АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Камбулов Д.Г.
№ 22-ц/796/5642/2016 Доповідач - Борисова О.В.
справа № 756/7362/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Соколової В.В., Ратнікової В.М.

при секретарі: Меженко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2 в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 1082100,64 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 29063182,32 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 775467,76 доларів США, що станом на 03.03.2015 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно 20827601,50 грн.; суми заборгованості за відсотками - 306632,88 доларів США, що станом на 03.03.2015 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно 8235 580,82 грн.

В грудні 2016 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» в якому просив визнати поруку, що встановлена договором №02-10/3250 від 16.10.2007 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 припиненою.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.02.2016 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту у розмірі 29063182,32 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 20827601, 50 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі , 82 грн., та судовий збір у розмірі 3654 грн.

У задоволенні решти позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» відмовлено.

Зустрічнийпозов ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_3про визнання договору поруки припиненим задоволено.

Визнано припиненим договір поруки №02-10/3250 від 16.10.2007 року, укладений між ПАТ«Укрсоцбанк», ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просить рішення в частині задоволення первісного позову скасувати та ухвалити нове в цій частині про відмову у задоволенні первісного позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що укладаючи кредитний договір, його сторони визначили строки повернення кредитних коштів та процентів наступним чином: або згідно графіку, з кінцевим терміном погашення 15.10.2022 року, або, у разі неналежного здійснення платежів, у перший робочий день після спливу певного строку тривання порушення (10 робочих або 90 календарних днів тривання порушення обов'язку сплати відсотків і кредиту.

При цьому, пунктом 7.4 кредитного договору безумовно передбачено, що у разі настання обставин, визначених п.п.2.12.3, 3.2.3, 4.4, 5.4 цього договору, термін надання кредиту вважається таким, що закінчився і відповідно позичальник зобов'язаний погасити кредит, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції.

Тобто, при настанні обставин, визначених п. 4.4, 4.5 кредитного договору, строк виконання зобов'язання безумовно змінюється.

Останній платіж, спрямований на погашення кредиту, здійснено відповідачем ОСОБА_3 27.02.2009 року, що також підтверджено наданим позивачем розрахунком.

Останній платіж, спрямований на погашення процентів за користування кредитом здійснено позичальником 15.06.2009 року в сумі 5000 доларів США, що за курсом на дату платежу становить 38057 грн.

Таким чином, строк повернення всієї суми заборгованості, відповідно до п. 4.4 кредитного договору настав 30.06.2009 року (перший робочий день після тривання порушення у вигляді несплати процентів за користування кредитом протягом 10 робочих днів).

При визначенні максимального строку позовної давності, його сплив розпочався 14.09.2009 року (перший робочий день після спливу 90 календарних днів наступних за датою останнього платежу по кредиту), оскільки оплата кредитних коштів на вказану дату перевищила 90 календарних днів, і строк погашення всієї суми кредиту та процентів настав 14.09.2009 року.

Вказує, що ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду після спливу трьох років з моменту виникнення обов'язку ОСОБА_3 погасити кредит і нараховані відсотки у повному обсязі, що є підставою для відмови в задоволенні первісного позову

Представник відповідача ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_2 та його представник доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити з вищевказаних підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених зустрічних позовних вимог не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Задовольняючи первісний позов частково суд першої інстанції виходив з обгрунтованості та доведеності позовних вимог.

Проте, з таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки такого висновку суд дійшов, не з'ясувавши дійсні обставини спору, не перевіривши доводи і заперечення сторін та без належної оцінки доказів.

Зазначені порушення норм матеріального та процесуального права є підставою відповідно до ст.309 ЦПК України до скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст.ст.213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони стверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.10.2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір №10-29/4425 про надання відновлювальної кредитної лінії.

Відповідно умов до якого кредитор зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти.

Пунктом 1.1.1. договору передбачено, що надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами траншами, зі сплатою 13% процентів річних та комісій в розмірі та порядком визначеному у даному договорі, в межах максимального ліміту заборгованості до 850 000 доларів США за графіком і в сумах, які прописані в самому кредитному договорі зі сплатою заборгованості кожного 10 числа місяця, починаючи з листопада 2007 року та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 15.10.2022 року.

Зметою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 16.10.2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №02-10/3520, згідно з яким останній прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне і своєчасне виконання зобов'язань відповідачем ОСОБА_3 за кредитним договором.

22.10.2009 року АКБ СР «Укрсоцбанк» було направлено ОСОБА_3 письмовувимогу №27-02/96-4529 в якій було повідомлено, що неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за договором кредиту, а саме відмова від повернення чергових частин кредиту згідно графіка, передбаченого договором кредиту, несплата відсотків за користування кредитними коштами, призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 21.10.2009 року становить 58121,86 доларів США, з яких прострочена заборгованість по кредиту в розмірі 2000 доларів США, прострочена заборгованість по процентам у розмірі 56121,86 доларів США, пеня за прострочку платежів у розмірі 27997,23 грн. У разі невиконання вимог поставлених у вимозі ОСОБА_3 повинна буде повернути всю суму кредиту, що буде становити 83922,61 доларів США.

22.10.2009 року АКБ СР «Укрсоцбанк» було направлено ОСОБА_2 письмову вимогу №27-02/96-4530 в якій було повідомлено, що позичальник всупереч умовам кредитного договору взяті на себе зобов'язання по сплаті відсотків та внесення чергових частин кредитних коштів припинив виконувати, чим порушив умови кредитного договору. Таким чином, неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за договором кредиту, а саме відмова від повернення чергових частин кредиту згідно графіка, передбаченого договором кредиту, несплата відсотків за користування кредитними коштами, призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 21.10.2009 року становить 58121,86 доларів США, з яких прострочена заборгованість по кредиту в розмірі 2000 доларів США, прострочена заборгованість по процентам у розмірі 56121,86 доларів США, пеня за прострочку платежів у розмірі 27997,23 грн. У разі невиконання вимог поставлених у вимозі ОСОБА_3 повинна буде повернути всю суму кредиту, що буде становити 83922,61 доларів США.

У разі невиконання вимог поставлених у вимозі позичальник та ОСОБА_2 повинні будуть повернути всю суму кредиту, що буде становити 83922,61 доларів США.

Проте зазначені вимоги залишились без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_3 зобов'язаннь за кредитним договором станом на 03.03.2015року утворилась заборгованість в розмірі 1082100,64 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 29063182,32 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 775467,76 доларів США, що станом на 03.03.2015 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно 20827601,50 грн.; суми заборгованості за відсотками - 306632,88 доларів США, що станом на 03.03.2015 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно 8235580,82 грн.

За положеннями ч.1 ст.1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Визначення поняття зобов'язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України..

Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК Українизобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Пунктом 7.4 встановлено, що в разі настання обставин, визначених, зокрема, пунктом 4.4 кредитного договору термін надання кредиту вважається таким, що закінчився, і відповідно, позичальник зобов`язаний погасити кредит, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції.

Пунктом 4.4. кредитного договору визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених, зокрема п.п.3.3.6, 3.3.10-3.3.17 договору, протягом більше ніж 10 робочих днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за іактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Згідно з п.4.5 договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених п.3.3.8, 3.3.9 (своєчасно та в повному обсязі погашати транші кредиту в строки, визначені в графіку), протягом більше ніж 90 днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобов`язується протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів.

Судом встановлено, що останній платіж за кредитним договором ОСОБА_3здійснила 15.06.2009 року, а тому за визначенням пункту 4.5. договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 90 днів, тобто з 14.09.2009 року (а.с.75).

Оскільки строк виконання основного зобов'язання було змінено на 14.09.2009 року, то саме з цього моменту у позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав. Однак банк звернувся до суду з зазначеним позовом лише в 23.05.2014 року.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року № 6-249цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК Українимає враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Відповідач ОСОБА_3 заявила про застосування строків позовної давності до вимог банку у суді першої інстанції (а.с.33-43).

За таких обставин, колегія суддів враховуючич.4 ст.267 ЦК України вважає, що вимоги банку до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню, у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення в частині часткового задоволення первісного позову з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні первісного позову ПАТ «Укрсоцбанк».

В решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року в частині задоволених позовних вимог публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту у розмірі 29063182 грн. 32 коп. та судового збору в розмірі 3654 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набираєзаконної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді