Провадження № 2-о/219/26/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді: Букрєй С.П.

секретаря: Смага Н.М.

народних засідателів: Топузян Р.Х.,

ОСОБА_1

за участю заявника : ОСОБА_2

заінтересованих осіб :

представника Артемівського об*єднаного

УПФУ Донецької області : ОСОБА_3

представника УПСЗН Артемівської

міської ради : ОСОБА_4

представника служби у справах дітей

Часовоярської міської ради : ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут у приміщенні Артемівського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про визнання особи безвісно відсутньою, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду с заявою про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи свої вимоги тим, що з ОСОБА_6 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 23.08.2005 року. Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 17.06.2010 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають дитину сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу між нею та колишнім чоловіком залишились добрі стосунки. З початку лютого 2014 року, коли в м. Донецьку почалися бойові дії, вона, її колишній чоловік та син переїхали до м. Часів-Яр, де проживали ІНФОРМАЦІЯ_3. 11 березня 2014 року ОСОБА_6 поїхав з м. Часів-Яр до центру зайнятості в м. Артемівську Донецької області та не повернувся. З тих пір за місцем його постійного проживання м. Часів Яр вул.. Кошового 4/41, відомостей нема. Про наявність у нього родичів заявнику нічого не відомо. Вона намагалась отримати будь-яку інформацію від його друзів і знайомих, але ніхто про його місце можливого перебування нічого не повідомив. 14.12.2015 року вона звернулась до Артемівського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області, щоб працівники поліції вжили заходи щодо розшуку її колишнього чоловіка. Її неповнолітній син перебуває на її утриманні, для оформлення в установленому порядку грошової допомоги в органах соціального захисту, їй необхідний документ про відсутність батька у дитини. Також рішення суду про визнання її колишнього чоловіка безвісти відсутнім їй необхідно для тимчасового виїзду дитини за межі України (території де відбувається АТО). Тому вона змушена звернутись до суду з зазначеним позовом та просить визнати ОСОБА_6 безвісно відсутнім.

Заявниця ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги на підставах поданої заяви та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечує проти заяви ОСОБА_2 вважаючи, що заявник не надав достатньо доказів на обґрунтування своїх вимог.

Представник заінтересованої особи УПСЗН Артемівської міської ради ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні також заперечує проти заяви ОСОБА_2 вважаючи, що заявник повинна звернутися до УПСЗН, надати відповідні документи, а саме дані про наявність на виконанні виконавчого листа по стягненню з ОСОБА_6 аліментів та довідку з поліції про знаходження ОСОБА_6 у розшуку, що буде підставою для нарахування соціальних виплат на утримання дитини і визнання особи безвісно відсутнім у даному випадку не потрібно.

Представник органу опіки та піклування Часово Ярської міської ради ОСОБА_5 просить вирішити заяву на розсуд суду.

Вислухавши пояснення заявника, з урахуванням думки представників заінтересованої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу розірвано 29.04.2010 року (а.с. 6).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.5).

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України - фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

В судовому засіданні заявник не надала будь-яких належних доказів, які б підтверджували те, що місцем постійного проживання ОСОБА_6 є квартира АДРЕСА_1.

Так, сама ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_6, як і вона з сином, постійно проживав у м. Донецьку, де має реєстрацію по вул.. Петровского 117 в/61. Разом з тим вважає останнім постійним місцем проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4, де він проживав з 25.02.2014 року по 11.03.2014 року і з цього часунемає відомостей про місце його перебування.

Факт постійного місця проживання ОСОБА_6 у м. Донецьку підтвердила у судовому засіданні і свідок ОСОБА_8 мати заявниці.

Суд вважає, що позиція заявника не ґрунтується на вимогах закону, та спростовується сукупністю доказів по справі.

Стаття 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року визначає, що місце перебування, це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, а місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи, а документи, до яких вносяться відомості про місце проживання є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина

України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

На запит суду Артемівський відділ поліції надав довідку у якій зазначено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 є уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_6 та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_7.

Разом з тим в судовому засіданні ОСОБА_2 засвідчила, що саме такі дані вона зазначила у своїй заяві до поліції на розшук ОСОБА_6 і вони не відповідають дійсності.

Окрім цього ОСОБА_2 надала суду акт від 22.12.2015 року ТОВ «Квартал м. Часів Яр» де зазначено, що ОСОБА_6 проживав з 25.02.2014 року по 11.03.2014 року в квартирі АДРЕСА_1, але зареєстрованим там не значиться.

Свідок ОСОБА_9 підтвердила, що в кінці лютого 2014 року дочка, разом з ОСОБА_6 та їх сином, приїхали її провідати та погостити. Їм у неї сподобалось і вони вирішили залишитися проживати у м. Часів Ярі. 11.03.2014 року ОСОБА_6 поїхав до центру зайнятості у м. Артемівськ і зник.

Свідок ОСОБА_10 підтвердила, що ОСОБА_6, ОСОБА_2 та їх син з 25.02.2014 року проживали в ІНФОРМАЦІЯ_7, але коли ОСОБА_6 зник, вона знає зі слів заявниці.

Згідно відповіді директора Артемівського міського центру зайнятості ОСОБА_6 на обліку в Артемівському міському центрі зайнятості не перебуває та за період 2014-2015 років не звертався.

Відповідно до листа начальника УПСЗН Артемівської міської ради ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 не перебуває на обліку в Управлінні, як переміщена особа у зв»язку з проведенням АТО.

Крім цього суд враховує той факт, що постійним зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 є м. Донецьк вул. П. Колодіна 22/22 і сама позивачка стала на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО лише 30.04.2015 року та зареєструвала місце свого перебування у м. Часів Яр вул. Ворошилова 8/64 12 травня 2015 року. ОСОБА_6 взагалі не ставав на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО і не реєстрував місце свого перебування у м. Часів Яр.

Таким чином, сукупністю доказів спростовується позиція заявника про те, що постійним місцем проживання ОСОБА_6 є квартира АДРЕСА_1.

Одночасно суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_2 не надала доказів, які б давали суду підстави визнати ОСОБА_6безвісно відсутнім.

При цьому суд враховує, що заявниця звернулася до поліції лише 12.12.2015 року і з цього часу ОСОБА_6 розшукується Артемівським ВП ГУНП в Донецькій області як зниклий безвісті, але на час розгляду справи не сплинув річний термін розшуку.

На підставі ч. 1 ст. 43 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 4 6-8, 10, 11, 15, 30, 57, 60, 64, 88, 212-215, п. 3 ч. 2 ст. 234, 246-249 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_2 про визнання особи безвісно відсутньою залишити без задоволення.

Рішення у повному обсязі виготовлено 25 квітня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя С.П.Букрєй

Народні засідателі: Р.Х. Топузян

ОСОБА_1