Справа №: 400/886/16-ц
Провадження № 2-о/400/14/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Проценко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за заявою ОСОБА_1, від імені якої діє ОСОБА_2, з участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявниці звернулась до суду з заявою, якою просить суд встановити факт смерті ОСОБА_3 на тимчасово окупованій території України, яка настала 23 січня 2016 року у м. Торез Донецької області.

На обґрунтування заяви зазначає, що заявниця ОСОБА_1 являється донькою ОСОБА_3, померлого 23 січня 2016 року у м. Торез Донецької області. Його смерть підтверджується довідкою про причину смерті до форми №106/у №69 та свідоцтвом про смерть № 013445, виданим Торезьким міським відділом запису актів цивільного стану державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки 27 січня 2016 року. З метою оформлення права на спадщину після смерті батька та призначення заявниці пенсії по втраті годувальника, представник заявниці, яка являється її опікуном, звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3, однак їй відмовлено у проведенні державної реєстрації, оскільки для підтвердження факту смерті ОСОБА_3 нею було предявлено документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тому від цього факту залежить виникнення особистих чи майнових прав заявниці.

Заявниця та представник заявниці в судове засідання не зявились, однак надали до суду заяви, в яких просили суд слухати справу без їх участі, заяву підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області в судове засідання також не зявився, однак надав до суду заяву, в якій прохав суд слухати справу без їх участі, щодо заявлених вимог не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК.

Згідно копїї паспорта громадянина України ОСОБА_1 народилась 21 січня 1999 року в м. Торез Донецької області та з 24 січня 2015 року зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Відповідно до копії свідоцтва про народження заявниці ОСОБА_4 серії І-НО №080443, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції Донецької області 15 липня 2006 року, батьком останньої є ОСОБА_3 (а.с.16).

На підставі рішення Торезького міського суду Донецької області від 8 жовтня 2006 року матір дитини ОСОБА_5 позбавлена батьківських прав, над малолітньою ОСОБА_1 встановлено опіку, опікуном якої призначено ОСОБА_2 (а.с.17-18).

Згідно довідки про причину смерті до форми №106/у №69 та свідоцтва про смерть № 013445, виданого Торезьким міським відділом запису актів цивільного стану державної реєстраційної палати Міністерства юстиції так званої Донецької народної республіки 27 січня 2016 року ОСОБА_3 помер 23 січня 2016 року, причиною смерті є хвороба обумовлена ВІЧ з вираженням мікобактеріальної інфекції (а.с.14-15).

Після смерті батька заявниці її представник звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3, однак їй відмовлено у проведенні державної реєстрації, оскільки для підтвердження факту смерті ОСОБА_3 нею було предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що підтверджується листом-відмовою №133-03.3/05.05-70 від 01 квітня 2016 року (а.с.20).

Як встановлено, заявниці необхідно встановити факт смерті батька, оскільки це має юридичне значення, а саме, дає їй змогу оформити документи на призначення пенсії по втраті годувальника та прийняти спадщину.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

У відповідності з розпорядженням КМУ від 07 листопада 2014 року за №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Торез Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

На підставі ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином свідоцтво про смерть ОСОБА_3 №013445, видане Торезьким міським відділом запису актів цивільного стану державної реєстраційної палати Міністрества юстиції Донецької народної республіки 27 січня 2016 року, не є підставою для реєстрації смерті на території України, оскільки видане органом створеним всупереч законодавства України.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Так згідно довідки про причину смерті до форми №106/у №69 встановлено, що громадянин України ОСОБА_3 помер 23 січня 2016 року в м. Торез Донецької області.

Оскільки заявниця ОСОБА_1 є громадянкою України та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, як внутрішньо переміщена особа, а її батько ОСОБА_3 23 січня 2016 року помер на тимчасово непідконтрольній Україні території в м. Торез, Донецької області, а після його смерті заявниця не може отримати лікарське свідоцтво про смерть відповідного зразку, так як отримане свідоцтво про смерть не може бути використане нею для реєстрації смерті на території України та не визнається державними органами України, тому з метою захисту її законних прав та інтересів, оформлення спадкових прав та призначення пенсії по втраті годувальника, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_3 23 січня 2016 року в м. Торез Донецької області, який знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Згідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження, або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 11, 57-60, 209, 212-214, 234, 235, 256-259, 257-1 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин України, помер 23 січня 2016 року у м. Торез Донецької області на тимчасово окупованій території України.

Допустити рішення до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Петрівський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно

Суддя Петрівського районного суду С.Колесник

Рішення набрало законної сили ____ ________________2016 року.

Суддя Петрівського районного суду С.Колесник