Справа № 195/61/16-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.04.2016 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Тетеревятникова А.П., при секретарі Мартиновій Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, заінтересовані особи: Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, Міністерство соціальної політики України, Антитерористичний центр при Службі безпеки України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту участі ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в бойових діях під час проведення антитерористичної операції в Донецькій області та факт його загибелі під час бойових дій в с. Карлівка Мар`їнського району Донецької області в зоні антитерористичної операції, а також факт добровільного забезпечення або добровільного залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції.

Заява обґрунтована тим, що вона доводилася дружиною загиблого ОСОБА_2 , який у період з 08.05.2014 року по 23.05.2014 рік безпосередньо та добровільно брав участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, приймав участь у бойових діях під час проведення антитерористичної операції з метою захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, у статусі добровольця.

23.05.2014 року ОСОБА_2 загинув, про що свідчить свідоцтво про смерть, яке видане 28.05.2014 року виконавчим комітетом Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис №60. Місце смерті вказано с. Карлівка, Марійського району Донецької області, Україна.

Відповідно до довідки про причину смерті ОСОБА_2 отримав одиночне кульове вогнепальне поранення і з руйнуванням шийних хребців та спинного мозку.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 року №740 "Про затвердження Порядку надання статусу особи, на яку поширюються чинні Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисті деяким категоріям осіб» визначено процедуру та порядок надання статусу особам на яку поширюється чинність Закону, зокрема сім`ям осіб, які, перебуваючи у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

ОСОБА_2 у період з 08.05.2014 року по 23.05.2014 року безпосередньо та добровільно брав участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, приймав участь у бойових діях під час проведення антитерористичної операції з метою захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, у статусі добровольця в Донецькій області та загинув під с. Карлівка.

Встановлення факту участі її чоловіка у бойових діях по захисту незалежності та територіальної цілісності України, факту добровільного забезпечення або добровільного залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції особи, яка померла необхідне їй для визнання його учасником АТО з метою отримання соціальних прав та гарантій його родиною відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В підтвердження факту того, що саме в с. Карлівка Мар`їнського району Донецької області здійснювалася антитерористична операція, Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

У преамбулі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зазначено, що цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни. Згідно ст.7 цього Закону виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формувань: підприємства, установи і організації незалежно від підпорядкування і форми власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (об`єднані міські) військові комісаріати, військові комісаріати Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, а також територіальні центри (в Автономній Республіці Крим, областях, місті Києві) філіали (в районах та містах) комплектування військовослужбовцями за контрактом.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про основи національної безпеки України» об`єктами національної безпеки, між іншим, є держава -конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність Суб`єктами забезпечення національної безпеки, в тому числі, є громадяни України, об`єднання громадян (ст. 4 Закону України «Про основи національної безпеки України»).

Участь добровольців та добровольчих формувань в антитерористичній операції в районах її проведення на боці сил АТО в установленому законом порядку не була заборонена. Зі сторони держави відсутні обмеження або заборона щодо участі відповідних добровольчих формувань під час антитерористичної операції в районах її проведення на боці сил АТО, а, навпаки, такі добровольчі формування допущені до участі в антитерористичній операції, забезпеченні проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Згідно ч. 5 ст. 17 Конституції України держава зобов`язана забезпечувати соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.

Законом України від 07.04.2015 року № 291- VIII "Про внесення змін Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та статусу осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність який набрав чинності 22.06.2015 року, розширено коло осіб, які належать до учасників бойових дій. Так, учасниками бойових дій згідно п. 20 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визнаються особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені, самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районі антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Постановою Кабінету Міністрів України №413 від 20.08.2014 року затверджено Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, відповідно до п. 2 якого статус учасника бойових дій надається: особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою заяву про встановлення юридичних фактів підтримала повністю.

Заінтересована особа, Штаб Антитерористичного центру при Службі безпеки України, у своїй письмовій заяві повідомило, що ОСОБА_2 персонально, наказом керівника Антитерористичного центру при СБ України, до проведення антитерористичної операції (АТО) не залучався. Інформація стосовно його участі в АТО відсутня.

При цьому, АТЦ при СБ України не є заінтересованою особою, так як згідно ст. 4 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" здійснює координацію діяльності суб`єктів, які залучаються до боротьби з тероризмом.

Заінтересована особа, Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, у своїй заяві повідомило, що відповідно до положення про Державну службу України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року №416 відповідно до покладених завдань організовує та координує роботу з надання статусу учасника бойових дій, зокрема проводить засідання міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера осіб, які брали участь в антитерористичній операції.

Відповідно п. 5 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413, рішення про надання статусу учасника бойових дій на підставі документів, передбачених п. 6 Порядку, приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС; міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.

Внести на розгляд міжвідомчої комісії документів про надання статусу учасника бойових дій можливо лише після їх розгляду відомчими комісіями та встановлення наявності спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.

Статус учасника бойових дій не є державною нагородою або почесним званням, та призначений виключно для надання окремій категорії громадян відповідних пільг та гарантій, тобто розширення їх правоздатності в частині надання фізичній особі додаткових майнових та немайнових прав.

Відповідно п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року №302, документом, що підтверджує статус ветеранів війни на підставі якого надаються пільги і компенсації є відповідне посвідчення ветерана війни.

Отже, померла особа з об`єктивних причин не може отримати посвідчення учасника бойових дій та скористатися наданими їй додатковими пільгами і як наслідок не може набути статусу учасника бойових дій.

Служба не є заінтересованою особою у справі з приводу встановлення факту загибелі особи, оскільки відповідно до пп. 1 п. 3 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №423, забезпечення формування та реалізація державної політики щодо соціального захисту осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", належить до повноважень Міністерства соціальної політики.

Згідно п. 4 та п. 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року № 302, особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" видаються посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого" органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Встановлений ч. 1 ст. 256 ЦПК України перелік не є вичерпним, однак заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - про загибель її чоловіка під час його безпосередньої участі в антитерористичній операції не може і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки чинним законодавством передбачено інший порядок встановлення цих фактів з метою набуття статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а саме Порядком надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 року №740.

При цьому вважаємо, що у разі підтвердження у судовому засіданні участі ОСОБА_2 в антитерористичній операції, вказаний факт може бути встановлений судом у разі якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який це посвідчує.

Заінтересована особа, Міністерство соціальної політики України, у своїй письмовій заяві просить розглянути справу за відсутності свого представника у судовому засіданні та повідомляє, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", чинність якого поширюється на сім`ї осіб, які, перебуваючи у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету, територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час виконання такими добровольчими формуваннями завдань антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною гвардією України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Процедура надання статусу члена сім`ї загиблого учасника антитерористичної операції визначено Порядком надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 року №740.
В п. 2 цього Порядку зазначено, що статус особи, на яку поширюється чинність цього Закону, згідно з цим Порядком надається зокрема, сім`ям осіб, які, перебуваючи у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету, територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час виконання такими добровольчими формуваннями завдань антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами, МВС, Національною гвардією та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення;
До членів сімей загиблих, померлих (тих, що пропали безвісти) вищевказаних осіб, належать зокрема, один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні.
В пп. 4 п. 3 цього Порядку, визначено що підставами для встановлення статусу зазначеній категорії осіб, є: свідоцтво про смерть (копія) або повідомлення про загибель особи; клопотання про надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону, керівника добровольчого формування, до складу якого входила особа, яка загинула (пропала безвісти) чи померла. До клопотання додаються документи або письмові свідчення не менш як двох свідків з числа осіб, які разом з такою особою брали участь в антитерористичній операції та отримали статус учасника бойових дій, або інваліда війни, яка загинула (пропала безвісти), померла, в антитерористичній операції; довідка керівника Антитерористичного центру при СБУ, Генерального штабу Збройних Сил про виконання добровольчими формуваннями завдань антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами, МВС, Національною гвардією та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами під час перебування безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення; висновок судово-медичної експертизи.
Для встановлення статусу особи, на яку поширюється чинність Закону, членам сімей загиблих, померлих (тих, що пропали безвісти) осіб, зазначених у Порядку, необхідно подати органу праці та соціального захисту населення заяву і документи, передбачених підпунктом 4 пункту 3 цього Порядку.
Посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого" видається відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року №302.
Аналізуючи вищевикладене, на думку Мінсоцполітики, встановлення статусу члена сім`ї загиблого Позивачці, як дружині загиблого чоловіка ОСОБА_2 , який знаходився у складі добровольчого батальйону територіальної оборони Донецької області "Донбас" з 08.05.2014 року по 23.05.2015 року, та помер в результаті бою з терористами від багаточисельних кульових та осколочних поранень у зоні проведення антитерористичної операції під селищем Карлівка Мар`їнського району Донецької області, можливе, за наявності зазначеного переліку документів.
Просять суд розглянути факт участі та загибелі ОСОБА_2 в антитерористичній операції на боці України, з метою в подальшому, застосування рішення суду, як документ, який підтверджував участь особи в антитерористичній операції, для надання ОСОБА_1 права на отримання статусу члена сім`ї загиблого.
Свідок ОСОБА_3 будучи допитаний пояснив суду, що працює на посаді військового комісара Томаківського району. ОСОБА_2 звернувся до комісаріату у якості добровольця щоб його призвали на військову службу у віці 61 рік у зв`язку із чим до військової частини він не міг бути призваний. Він самостійно вступив до добровольчого батальйону який не входив до структури Міністерства оборони України.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_4 показав, що він познайомився з ОСОБА_2 09.05.2014 року коли той прибув до добровольчого батальйону територіальної охорони, у піонерський табір "Дружба". З 11 травня вони перебували у м. Маріуполь на охороні Маріупольського аеропорту. З 17 чи 18 травня вони були у с-щі Новосілки Донецької області. Після того, біля с. Карлівка вони потрапили у засідку де ОСОБА_2 загинув. Сам факт його загибелі він не бачив, так як був сам поранений. Добровольчий батальйон у якому вони перебували нікому не був підпорядкований сформованих державою підрозділів і всі накази виконувалися добровільно.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_5 показав, що з 16.04.2014 року він перебував у батальйоні "Донбас". ОСОБА_2 він особисто зустрічав на автомобілі у м. Павлограді, який прибув 09.05.2014 року і приїхав до піонерського табору "Дружба". ОСОБА_2 приймав участь у деяких операціях разом з іншими. В с. Карлівка де проводили одну з операцій він був у групі прикриття. ОСОБА_2 надавав команди куди кому йти. Коли проводили бій, їх замкнули біля кафе, де ОСОБА_2 і загинув. Він знайшов його на наступний день коли відходив і повідомив своїм про загиблого ОСОБА_2 . На той час їх батальйон діяв згідно Закону України "Про територіальну цілісність", командиром був ОСОБА_6 . У батальйоні був штаб, велися записи та проводився облік усіх хто перебував по посадам.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_7 показав, що він познайомився з ОСОБА_2 у в с. Велика Михайлівка, де знаходилася база батальйону "Донбас" 11.05.2014 року. Разом приймали участь в операціях у с. Новоселікка, м. Маріуполі і остання його операція с. Карлівка біля Карлівського водосховища. ОСОБА_2 був на посаді начальника штабу управління. 23.05.2014 року у бою під с. Карлівка ОСОБА_2 був в групі прикриття і його позиція була попереду. В той момент коли вивозили поранених ОСОБА_2 переміщався щоб прикрити автомобіль, повідомив, що отримав поранення. Забрати його не було можливості. Група ще залишалася в кафе і о 4 годині вони дізналися, що ОСОБА_2 загинув. На той час їх батальйон був територіальної самооборони, неофіційний підрозділ, комбатом був ОСОБА_6 .

Допитаний у якості свідка ОСОБА_8 показав, що в батальйоні "Донбас" він з`явився 07.05.2014 року. У м. Павлограді їх зібрали і відвезли в піонерський табір "Дружба". ОСОБА_2 з`явився у таборі 09.05.2014 року і займався тим, що передавав свої знання з військових справ. Також їздив з ними у м. Маріуполь, був в аеропорту. 23.05.2014 року в колоні він з ним знаходився в одній з машин, мікроавтобус білого кольору. Самого факту загибелі ОСОБА_2 він не бачив. Коли збирали батальйон територіальної оборони, командиром був ОСОБА_6 . Начальником штабу став ОСОБА_2 , позивний " ОСОБА_9 ".

Допитаний у якості свідка ОСОБА_10 показав, що раніше він працював на посаді військового комісара Томаківського районного військового комісаріату з квітня 2011 року. В березні 2014 року ОСОБА_2 коли була об`явлена президентом перша хвиля військової мобілізації, одним з перших прийшов записатися добровольцем і представився майором у відставці. Враховуючи його вік не було права його призивати на військову службу. Поховання ОСОБА_2 вони організовували згідно статуту. Після загибелі спілкуючись з представниками батальйону "Донбас" він дізнався, що ОСОБА_2 перебував у складі добровольців.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_11 показав, що він знав ОСОБА_2 з квітня по травень 2014 року, так як він організував добровольчий підрозділ батальйон "Донбас" і запросив усіх патріотів України до нього. ОСОБА_2 був начальником штабу їхнього підрозділу. У зв`язку з тим, що держава не спроможна була захистити свій територіальний устрій, батальйон не входив до державних структур, і батальйон був залучений вже в червні місяці. ОСОБА_2 загинув в с-щі Карлівка Донецькій області і він з групою бійців потрапили в оточення, де вступили в бій з чеченськими найманцями та батальйоном "Восток".

Свідок ОСОБА_12 показав, що він знав ОСОБА_2 як начальника штабу батальйону "Донбас" приблизно 12 або 15 травня 2014 року в піонерському таборі "Дружба с. Велика Михайлівка, де базувався їх загін, а він був замкомандиром першого взводу. ОСОБА_2 навчав тактиці ведення бою батальйону. ОСОБА_2 приймав участь особисто в с. Велика Новосілка в боях. Загинув ОСОБА_2 в с. Карлівка біля АЗС. Була запрошена підтримка і прикриваючись вони потрапили в засідку.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду питання по суті у їх сукупності, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як було встановлено, заявник, ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним актовим записом, і звернулася до суду з заявою про встановлення юридичних фактів, саме участі її чоловіка в бойових діях під час проведення антитерористичної операції в Донецькій області, його загибелі під час бойових дій в зоні антитерористичної операції та добровільного забезпечення проведення антитерористичної операції, з метою захисту своїх соціальних, майнових та інших громадських прав після загибелі чоловіка.

Причиною смерті її чоловіка явилося одиночне кульове вогнепальне наскрізне поранення шиї з руйнуванням шийних хребців та спинного мозку, що підтверджує довідка видана лікарем до форми №106/о від 26.05.2014 року.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетроської області, про що зроблено актовий запис №26, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Карлівка Мар`їнського району, Донецької області.

Як показали свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під час проведення антитерористичної операції захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у складі добровольчого батальйону територіальної оборони Донецької області «Донбас» у якості добровольця ОСОБА_2 у період з 09.05.2014 року по 23.05.2014 року перебував у складі добровольчого батальйону територіальної оборони Донецької області «Донбас», брав безпосередню та добровільну участь у забезпеченні антитерористичної операції, приймав участь у бойових діях та в результаті бою з терористами (сепаратистами) під селищем Карлівка Мар`їнського району Донецької області, (позивний - « ОСОБА_9 ») загинув від кульового поранення.

Відповідно до Указу Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року з квітня 2014 року на території Донецької області розпочалася антитерористична операція.

Згідно положень частин 1 та 2 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Встановлення вказаних фактів потрібно ОСОБА_1 для отримання статусу особи на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з метою отримання соціальних прав та гарантій.

Ст. 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ч. 1 ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про основи національної безпеки України" об`єктами національної безпеки, між іншим, є держава - її конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність.

Суб`єктами забезпечення національної безпеки, в тому числі, є Збройні сили України (ст. 4 Закону України "Про основи національної безпеки України").

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону (ст. 65 Конституції України).

Частиною 5 статті 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відносно військовослужбовців Збройних Сил, які приймають участь у бойових діях в районах проведення антитерористичної операції на державному рівні розроблено механізм встановлення статусу учасника бойових дій.

Так, згідно п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.

Порядок надання статусу учасника бойових дій вищевказаним особам, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413 затверджено Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Відповідно до п. 2 такого Порядку, статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції.

В п. 4 Порядку зазначено, що підставою для надання військовослужбовцям статусу учасника бойових дій є документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).

Зі змісту п. 5 Порядку надання статусу учасника бойових дій вбачається, що рішення про надання статусу учасника бойових дій відносно військовослужбовців Збройних сил України приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони .

Зі змісту положень п. 5 та 8 Порядку надання статусу учасника бойових дій, судом з`ясовано, що розгляд комісіями питань про визнання військовослужбовців учасниками бойових дій здійснюється на підставі довідок про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, яка затверджена додатком 1 до вказаного Порядку (далі довідка про безпосередню участь в АТО),та інших документів, визначених в п. 4 цього Порядку.

Заявник зверталась до відповідних органів для отримання довідки, однак довідку їй не було надано.

Крім того, суд звертає увагу на те, що участь добровольчих формувань в особливий період, в тому числі такого, як і батальйон «Донбас», в антитерористичній операції в районах проведення АТО, на боці сил АТО, в установленому законом порядку не було заборонено. З боку держави відсутні обмеження або заборона щодо участі відповідних добровольчих формувань під час антитерористичної операції в районах проведення АТО на боці сил АТО, а навпаки такі добровольчі формування допущені до участі в антитерористичній операції в районах проведення АТО на боці сил АТО.

Учасники добровольчих формувань, які в особливий період з боку державних установ були допущені в район проведення АТО та приймали участь у бойових діях на боці сил АТО, не були включені в перелік п. 19 ст. 6 Закону № 3551-ХІІ від 23.10.1993 (із змінами та доповненнями), а тому, суд вважає, що у заявника є право на звернення до суду з вимогами про встановлення факту участі в бойових діях на боці сил АТО, з огляду на вищезазначене, а також виходячи зі змісту статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що знайшло своє відображення у рішеннях Європейського Суду з прав людини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 вступив добровольцем до добровольчого батальйону територіальної оборони Донецької області «Донбас». В період з 08.05.2014 року по 23.05.2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності держави України в районах проведення антитерористичної операції. 23.05.2014 року у складі колони автомашин батальйону, що рухалася в напрямку с. Карлівка Донецької області, ОСОБА_2 попав в засідку і був обстріляний з автоматичної зброї та підствольних гранатометів. В бою отримав тяжкі вогнепальні поранення від яких помер.

Вказані обставини підтверджені показами свідків, які також були добровольцями батальйону «Донбас».

Станом на момент звернення до суду заявник не отримала статусу особи на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Встановлення фактів добровільного забезпечення та добровільного залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у складі добровольчого формування «Донбас»; участі ОСОБА_2 23.05.2014 року в бойових діях під час проведення антитерористичної операції в Донецькій області у складі добровольчого формування «Донбас»; загибелі ОСОБА_2 23.05.2014 року під час бойових дій в с. Карлівка Мар`їнського району Донецької області в зоні проведення антитерористичної операції, є необхідним для отримання гарантій щодо захисту соціальних, майнових та інших громадянських прав заявника, тобто мати можливість в подальшому застосування норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального значення».

Статтею 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, а також листі Верховного суду України «Судова практика про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року роз`яснено, що справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умови, якщо заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення і чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що вимоги у заяві ОСОБА_1 в частині встановлення фактів: добровільного забезпечення та добровільного залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у складі добровольчого формування «Донбас»; участі ОСОБА_2 в бойових діях під час проведення антитерористичної операції в Донецькій області у складі добровольчого формування «Донбас»; загибелі ОСОБА_2 під час бойових дій в с. Карлівка Марийського району Донецької області в зоні проведення антитерористичної операції, підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 3, 5, 7, 60, 215, 234, 256 ЦПК України, ст. ст. З, 17, 65, 124 Конституції України, ст.ст. 3, 4 Закону України «Про основи національної безпеки України», ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд -
ВИРІШИВ:

Встановити факт добровільного забезпечення та добровільного залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у складі добровольчого формування "Донбас".

Встановити факт участі ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в бойових діях під час проведення антитерористичної операції в Донецькій області у складі добровольчого формування "Донбас".

Встановити факт загибелі ОСОБА_2 , 23.05.2014 року під час бойових дій в с. Карлівка Мар`їнського району Донецької області в зоні проведення антитерористичної операції.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через Томаківський районний суд.
Суддя: А. П. Тетеревятников