Справа № 645/713/16-ц
Провадження № 2/645/1049/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Шарка О.П.,секретаря судових засідань - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора головного територіального управління юстиції у Харківській області, про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просить суд про визнання за ним права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальна площа якої складає 45,0 кв.м., із яких 27,1 кв.м., житлова площа та 17,9 кв.м. нежитлова площа в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 30 серпня 1996 року реєстраційний № 8-96- 78310, виданий Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та її чоловіку ОСОБА_3. По незрозумілим причинам, вищевказана квартира була приватизована на імя ОСОБА_4, хоча вона у той час вже була заміжня і повинно було вказане її прізвище як «Дулькіна», так як після реєстрації шлюбу, бабуся позивача прийняла прізвище свого чоловіка «Дулькіна». За життя двоюрідна бабуся позивача залишила заповіт на його імя , згідно якого він успадковує все її майно. 03 травня 2014 року бабуся позивача померла, після її смерті відкривається спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_3.27 травня 2014 року позивач, як спадкоємець за заповітом звернувся до 12 Харківської державної нотаріальної контори , і згідно його заяви заводиться спадкова справа № 56127733. Нотаріус розяснив в усній формі, що бабуся повинна була приватизувати квартири, будучи у шлюбі вже на прізвище «Дулькіна» , а не на прізвище «Ольховська», крім цього заповіт підписаний «Дулькіною», а правовстановлюючий документ на імя «Ольховської». Оригіналу правовстановлюючого документу взагалі немає і тому в даному випадку йому потрібно звернутися до суду, у звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, надала суду пояснення, аналогічні викладеним вище.

Відповідач ОСОБА_3 надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, з позовними вимогами погоджується у повному обсязі.

Представник третьої особи - Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У ході судового розгляду встановлено, що відповідно свідоцтва про право власності на житло реєстраційний №8-96-78310 від 30 серпня 1996 року, квартира АДРЕСА_4, належить на праві спільної власності ОСОБА_4, ОСОБА_3.

Згідно довідки, виданої КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 року власниками квартири №147 по вул.Корчагінців, у м.Харкова, на праві спільної власності належить ОСОБА_4, ОСОБА_3.

19.11.2012 року ОСОБА_6 залишила заповіт, посвідчений державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори, відповідно якого все її майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, заповіла ОСОБА_2.

3 травня 2014 року ОСОБА_6 померла, про що 5 травня 2014 року складено відповідний актовий запис №6599 (свідоцтво про смерть серія 1-ВЛ №442851 від 05 травня 2014 року).

Згідно повідомлення Державного нотаріуса Дванадцятої харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, ОСОБА_2 повідомлено, що після смерті ОСОБА_6, видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_5, не вбачається можливим в звязку з тим, що: видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, можливе лише за умови наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, зокрема правоустановчих документів, що передбачено ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та п. 4.12, п. 4.15. Главі 10, розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а саме: на квартиру № 147 (сто сорок сім), що розташована за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Корчагінців, буд. № 48 (сорок вісім), не вбачається можливим в звязку з тим, що: видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, можливе лише за умови наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, зокрема правоустановчих документів, що передбачено ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та п. 4.12, п. 4.15. Главі 10, розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Також відсутні документи, які підтверджують склад спадщини, цю передбачено ст. 68 Законом України «Про нотаріат».

Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно ст.ст. 1220-1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті або день, з якого вона оголошується померлою, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, право на спадкування мають, зокрема, особи, визначені у заповіті, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог про визнання права власності на ? частину квартири АДРЕСА_6, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 .

На підставі ч. 5ст. 1268 ЦК Україниспадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Суду не надано суду правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця ОСОБА_6 на ? частину квартири АДРЕСА_6.

Відповідно до ст. 55 Конституції права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 24 Конституції юрисдикція судів поширюється на всі правовід носини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається як на підставу у своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 60 ЦПК України закріплює за кожною стороною обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається та які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участьу справі, виникає спір.

Принцип диспозитивності цивільного судочинства, закріплений в ст. 11 ЦПК України, передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При вирішенні даної справи суд враховує встановлені нормою статті 1 ЦПК України завдання цивільного судочинства, яким є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України, яка передбачає диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як на підставу своїх вимог, позивач посилається на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка ґрунтується на не поданні нотаріусу для цього оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Крім того, слід наголосити, що суд не виконує функцій інших державних органів щодо оформлення права власності та, у даному випадку, не має повноважень для фактичної підміни правовстановлюючого документу на нерухоме майно судовим рішенням про визнання права власності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним і необґрунтованим

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1220-1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора головного територіального управління юстиції у Харківській області, про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування за заповітом на квартиру АДРЕСА_1, загальна площа якої складає 45,0 кв.м., із яких 27,1 кв.м., житлова площа та 17,9 кв.м. нежитлова площа відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

СУДДЯ: