Справа № 487/979/16-ц
Провадження № 2/487/1010/16
РІШЕННЯ

Іменем України

05.04.2016 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Карташевої Т.А.

секретаря Уманського І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа Третя Миколаївська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, мотивуючи це тим, що 23.03.2015 року померла її мати ОСОБА_2, після смерті якої залишилось спадкове майно, що складалось із 1/2 частини квартири за вищезазначеною адресою. Заповіт мати не залишила. ? частина квартири належала її матері на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 28 липня 2000 року Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської ради, зареєстрованого 21.07.2000 року Миколаївським міжміським бюро технічної інвентарізації.

Після смерті матері позивач залишилася єдиним спадкоємцем першої черги. У встановлений законом термін після смерті матері вона звернулася до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. Але 26.01.2016 року нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що її мати за життя не зареєструвала своє право власності.

У судовому засіданні сторони не бул присутніми, надавши суду заяви про розгляд справибез їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.07.2000 року, виданого Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської ради, квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/2 частині за кожною (а.с. 6).

23.03.2015 року померла ОСОБА_2 (а.с. 13), після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири за вказаною адресою.

На час смерті ОСОБА_2 у спірній квартирі зареєстрована та проживає позивач ОСОБА_1 донька померлої ОСОБА_2

05.01.2016 року до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері звернулася ОСОБА_1 Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері. Інші особи з заявами про прийняття спадщини згідно з матеріалами спадкової справи до нотаріуса не звертались.

26.01.2016 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки свідоцтво про право власності на житло не зареєстроване у встановленому законом порядку згідно зі ст. 182 ЦК України (а. с.7).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Судом встановлено, що квартира за адресою: м. Миколаїв, вул. Пушкінська, 66-А/68 була приватизована у 2000 році, про що 28.07.2000 року видано свідоцтво про право власності на квартиру. Реєстрація права власності відсутня (а.с. 6).

Таким чином померла ОСОБА_2 набула право власності на ? частку вказаної квартиру у відповідності до норм Закону України «Про власність», Закону України «При приватизацію державного житлового фонду».

Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV (із змінами) права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов*язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

На час отримання спадкодавцями свідоцтва про право власності на квартиру в порядку приватизації, виникнення права власності не пов`язувалося з обов`язковою державною реєстрацією таких прав.

Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно необхідно враховувати, що за наявності правовстановлюючих документів на нього, документального підтвердження місця, часу відкриття спадщини, підстав закликання до спадкування свідоцтво про право на спадщину на підставі статей 1296,1297 ЦК України, ст.34 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат» видається нотаріусом.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки відсутня державна реєстрація права власності на вказане майно, нотаріус позбавлений можливості оформити право на спадщину за законом.

За таких обставин суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1261, 1268, 1296, 1297, 1299 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа Третя Миколаївська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, померлої 23.03.2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.А. Карташева