441/167/16-ц 2/441/223/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2016 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Яворської Н.І.,

при секретарі - Цап І.М.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської обл., третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку та ощадний вклад, в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4, що помер 20.10.2008р. мав на праві власності житловий будинок по вул. Цвітна, 6 в с.Поріччя-Грунтове Городоцького району Львівської обл., а також вважався фактичним власником земельних ділянок: земельну ділянку площею 1,6643 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської обл. та яка згідно Державного акту ІІ-ЛВ №056628, що зареєстрований в Книзі записів державних актів за №1025 належала ОСОБА_5, що померла 02.03.2004р. та на земельну ділянку площею 2,9050 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Завидовицької сільської ради і згідно Державного акту про право приватної власності на землю ІІ-ЛВ №085997, що зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 1262 належала ОСОБА_6, що помер 17.10.1998р., які успадкував ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5

Позивачка ОСОБА_1 15.02.2016р. звернулась з позовом до суду про визнання за нею права власності на вказані земельні ділянки, мотивуючи тим, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку із відсутністю доказів про родинні відносини із ОСОБА_5 При цьому покликалась на те, що її чоловік проживав при ОСОБА_5 більше пяти років, а отже є спадкоємцем четвертої черги, фактично прийняв спадщину, про що свідчить його позов, який перебував на розгляді в Городоцькому районному суді Львівської обл., однак не встиг оформити спадщину так як помер на часі розгляду справи в суді.

В суді позивачка позовні вимоги підтримала, зазначила, що є спадкоємцем по заповіту, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просила позов задоволити в повному обсязі.

Представник Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської обл. в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує про задоволення позову з підстав як про це просить позивачка, окрім цього ствердив той факт, що ОСОБА_4 починаючи з 1999 року факчтино проживав із ОСОБА_5 та здійснював догляд за нею.

Третя особа ОСОБА_3 в суді пояснив, що на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 або ж ОСОБА_7 не претендує, не заперечує про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Заслухавши позивачку, представника відповідача та третю особу, вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення позову.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р., у разі відкриття спадщини до 01.01.2004р. до відносин спадкування застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР (ЦК УРСР).

Таким чином до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 слід застосувати положення ЦК України від 18.07.1963р.

Так, ст.524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК України 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст.525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Отже спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 була його дружина ОСОБА_5

ОСОБА_5 померла 02.03.2004р., а отже до спадкових правовідносин слід застосовувати положення ЦК України в ред. 2004р.

За змістом ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

На підставі ч.1. ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї.

Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

За вимогами ст.ст.373 ЦК України, ст. 81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо.

Так, згідно Державного акту ІІ-ЛВ №056628, що зареєстрований в Книзі записів державних актів за №1025 (а.с.-17) ОСОБА_5, що померла 02.03.2004р. належала земельна ділянка площею 1,6643 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської обл., а згідно Державного акту про право приватної власності на землю ІІ-ЛВ №085997, що зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 1262 (а.с.-18) ОСОБА_6, що помер 17.10.1998р. належала земельна ділянка площею 2,9050 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Завидовицької

сільської ради Городоцького району Львівської обл., і яку фактично успадкувала після його смерті його дружина ОСОБА_5

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла 02.03.2004р. (а.с.-10).

Як вбачається із копії будинкової книги та довідки Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської обл. від 12.02.2016р. №287 ОСОБА_4 проживав без реєстрації із ОСОБА_5Й з 1996р. по 1999рік, а починаючи з 1999року проживав та був зареєстрований у цьому ж будинку в с.Поріччя-Грунтове, вул. Гайова, 3 Городоцького району Львівської обл.

Із оглянутої в суді цивільної справи №.2-729/2008р. (а.с.-24,25) в 2008 році ОСОБА_4 звертався до суду із позовом про визнання за ним права власності на вищезазначені земельні ділянки в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5, однак в день судового розгляду 20.10.2008р. помер, а тому провадження по справі було закрито, що має підтвердження ухвалою Городоцького районного суду від 20.10.2008р.

Таким чином, ОСОБА_4 є спадкоємцем четвертої черги, фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5, а отже фактично набув у власність вказані земельні ділянки.

Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.-8) ОСОБА_4 помер 20.10.2008р.

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, що посвідчений 10.09.2008р. (а.с.-13) секретарем виконкому Завидовицької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. і за яким житловий будинок в с.Поріччя-Грунтове, вул. Гайова, 3 та земельну ділянку для обслуговування вказаного будинку заповів своїй доньці ОСОБА_8, а все інше майно, яке б належало йому на час смерті та на яке він мав би право заповів дружині ОСОБА_1

Як вбачається із та листа-відмови державного нотаріуса Городоцького нотаріального округу №69/02/14 від 02.02.2016р (а.с.-15) ОСОБА_1 звернулась із заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка на майно, що він фактично успадкував після смерті ОСОБА_5 за відсутністю доказів, що підтверджують родинні відносини між ним та спадкодавцем ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 3, 15, 114, 118-120 Цивільно-процесуального кодексу України, положень ст. ст. 524, 548, ст. 549 ЦК УРСР, ст.ст. 373, 1217, 1218, 1225, 1261 ЦК України, ст. 81 ЗК України суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом, що посвідчений 10.09.2008р. секретарем виконкому Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області після смерті ОСОБА_4, що помер 20.10.2008 року право власності на земельну ділянку площею 1,6643 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської обл. та яка згідно Державного акту ІІ-ЛВ №056628, що зареєстрований в Книзі записів державних актів за №1025 належала ОСОБА_5, що померла 02.03.2004р. та на земельну ділянку площею 2,9050 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області і згідно Державного акту про право приватної власності на землю ІІ-ЛВ №085997, що зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 1262 належала ОСОБА_6, що помер 17.10.1998р.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів до Апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області.

СуддяОСОБА_9