Ухвала

іменем україни

20 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Коротуна В.М.,

суддів: Гвоздика П.О., Нагорняка В.А.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 25 915 грн 76 коп. заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня 2015 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року, позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що представник позивача не з'явився у судові засідання, які були призначені на 16 липня та 30 вересня 2015 року, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, не просив розглядати справу за його відсутності, а тому з урахуванням п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України дійшов висновку про залишення позову без розгляду з підстав повторної неявки позивача.

Проте таких висновків суди дійшли із порушенням вимог процесуального закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених ЦПК, разом із копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо він нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

За змістом зазначених вище норм суд наділений правом на залишення заяви без розгляду в разі повторної неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, незалежно від причин повторної неявки.

Як вбачається з матеріалів справи, справа призначалась до розгляду на 16 липня та 30 вересня 2015 року.

Повідомлення про розгляд справи було направлено на адресу ПАТ КБ «ПриватБанк», вказану у позовній заяві в якості адреси для листування та адреси представника позивача Сафір Ф.О.: АДРЕСА_1.

Разом із тим згідно з позовною заявою місцезнаходженням ПАТ КБ «ПриватБанк»: вул. Набережна Перемоги, 50 у м. Дніпропетровську.

У порушення ст. 74 ЦПК України суд першої інстанції не направив судові повістки на юридичну адресу ПАТ КБ «ПриватБанк», тобто належним чином не повідомив позивача про розгляд справи на 16 липня та 30 вересня 2015 року.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими, проте позивач був позбавлений права на судовий захист.

Таким чином, у суду не було підстав вважати, що позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та залишати позовну заяву без розгляду.

Переглядаючи справу, апеляційний суд на зазначене уваги не звернув та безпідставно залишив апеляційну скаргу без задоволення.

За таких обставин постановлені у справі ухвали не можуть вважатись законними й обґрунтованими, тому відповідно до ст. 342 ЦПК України вони підлягають скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для розгляду по суті заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Коротун

Судді: П.О. Гвоздик

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана