Справа № 507/95/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2016 р. Любашівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді - Споришевої Н.І. при секретарі - Войковській І.П.,

за участю представника позивача адвоката - Пілюка Р.В.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Любашівка в залі суду справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

встановив :

21.01.2016 року позивач звернувся до суду з наведеним позовом.

В своїй позовній заяві він вказує, що на підставі свідоцтва про державну реєстрацію ТЗ НОМЕР_2, виданого РЕВ №2 УДАЇ ГУ МВС України в Одеській області від 20.06.2008 року, йому належить на праві приватної власності автомобіль марки КАМАЗ 5511 (вантажний самоскид), 1980 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, реєстраційний № НОМЕР_1.

Довіреністю від 28.05.2011 він передав даний автомобіль відповідачу ОСОБА_2

04.01.2016 дія даної довіреності була припинена за його заявою. В той же день 04.01.2016 року він видав довіреність на вищезазначений автомобіль іншій особі - ОСОБА_4.

Через свого представника ОСОБА_4 він звернувся до відповідача повернути належний йому на праві приватної власності автомобіль, так як правова підстава на користування автомобілем в вигляді довіреності відпала. Відповідач відмовляється повертати йому його автомобіль.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач позов не визнав, стверджуючи, що указаний автомобіль він купив у позивача, приблизно за 20 тис. грн., а на цей час автомобіль він вже продав.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Позовні вимоги підтверджуються «Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей» - реєстрації припинення дії довіреності, посвідченої 28.05. 2011 року (а.с. 6), з 04.01. 2016 року.

Посилання на факт купівлі та продажу автомобіля відповідач нічим не підтвердив, хоча згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, що передбачено ст. 387 ЦК України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною 1 ст. 1213 ЦК України, передбачено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України ст. 317, 321, 387, 1212,1213 ЦК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, задовольнити.

Зобов"язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_3 автомобіль марки КАМАЗ 5511 (вантажний самоскид), 1980 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, реєстраційний № НОМЕР_1.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 551 грн. 20 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене на протязі 10 днів з дня проголошення рішення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд.

Суддя: Споришева Н.І.