Провадження № 2/521/232/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" лютого 2016 р. Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря Бурдейного В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Кей-Колект» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, в якій, згідно останніх уточнень, просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а сааме: нежиле приміщення першого поверху, загальною площею 27,5 кв.м., що належить відповідачці на підставі свідоцтва про право власності виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 24.03.2006р., бланк ЯЯЯ № 273841, який зареєстровано Одеським міським бюро технічної інвентаризації, запис 243 від 17.04.2006р., в книзі 51неж-168, що підтверджується витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, виданого КП «Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» 17.04.2006р. за № 10418229, згідно з Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП «Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» 12.07.2007р. за № 15219725, реєстраційний номер нежилих приміщень, які є предметом цього договору за Державним реєстром прав власності на нерухоме майно 14504939, предмет іпотеки знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 52, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 14.03.2007р. в розмірі 580 756,46 грн. та за кредитним договором № 0 від 13.07.2007р. в розмірі 807 887,40 грн., виселити всіх зареєстрованих мешканців за вище вказаною адресою, а також стягнути сплачені судові витрати.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що сторони не виконали прийняті на себе зобов'язання по кредитному договору, внаслідок чого у сторін перед позивачем виникла заборгованість у зазначеному вище розмірі. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Сторони у судове засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались. В матеріалах справи є клопотання представника позивача про підтримання позовних вимог і розгляд справи у його відсутності. В попередніх судових засіданнях представник третьої особи заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №0 від 14.03.2007 р., та кредитний договір № 0 від 13.07.2007р., згідно з умовами першого кредитного договору Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 30 000 дол. США з розрахунку 13,5 % річних на строк до 14.03.2018 року, та згідно з умовами другого кредитного договору Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 41 000 дол. США з розрахунку 13 % річних на строк до 13.07.2018 року. (а.с. 7-24, 110-127)

Крім того, в забезпечення умов зазначених кредитних договорів між Банком та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № б/н від 14.03.2007р. та іпотечний договір № б/н від 13.07.2007р., відповідно до яких було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме : нежиле приміщення першого поверху, загальною площею 27,5 кв.м., що належить відповідачці на підставі свідоцтва про право власності виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 24.03.2006р., бланк ЯЯЯ № 273841, який зареєстровано Одеським міським бюро технічної інвентаризації, запис 243 від 17.04.2006р., в книзі 51неж-168, що підтверджується витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, виданого КП «Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» 17.04.2006р. за № 10418229, згідно з Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП «Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» 12.07.2007р. за № 15219725, реєстраційний номер нежилих приміщень, які є предметом цього договору за Державним реєстром прав власності на нерухоме майно 14504939, предмет іпотеки знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 52. (а.с. 25-26, 136-139)

12.12.2011р. між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було укладено Договір Факторингу № 1 відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКС» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» прав вимоги до боржників, та право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. (а.с. 79-84)

ОСОБА_2 припинив виконання грошового зобов'язання, внаслідок чого заборгованість станом на 01.12.2013р. року за кредитним договором № 0 від 14.03.2007р. складає 580 756,46 грн. та за кредитним договором № 0 від 13.07.2007р. становить 807 887,40 грн.

Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна, яка видана станом на 11.12.2015р., власником майна, яке передано в іпотеку, за іпотечним договором № б/н від 14.03.2007р. та іпотечного договору № б/н від 13.07.2007р., а саме: нежиле приміщення першого поверху, загальною площею 27,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 52 є ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-продажу, р. 1189, 24.03.2008, що зареєстровано приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (а.с. 224-232, 233-241).

Про зазначене був повідомлений представник позивача в судовому засіданні 25.01.2016р. та йому запропоновано вирішити питання щодо належного відповідача у справі, у зв»язку з чим в судовому засіданні оголошено перерву. Однак позивач не побажав розглянути поставлене питання і направив на адресу суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги та просив слухати справу у його відсутності.

Крім того, представником третьої особи надано копію договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.03.2008р., укладеного між ОСОБА_4, який діяв на підставі довіреності від 27.04.2005р., виданої ОСОБА_1, та ОСОБА_2, згідно якого ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 нежилі приміщення першого поверху по вул..Степовій, в будинку №52 в м.Одесі. У цьому договорі зазначено, зо т предмет цього договору знаходиться в іпотеці в забезпечення виконання зобов»язань ОСОБА_2 перед Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 14.03.2007р. за р.№957, 14.03.2007р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 накладено заборону відчуження на вищезазначений предмет іпотеки за №29 та договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 13.07.2007р. за р.№3083, 13.07.2007р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 накладено заборону відчуження на вищезазначений предмет іпотеки за №96. Вищезазначений предмет цього договору відчужується згідно з листом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» від 24.03.2008р. за вих..№116/16/273.

Таким чином, власником спірного приміщення на даний час є ОСОБА_2

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Положеннями ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

За змістом ст. 33 ЦПК України належними є сторони, які є суб'єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб'єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред'явленим позовом.

Як вбачається з позовної заяви ТОВ «Кей-Колект» про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, відповідачем зазначено ОСОБА_1, проте відповідач не є власником іпотечного майна, на яке позивач просить звернути стягнення.

Згідно положень ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов'язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

Представником позивача в судовому засіданні призначеного на 25.01.2016р. заявлено клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для надання часу для уточнення позовних вимог та заміну неналежного відповідача, однак представником позивача не було здійсненних ніяких дій, щодо заміни на належного відповідача.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно достатті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Пред'явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред'явити позов до належного відповідача.

Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем, позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, клопотання про заміну неналежного відповідача на належного позивачем в судовому засіданні не заявлялись, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_1, оскільки позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач та його представник, як на підставу своїх вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст..ст.1,33 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.10, 11, 33, 57-58, 60, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН