ухвала

іменем україни

29 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Гвоздика П.О., Мартинюка В.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Золотоніської міської ради про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом, за касаційними скаргами ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 06 липня 2015 року, представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 31 серпня 2015 року разом із заявою ОСОБА_5 про приєднання до касаційної скарги, ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 04 жовтня 2010 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Золотоніської міської ради, у якому зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_8, яка все своє майно заповіла йому. Після її смерті відкрилася спадщина на майно у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1716 га у с. Мелесівка Золотоніського району Черкаської області. Частину спадкового майна у вигляді вказаної земельної ділянки ОСОБА_4 успадкував, отримавши свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом. Оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на вказаний будинок він не може, оскільки ОСОБА_8 за життя не оформила право власності та не отримала правовстановлюючі документи на нього.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд визнати право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 за ОСОБА_8, а в порядку спадкування за заповітом - за ним.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2009 року визнано право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 за ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а в порядку спадкування за заповітом - за ОСОБА_4

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 травня 2010 року ОСОБА_9 в задоволенні заяви про перегляд рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2009 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25 травня 2010 року заяву ОСОБА_5 про перегляд рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2009 року за нововиявленими обставинами залишено без розгляду.

17 серпня 2010 року ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2009 року та з апеляційною скаргою на вказане рішення.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 04 жовтня 2010 року заяву ОСОБА_5 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2009 року відхилено.

Відмовлено ОСОБА_5 в поновленні строку на апеляційне оскарження рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2009 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2009 року залишено без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду України від 01 листопада 2010 року у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_4 до Золотоніської міської ради про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 04 жовтня 2010 року відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 17 березня 2014 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 відхилено, рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2009 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2014 року касаційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_6, відхилено.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2009 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 17 березня 2014 року залишено без змін.

У липні 2015 року представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали апеляційного суду Черкаської області від 17 березня 2014 року.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 06 липня 2015 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали апеляційного суду Черкаської області від 04 жовтня 2010 року.

30 липня 2015 року представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 повторно подав апеляційну скаргу на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2009 року. До апеляційної скарги повторно приєдналася ОСОБА_5

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 31 серпня 2015 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2009 року.

У касаційних скаргах ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 04 жовтня 2010 року, ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 06 липня 2015 року, поновити строки на апеляційне оскарження рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2009 року, справу направити на продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7, до якого приєдналася ОСОБА_5, просять скасувати ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 31 серпня 2015 року, справу направити на продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційне провадження в частині оскарження ухвали апеляційного суду Черкаської області від 04 жовтня 2010 року слід закрити, а інші касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є ухвала про відхилення касаційної скарги цієї особи або про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме рішення чи ухвалу.

Так, як убачається з матеріалів справи, ухвалою Верховного Суду України від 01 листопада 2010 року у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_4 до Золотоніської міської ради про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 04 жовтня 2010 року відмовлено.

Таким чином, є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на цю саму ухвалу, а тому касаційне провадження у частині оскарження ухвали апеляційного суду Черкаської області від 04 жовтня 2010 року підлягає закриттю як помилково відкрите.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали апеляційного суду Черкаської області від 04 жовтня 2010 року, апеляційний суд виходив з того, що така ухвала не є ухвалою суду, якою закінчено розгляд справи, що набрала законної сили, а також те, що дане судове рішення було переглянуто як в апеляційному так і в касаційному порядку, а також ОСОБА_5 пропущено трьохрічний строк для звернення до суду.

Також, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2009 року, апеляційний суд виходив з того, що за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на вказане рішення вже є ухвала про відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Доводи касаційної скарги щодо порушення апеляційним судом норм процесуального права не знайшли свого підтвердження та не свідчать про порушення апеляційним судом положень ст. 361 ЦПК України та п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Золотоніської міської ради про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 04 жовтня 2010 року закрити.

Касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 06 липня 2015 року відхилити.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7, до якої приєдналася ОСОБА_5, відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 06 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 31 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко П.О. Гвоздик В.І. Мартинюк