У х в а л а

іменем україни

20 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Коротуна В.М.,

суддів: Гвоздика П.О., Мазур Л.М.,

Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ленінградського районного суду м. Києва від 09 липня 2001 року розірвано шлюб, зареєстрований 27 лютого 1985 року у відділі РАГС Ленінградського району м. Києва між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, актовий запис № 381 (а. с. 7).

27 березня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Ленінградського районного суду м. Києва від 09 липня 2001 року у справі за позовом ОСОБА_3 до нього про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що ухвалене у справі рішення є заочним, справу розглянуто за його відсутності і при ухваленні судового рішення не враховано ряд суттєвих обставин.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 року відновлено втрачене провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 серпня 2015 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Ленінградського районного суду м. Києва від 09 липня 2001 року залишено без задоволення.

08 жовтня 2015 року ОСОБА_4 подав до суду апеляційну скаргу на рішення Ленінградського районного суду м. Києва від 09 липня 2001 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року вищевказану апеляційну скаргу повернуто заявнику.

Не погоджуючись із указаною ухвалою апеляційного суду, ОСОБА_4 звернувся до суду із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ленінградського районного суду м. Києва від 09 липня 2001 року заявнику, суддя апеляційного суду, керуючись п. 10 Прикінцевих і перехідних положень ЦПК України 2004 року та ст. ст. 231, 232 ЦПК України, дійшов висновку, що чинним процесуальним цивільним законодавством не передбачено перегляд рішень, ухвалених відповідно до ЦПК України у редакції 1963 року, як заочних, у зв'язку із чим рішення суду першої інстанції від 09 липня 2001 року, як заочне, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, оскільки інститут заочного розгляду справи введено лише ЦПК України 2004 року.

Колегія суддів касаційного суду не погоджується з таким висновком судді апеляційного суду з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ленінградського районного суду м. Києва від 09 липня 2001 року розірвано шлюб між сторонами на підставі ст. ст. 38-40 КпШС України та ст. ст. 15, 30, 62, 202 ЦПК України в редакції 1963 року, тобто справа розглядалася в установленому цим ЦПК порядку.

За приписами ч. ч. 3, 4 ст. 2 ЦПК України в редакції 2004 року провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 1 Прикінцевих і перехідних положень ЦПК України в редакції 2004 року цей Кодекс набирає чинності 01 січня 2005 року, а відповідно до п. 10 вказаних положень судові рішення, які ухвалені судом першої інстанції до набрання чинності цим Кодексом і не набрали законної сили, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку без подання заяви про апеляційне оскарження, якщо строк апеляційного оскарження відповідно до Цивільного процесуального кодексу України 1963 року не закінчився. Неоскаржені судові рішення, ухвалені судом першої інстанції до набрання чинності цим Кодексом, набирають законної сили у порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України 1963 року.

Суддею апеляційного суду встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою саме на рішення Ленінградського районного суду м. Києва від 09 липня 2001 року, яке було ухвалене в порядку, встановленому ЦПК України 1963 року, правильно зазначивши, що інститут заочного розгляду справи було введено лише ЦПК України 2004 року, і з цих підстав повернуто апеляційну скаргу.

Разом з тим Прикінцеві і перехідні положення ЦПК України в редакції 2004 року не містять безумовних підстав для повернення апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, ухвалене до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно зі ст. 292 ЦПК України в редакції 1963 року апеляційні скарги, апеляційне подання прокурора на рішення суду першої інстанції можуть бути подані протягом одного місяця з наступного дня після проголошення рішення. Скарги, подання, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд за заявою особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановлюється ухвала.

Відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

З огляду на вказане колегія суддів касаційного суду вважає, що суддя апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав, передбачених ст. ст. 231, 232 ЦПК України, наведених вимог процесуального закону не врахував та не застосував положення ч. 3 ст. 297 ЦПК України, якою передбачено надання строку для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, у зв'язку із чим постановив ухвалу про повернення апеляційної скарги з порушенням норм процесуального права.

Ураховуючи наведене, ухвала судді апеляційного суду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Коротун

Судді: П.О. Гвоздик

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана