Єдиний унікальний номер 243/1109/16-ц Номер провадження 22-ц/775/902/2016
Єдиний унікальний номер 243/1109/16-ц Головуючий у 1 інстанції Лаптєв М.В.
Номер провадження 22-ц/775/902/2016 Доповідач Дундар І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дундар І.О.

суддів Будулуци М.С., Корчистої О.І..

за участю секретаря Чуряєва В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі.

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 14 березня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 14 березня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, просила скасувати рішення, та ухвалите нове, яким стягнути з Фонду державного майна України заборгованість по заробітній платі, оскільки рішення суду першої інстанції є неправильним та необґрунтованим: суд не звернув уваги на те, що порушені її конституційні права, державні органи не вжили заходів щодо сплати заборгованості по заробітній платі та виконання рішення суду.

В судове засідання апеляційного суду сторони не зявились.

ОСОБА_1 надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі.

Фонд державного майна України повідомлений належним чином телефонограмою, яка передана 13 квітня 2016 року та зареєстрована в Журналі телефонограм за №1813.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працювала у ВАТ «Содовий завод» з 1990 року по 2001 рік, рішенням комісії з трудових спорів ВАТ «Содовий завод» №150 від 15 вересня 2003 року стягнуто з ВАТ «Содовий завод» на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 354,11 грн., станом на 01 січня 2013 року в Реєстрі державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 100% статутного капіталу ВАТ «Содовий завод», дане підприємство засновано рішенням Фонду державного майна України від 20 грудня 1995 року №50-АТ.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Фонд Державного майна України не несе субсидіарну відповідальність по боргах ВАТ «Содовий завод» та не є його правонаступником, оскільки між ними склалися правовідносини засновника та створеного ним підприємства, за якими засновник не відповідає по боргам підприємства, а підприємство не відповідає по боргам засновника.

Такі висновки суду відповідають нормам закону та обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 має право на отримання від ВАТ «Содовий завод» належну їй заробітну плату в сумі 354,11 грн. (арк..спр.7).

З рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2015 року виходить, що позивач працювала на ВАТ «Содовий завод» з 06 червня 1990 року по 26 грудня 2001 року (арк.спр.4-5).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

На підставі частини 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач у трудових відносинах з Фондом державного майна України не перебувала, а тому обовязок Фонду відповідно до частини 1 ст. 21, частини 1 ст. 94 КЗпП України виплатити їй заробітну плату відсутній.

Правові підстави покладати на Фонд державного майна України обов'язок погасити борг юридичної особи - ВАТ «Содовий завод» по заробітній платі також відсутні.

Статтею 619 ЦК України, на яку посилається позивач в позовній заяві та в апеляційній скарзі, передбачено, що додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи поряд із відповідальністю боржника може бути передбачена договором або законом (частина 1).

Проте, це посилання є безпідставним, оскільки правовідносини щодо погашення позивачу заборгованості по заробітній платі регулюються законодавством про працю.

Згідно матеріалів справи позивач працювала на підприємстві, яке створено у формі відкритого акціонерного товариства ВАТ «Содовий завод».

Частиною 2 статті 152 ЦК України передбачено, що акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном. Акціонери не відповідають за зобов'язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості акцій, що їм належать (крім випадків, установлених законом).

За приписами частини першої статті 176 ЦК України держава не відповідає за зобов'язаннями створених нею юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Посилання позивача на ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» також є безпідставним.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 05 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

ВАТ «Содовий завод» до числа таких боржників не належить, оскільки за організаційно-правовою формою є акціонерним товариством, а не державним підприємством.

Акціонерне товариство, навіть якщо частка держави, як його засновника, складає 100%, на що посилається позивач, не є державним підприємством, яке створюється відповідно до Господарського кодексу України.

Встановивши, що боржник ВАТ «Содовий завод» є акціонерним товариством, яке самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, що між сторонами у справі не існувало будь-яких зобов'язань, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Фонд державного майна України не несе поряд із відповідальністю боржника додаткову (субсидіарну) відповідальність перед позивачем.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на норми Конституції України і міжнародного права, зокрема, статті 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтю 1 Протоколу № 1 до Конвенції, не спростовують висновків суду. Законодавство України, яке регулює спірні правовідносини, цим нормам права не суперечить.

Суд першої інстанції повно та всебічно зясував обставини справи і дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення. Нові докази не досліджувались апеляційним судом.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційний суд на підставі ст.308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 14 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, касаційна скарга на неї може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: