Ухвала іменем україни
20 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Умнова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 лютого 2016 року, ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом припинення зловживання правом, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати відповідачів припинити протиправне зловживання правом спільної власності та не перешкоджати у проведенні робіт по реконструкції приміщень спільного користування (коридору «Д» та туалету «А» згідно експлікації внутрішніх площ) будинку АДРЕСА_1.

Мотивував вимоги тим, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 і має намір в частині будинку, яка знаходиться у спільному користуванні із іншими мешканцями будинку, встановити склянну перегородку. В зв'язку із чим письмово звернувся до співвласників вказаного будинку для отримання їхньої згоди на проведення реконструкції та отримав відмову.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 березня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Представник позивача, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подавкасаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. При цьому, до касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Оскільки зі змісту касаційної скарги та матеріалів, доданих до неї вбачається, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, то він підлягає поновленню.

Разом з тим, дослідивши подані заявником матеріали вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності. Обставини, на які посилається заявник не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для скасування рішення місцевого суду.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що сторони у справі є співвласниками будинку АДРЕСА_1. Згідно експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку в спільному користуванні власників квартир даного житлового будинку знаходяться коридор (тераса) «Д», сходова клітка «С» та туалет «А», загальною площею 20,5 кв. м.

ОСОБА_2 на площі зазначених допоміжних приміщень бажає встановити скляну перегородку зі скляними дверима по зовнішній стіні тераси із знесенням існуючих дверей між терасою «Д» та коридором «Б».

Позивач письмово звертався до інших співвласників для отримання їхньої згоди на встановлення перегородки з видачею ключів від встановлених дверей та отримав відмову відповідачів.

Звертаючись із позовом до суду, ОСОБА_2, посилаючись на положення ст. 152 Житлового кодексу України, якою встановлено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання, тому просив зобов'язати відповідачів припинити протиправне зловживання правом спільної власності.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що оскільки власники квартир № 1 та № 3 не дають свою згоду на проведення позивачем реконструкції приміщень загального користування, тому суди дійшли правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Доводи позивача про те, що суд не застосував норми частини 2 і 3 ст. 13 та частини 4 і 5 ст. 319 ЦК України, які підлягали застосуванню до даних правовідносин, обґрунтовано не взято судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки на багатоквартирний житловий будинок, співвласниками якого є сторони, виготовлена відповідна технічна документація, технічним характеристикам якої відповідають приміщення будинку, у тому числі і місця загального користування. При цьому, зазначив, що відповідачі, заперечуючи проти реконструкції, мають наміри зберегти будинок у стані, який відповідає його технічним характеристикам. Реконструкція місць загального користування, проведення якої вимагає позивач, передбачає проведення будівельних робіт в цілях зміни існуючих технічних показників об'єкту.

Крім того, ненадання згоди на реконструкцію місць загального користування у будинку не завдає шкоди позивачу, оскільки мова йде про реконструкцію, тобто зміну конфігурації об'єкта.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при вирішенні даної справи місцевим та апеляційним судами не вбачається.

Керуючись ст. ст. 325, 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 лютого 2016 року, ухвали апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 березня 2016 року.

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 лютого 2016 року, ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом припинення зловживання правом.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Умнова