Справа № 342/774/15-ц
Провадження № 22-ц/779/927/2016
Головуючий у 1 інстанції Корюкіна М.П. М. П.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Горблянського Я.Д., Матківського Р.Й.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю ОСОБА_2 його представника ОСОБА_3,

ОСОБА_4 його представника ОСОБА_5 яка також представляє інтереси ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності на 1/3 частину домоволодіння, за апеляційною ОСОБА_2 на рішення Городенківського районного суду від 09 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з указаним позовом і зазначав, що з 24 січня 1993 року перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, який розірваний рішенням суду 16 жовтня 2013 року. За час зареєстрованого шлюбу вони проживали у житловому будинку з господарськими прибудовами за адресою АДРЕСА_1. В цьомуж будинку проживала мати дружини ОСОБА_6, яка 21 жовтня 2009 року без його згоди зареєструвала на своє прізвище право власності на зазначений будинок та 01 серпня 2014 року спірний будинок згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Горенківського нотаріального округу Яшан Р.Р., зареєстрований зареєстрований в реєстрі за №1143, подарувала своєму синові ОСОБА_9. Посилаючись на те, що у період зареєстрованого шлюбу він за власні кошти здійснив реконструкцію спірного домоволодіння, продаж ОСОБА_6 вказаного домоволодіння є незаконнимним, просив визнати недійсним договір дарування житлового будиноку з господарськими прибудовами за адресою АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 01 серпня 2014 року згідно витягу з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 та визнати за ним право власності на 1/3 частину цього ж домоволодіння.

Рішенням Городенківського районного суду від 09 березня 2016 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з постановленням ухвали про залишення його позову без розгляду , вказуючи на те, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, які привели до ухвалення незаконного рішення. На думку апелянта, суд не врахував того, що до закінчення розгляду справи він покинув судове засідання, що в силу ч.9 ст.207 ЦПК Ураїни є підставою для залишення без розгляду позовної заяви, так як заяви про розгляд справи за його відсутності він не подавав, що згідно ч.1ст.310 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_4 та його представник апеляційну скаргу не визнали, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірний будинок належить ОСОБА_10, яка правомірно розпорядилась ним. У зв'язку з цим, посилання позивача, що на підставі ч.1 ст. 22, ч.1ст. 24, ч.1 ст. 25, ч.1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України, ст. 62 СК України частина спірного домоволодіння є спільною власністю колишнього подружжя не заслуговують на увагу.

Висновок суду є передчасним і погодитись з ним не можна.

Згідно ч.1ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК).

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).

Судом встановлено, що під час розгляду даної справи 09 березня 2016 року позивач ОСОБА_2 заявив клопотання про відкладення розгляду спави у зв'язку із зайнятістю його представника, подавши при цьому копію доручення про представництво і до закінчення розгляду справи покинув судове засідання не подавши заяви про розгляд спави за його відсутності.

Згідно п.9 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до закінчення розгляду справи покинув судове засідання і не подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалюючи ріщення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував і не звернув уваги на те, що до закінчення розгляду справи позивач покинув судове засідання та відповідно ч.1ст.3 ЦПК України фактично припинив захист своїх прав чи інтересів, які розглядаються не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.310 УЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

За таких обставин, рішення Городенківського районного суду від 09 березня 2016 року, яким ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку по АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, зареєстрованого 01.08.2014 року та визнання права власності на 1/3 частину цього домоволодіння за позивачем і стягнення 243.60 грн. судового збору слід скасувати та позовну заяву ОСОБА_11 залишити без розгляду з підстав, передбачених п.9 ч.1 ст.207 ЦПК України .

На підставі наведеного, керуючись п.9 ч.1 ст.207,ст.ст. 307, 310, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити. Рішення Городенківського районного суду від 09 березня 2016 року скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку по АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, зареєстрованого 01 серпня 2014 року та визнання права власності на 1/3 частину цього домоволодіння за ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий В.Д.Фединяк

Судді: Я.Д.Горблянський

Р.Й.Матківський