Справа №359/6297/15-ц
№ 2/359/101/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Бориспільська міська державна нотаріальна контора, Бориспільська міська рада Київської області, про встановлення факту прийняття спадщини та продовження строку на прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

09.07.2015 ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому після усунення недоліків позовної заяви просив : визначити йому додатковий двомісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року його батька ОСОБА_3 (а.с.2-3,20-22).

Після відкриття провадження у справі позивач зміни в доповнив позовні вимоги, а саме: просить встановити факт прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року батька ОСОБА_3 та продовжити строк для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 (а.с.175-177).

Свої уточнені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер його батько ОСОБА_3, спадкоємцем якого першої черги за законом він являється. Крім нього спадкоємцями першої черги були його сестра ОСОБА_2 та мати ОСОБА_4. Інших спадкоємців за законом першої черги не має. До складу спадщини увійшов будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, АДРЕСА_1. Позивач стверджує, що його мати ОСОБА_4 прийняла спадщину, проте документи недооформила, після своє смерті заповіту не залишила, і він є спадкоємцем за законом першої черги. Він також стверджує, що разом із матір'ю утримував будинок, сплачував комунальні послуги, проводив поточні ремонти та, будучи юридично необізнаним вважав себе таким, що прийняв спадщину, однак, звернувшись до нотаріуса, він отримав роз'яснення, що пропустив строки для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що відповідно до ст.549 ЦК України 1963 року спадкоємець. який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяв про прийняття спадщини.

В судове засідання позивач та його представник не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги повністю підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явилась, про час та місце судового розгляду була повідомлена, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності, а також заперечень проти позову не подала.

Треті особи, були повідомлені про час та місце судового розгляду та згідно з поданими до суду заявами просили розгляд даної справи здійснювати за відсутності їх представника (а.с.**).

Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, матеріали спадкової справи №10/1997 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року у віці 54 роки помер ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим ІНФОРМАЦІЯ_3 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області, актовий запис №236 (а.с.90).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належну спадкодавцю частину жилого будинку з приналежними до нього будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1

Так, в судовому засіданні встановлено, що 20 травня 1974 року начальником Бориспільського комбінату комунальних підприємств виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області на підставі рішення Бориспільської міської ради від 17 травня 1974 року на ім'я ОСОБА_3 було видано свідоцтво НОМЕР_2 про право особистої власності на жилий будинок, розташований за вищевказаною адресою, та здійснено його державну реєстрацію у Переяслав-Хмельницькому міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу 23 стр.146 за реєстровим 3804 20 травня 1974 року (а.с.85).

На час видачі вказаного свідоцтва спадкодавець перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований 09 вересня 1965 року, що підтверджується Свідоцтвом про одруження НОМЕР_3, виданим Бориспільським районним бюро ЗАГС, актовий запис №194 (а.с.91).

Дослідженням спадкової справи №10/1997, відкритої у Бориспільській міській державній нотаріальній конторі щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 (а.с.88-93)встановлено, що дружина померлого спадкодавця ОСОБА_4 звернулась до Бориспільської міської державної нотаріальної контори 21 січня 1997 року із письмовими заявами, відповідно до яких просила видати їй свідоцтво про право власності на частину в спільній власності подружжя на ? частину жилого будинку в АДРЕСА_1, та свідоцтво про право на спадщину по закону на ? частину вказаного жилого будинку та компенсаційну виплату (а.с.89).

Згідно вказаної заяви державним нотаріусом зазначено, що факт прийняття спадщини, а також підстави для звільнення від сплати спадкоємця ОСОБА_4 від сплати державного мита за ? частину жилого будинку підтверджується відміткою паспортного столу у домовій книзі про прописку її у спадковому будинку з 20 січня 1976 року та відсутня відмітка про виписку (а.с.89-зворот).

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 січня 1997 року, виданого в.о. державного нотаріуса Бориспільської міської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за №32, спадкоємцем майна ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є його дружина - ОСОБА_4, майно, на яке видано свідоцтво складається з компенсаційної виплати, належної померлому ОСОБА_3 на підставі Довідки Українського національного фонду «Взаєморозуміння і примирення» від 16 січня 1997 року №1832(а.с.93).

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого батька ОСОБА_3, що підтверджується його свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с.25).

Згідно з даними паспорта позивача він зареєстрований в АДРЕСА_1, дата реєстрації - з 20.10.2000 року (а.с.26-28).

Відповідно до вимог пунктів 1, 4 , 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України він набрав чинності з 1 січня 2004 року та застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що, оскільки спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, була прийнята його дружиною, що підтверджується даними дослідженої в судовому засіданні спадкової справи, до правовідносин, що виникли з приводу її прийняття, мають застосовуватись положення Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Відповідно до вимог ст.548 Української РСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За змістом ст.549 Української РСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Будь-які належні і допустимі докази того, що позивач прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3, в тому числі вчинив вищевказані дії, передбачені ст.549 Української РСР 1963 року, суду надано не було та не зазначено джерел їх здобуття.

В зв'язку з цим, вимога позивача про встановлення факту прийняття ним спадщини після смерті його батька ОСОБА_3 є недоведеною та задоволенню не підлягає.

Також встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується його свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с.25).

Листом від 22.09.20-15 за №1183/01-16 Бориспільською міською державною нотаріальною конторою повідомлено, що згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про прав о на спадщину) від 22 вересня 2015 року, номер довідки НОМЕР_5, за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація щодо заведених спадкових справ після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, відсутня (а.с.86,87)

Оскільки спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не відкривалась і відповідач ОСОБА_2, а також орган місцевого самоврядування - Бориспільська міська рада Київської області, заперечень по суті позову не мають, суд прийшов до переконання, що спір про спадщину відсутній.

В зв'язку з цим відповідно до вимог до ст.1272 ЦК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачу, який пропустив його з поважних причин, а саме через юридичну необізнаність вважав, що прийняв спадщину, коли фактично вступив в управління спадковим майном, підлягають задоволенню, і позивачу слід визначити додатковий строк двомісячний, який на думку суду є достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 169, 209, 212, 214, 215,224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 додатковий двомісячний строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути переглянуто Бориспільським міськрайонним судом Київської області за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, а також позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Муранова-Лесів