 02 березня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 02 березня 2016 року у задоволенні подання начальника відділу державної виконавчої служби Ратнівського районного управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовлено.

В апеляційній скарзі начальник відділу державної виконавчої служби Ратнівського районного управління юстиції, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати цю ухвалу та постановити нову про задоволення подання.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Тобто, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Згідно ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що на виконанні у ВДВС Ратнівського районного управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження №49859658 щодо примусового виконання постанови №166/1389/15-п Ратнівського районного суду Волинської області. По даній постанові винесені постанови про відкриття виконавчого провадження ВДВС Ратнівського районного управління юстиції 21 грудня 2015 року.

Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України боржник ОСОБА_1 неодноразово протягом 2015 року-2016 року перетинав державний кордон України - виїжджав за межі України та в'їжджав до України за паспортами: НОМЕР_1, НОМЕР_2.

На державного виконавця за змістом ч.2 ст.377-1ЦПК України покладений обов'язок довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні. В судовому засіданні не встановлено, що державний виконавець вжив, як ним зазначено в апеляційній скарзі, всіх заходів для примусового виконання рішення. У поданні державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не зазначено жодних дій, що були спрямовані на примусове виконання судового рішення, не обґрунтовано факту ухилення боржника від виконання зобов'язання та не додано документів, які це підтверджують.

Разом з тим, державний виконавець не довів та в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що боржник свідомо ухилявся від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання судового рішення.

Колегія суддів приходить до висновку, що застосування обмеження у праві виїзду за межі України може мати місце лише у виключних випадках і повинно застосовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України та ст.313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Таким чином, суд першої інстанції, давши вірну оцінку обставинам справи, дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні подання.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу начальника відділу державної виконавчої служби Ратнівського районного управління юстиції у Волинській області відхилити.

Ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 02 березня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: