АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/6650/14-ц Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22ц/774/847/К/16 ОСОБА_1
Категорія - 27 (I) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.,

за участі секретаря: Петренко К.І.

за участі: представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" ОСОБА_2;

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 "ПриватБанк" на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (надалі ПАТ КБ ПриватБанк) звернулось із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 08.09.2006 року і уточнивши позовні вимоги просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованості по відсоткам за період з 22.07.2011р. по 22.07.2014р. складає 4475,95 грн. та судові витрати по справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 08.09.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № б/н , згідно якого банк надав відповідачу кредитну карту зі строком дії до 07/08, з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 1000 грн.

Відповідач умови Договору належним чином не виконував, у зв'язку з чим, за період з 22.07.2011р. по 22.07.2014р. виникла заборгованість по відсоткам, яка складає 4475,95 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25 лютого 2016 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ ПриватБанк відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ ПриватБанк ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що судом першої інстанції при ухвалені рішення не враховано що позовна давність за вимогами кредитора про повернення процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню суми процентів за кредитним договором саме за період з 22.07.2011р. по 22.07.2014р. в межах строку позовної давності, оскільки відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду з позовом після спливу трирічного строку позовної давності, в межах якого позивач міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до договору, яким є заява позичальника, №б/н від 08.09.2006 року, ОСОБА_4 отримав кредитну картку з встановленим початковим кредитним лімітом у розмірі 1000 грн., строк дії картки 24 міс., зі сплатою базової процентної ставки по кредитному ліміту у розмірі 2,5% на місяць на залишок заборгованості. Відповідач ознайомлений та надав свою згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, що підтверджується власноручним підписом у заяві.

У звязку з невиконанням ОСОБА_4 зобовязань за кредитним договором №б/н від 08.09.2006 року утворилась заборгованість, яка станом на 14.07.2014р. становить 13170,36 грн. з яких: 2481,42 грн. загальний залишок заборгованості за наданий кредит (тіло кредиту), 9585,59 загальний залишок заборгованості за відсотками, 1103,35 грн. заборгованість по судовим штрафам. Заборгованість за відсотками за період з 22.07.2011 року по 22.07.2014 року складає 4475,95 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Згідно положень ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (неустойки, звернення стягнення на заставлене майно тощо).

Як вбачається з Умов та правил надання банківських послуг, зокрема, п. 9.3, картрахунки відкриті на невизначений строк за виключенням умов, передбачених в п.п. 9.6, 9.7 даних умов.

Пунктом 9.12 передбачено, що договір діє 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же строк.

По закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до начала місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява Держателя карти про закриття картрахунку, а також за умови наявних грошових коштів на картрахунку для сплати послуг за виконання розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії).

Ні до суду першої інстанції, ні апеляційному суду представником позивача не надано доказів на підтвердження того, що по закінченню строку дії платіжної картки (який визначено Умовами до 08.09.2007 року включно), виданої ОСОБА_4, було здійснено перевипуск вказаної картки з продовженням строку її дії, та що така картка була видана останньому.

Оскільки відповідачем проводились операції по оплаті товарів та послуг з використанням кредитної картки останній раз 29.10.2007 року перебіг строку позовної давності розпочався з 01.11.2007 року та закінчився 01.11.2010 року. Позивач звернувся до суду із відповідним позовом про захист свого порушеного права лише 28 липня 2014 року, тобто після закінчення трирічної позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, що було зроблено відповідачем під час розгляду справи судом першої інстанції (а.с.48-51).

Оскільки стягнення заборгованості по відсоткам є похідними від основного зобовязання, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для задоволення цих позовних вимог, відсутні.

Зважаючи на те, що позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду за захистом свого порушеного права лише у липні 2014 року та не ставив питання про поновлення пропущеного процесуального строку, як і не навів жодних достатніх та обґрунтованих підстав, з яких суд міг би прийти до висновку, що такий строк пропущено з поважних або незалежних від позивача причин, а нормами цивільного законодавства України не передбачено право суду на поновлення позивачу пропущеного процесуального строку при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за споживчим кредитом з ініціативи суду без відповідної заяви позивача (ПАТ КБ «ПРИВАТБАК»), а відповідач ОСОБА_4 просив суд застосувати наслідки пропуску позовної давності та відмовити у задоволенні позову, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в задоволенні позову слід відмовити за пропуском строку позовної давності.

Зважаючи на наведене, підстави для задоволення апеляційної скарги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог відсутні, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильного висновку суду першої інстанції при вирішенні спору.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: