Номер провадження 2/754/218/16
Справа №754/8441/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

13 квітня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

за участю секретаря Щедрікової В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мазурчук Вадим Вікторович, ОСОБА_4, про визнання недійсними договорів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання правочину дійсним та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мазурчук В.В., ОСОБА_4 про визнання договору застави недійсним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.09.2014 року, позивачем була видана довіреність на ім'я ОСОБА_4, якого було уповноважено представляти інтереси ОСОБА_1 в органах ДАІ, нотаріальних конторах, комісійних магазинах, біржах та перед фізичними особами з питань продажу належного позивачу на праві власності автомобіля марки Daewoo, модель Lanos, д.н.з. НОМЕР_1, 2007 року випуску. Дана довіреність була анульована 12.01.2015 року. 24.12.2014 року від імені ОСОБА_1 було укладено договір застави автомобіля Daewoo, відповідно до якого, майно заставодавця є забезпеченням виконання зобов'язань ОСОБА_4 за договором позики грошей від 24.12.2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (позичальником). Оскільки довіреністю не було передбачено право застави автомобіля, який належить на праві власності ОСОБА_1, більш того, договір позики укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в своїх власних інтересах, таким чином, при укладенні договору застави ОСОБА_4 діяв виключно у своїх інтересах. На підставі цього, позивач просить суд визнати договір застави транспортного засобу недійсним, витребувати з чужого незаконного володіння, а саме: від ОСОБА_2 автомобіль Daewoo, модель Lanos, д.н.з. НОМЕР_1, 2007 року випуску та зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу зняти заборону відчуження предмета договору застави.

26.08.2015 року ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву, в якій посилаючись на те, що 04.09.2014 року між ОСОБА_1 (від якої діяв ОСОБА_4 на підставі довіреності) та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля Daewoo, модель Lanos, д.н.з. НОМЕР_1, 2007 року випуску, грошові кошти за даний автомобіль ОСОБА_2 було сплачено в повному обсязі достроково, а тому просив суд визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу від 04.09.2014 року дійсним та зобов'язати ОСОБА_1 зняти з реєстраційного обліку автомобіль, який належить їй на праві власності.

В судовому засіданні 23.09.2015 року представник позивача за основним позовом подав заяву про збільшення позовних вимог, посилаючись на неправдивість та фабрикацію договору купівлі-продажу, оскільки, ОСОБА_1 грошові кошти не отримувала за договором купівлі-продажу, кім того, автомобіль передавався в заставу за договором позики грошей від 24.12.2014 року, згідно з яким ОСОБА_2 передав ОСОБА_4 грошові кошти, а останній зобов'язувався віддати отриману суму в строк згідно з Договором, в зв'язку з чим, представник позивача просить суд визнати договір застави транспортного засобу від 24.12.2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - недійсним, визнати договір купівлі-продажу від 04.09.2014 року автомобіля Daewoo, модель Lanos, д.н.з. НОМЕР_1, 2007 року випуску недійсним, витребувати з чужого незаконного володіння від ОСОБА_2 спірний автомобіль та зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазурчука В.В. зняти заборону відчуження предмета договору застави від 24.12.2014 року - з автомобіля Daewoo, модель Lanos, д.н.з. НОМЕР_1, 2007 року випуску.

ОСОБА_2 в судовому засіданні подав уточнену зустрічну позовну заяву, в якій просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу від 04.09.2014 року та визнати за ОСОБА_2 право власності на легковий автомобіль марки Daewoo, модель Lanos, д.н.з. НОМЕР_1, 2007 року випуску, тип СЕДАН-В.

В судовому засіданні представник позивача за основним позовом позовні вимоги підтримав за викладеними в заяві про збільшення позовних вимог обставинами та зазначив, що найбільш дивним в доводах ОСОБА_2 є те, що з його слів, він купив спірний автомобіль, сплатив за нього всі кошти, набув на нього право власності, а потім отримав той самий автомобіль в заставу від особи, яка йому його продала. Проти задоволення зустрічного позову заперечував та пояснив, що укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу транспортного засобу не допускає перехід права власності на майно до позивача за зустрічним позовом, крім того, з наданих ОСОБА_2 та ОСОБА_4 документів та пояснень, вбачається, що ОСОБА_2 передав ОСОБА_4 спочатку 40000,00 грн на виконання умов договору купівлі-продажу автомобіля та в цей же день передав йому 40000,00 грн в борг, тобто відбулося одночасно погашення заборгованості за договором купівлі-продажу та позика, що є нелогічним.

Відповідач за основним позовом - ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення основного позову заперечував та просив зустрічний позов задовольнити в повному обсязі, оскільки, з 2014 року спірний автомобіль перебував у оренді в ОСОБА_2, про що ОСОБА_1 знала, 04.09.2014 року між ОСОБА_1 (від імені якої діяв ОСОБА_4.) та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля. На виконання умов договору купівлі-продажу ним було сплачено вартість автомобіля достроково, однак після повного розрахунку з ОСОБА_4, не залишилося коштів для переоформлення автомобіля, а тому ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_4 для додаткової гарантії укласти договір застави транспортного засобу, так як даний договір гарантував ОСОБА_2, що даний автомобіль нікому іншому відчужений не буде.

Представник позивача за зустрічним позовом підтримав позовні вимоги за викладеними в позові обставинами та просив суд визнати договір купівлі-продажу від 04.09.2014 року дійсним та визнати за ОСОБА_2 право власності на спірний автомобіль. Основний позов задовольнити частково, а саме: визнати недійсним договір застави транспортного засобу від 24.12.2014 року, в іншій частині позовних вимог первісного позову відмовити.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мазурчук В.В. подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа - ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 заперечував, оскільки, він є не обґрунтованим та безпідставним, позовні вимоги за уточненим зустрічним позовом визнав та підтримав в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача за основним позовом, відповідача за основним позовом, його представника, третю особу - ОСОБА_4 та показання свідків - ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

04.09.2014 року ОСОБА_1 видала на ОСОБА_4 довіреність, якою уповноважила останнього бути її представником в органах ДАІ, нотаріальних конторах, комісійних магазинах, на біржах, інших компетентних органах та перед фізичними особами з питань продажу, належного їй на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4, виданого 30.10.2013 року, автомобіля марки Daewoo, модель Lanos, д.н.з. НОМЕР_1, 2007 року випуску, тип СЕДАН-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 (а.с.14-15).

04.09.2014 року між ОСОБА_1 в інтересах якої діє на підставі довіреності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу у простій письмовій формі, відповідно до умов якого, ОСОБА_2 придбав автомобіль марки Daewoo, модель Lanos, д.н.з. НОМЕР_1, 2007 року випуску, тип СЕДАН-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 (а.с.38-40).

Пунктом 2.1. договору купівлі-продажу передбачено, що продаж автомобіля вчинено за 66000,00 грн, які покупець сплачує наступним чином: в день укладення даного договору сплачується 6000,00 грн, решта коштів сплачується покупцем в рівних частинах (не менше 2500,00 грн, щомісячно за період з 04.09.2014 року по 01.09.2016 року з можливістю дострокового погашення (а.с.38).

Відповідно до наданого графіку погашення, вартість автомобіля була виплачена в повному обсязі 24.12.2014 року (а.с.42).

На підставі укладеного договору купівлі-продажу, автомобіль було передано ОСОБА_2, на підтвердження чого було підписано акт прийому-передачі транспортного засобу (а.с.41).

Частиною 1 ст. 334 ЦК України, передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі-Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року, встановлено єдину на території України процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів (п.1. Правил), яка передбачає особливий порядок відчуження транспортних засобів, визначений цими Правилами, і які є обов'язковими для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх (п.2. Правил).

Тобто, норми зазначених Правил підлягають обов'язковому застосуванню до правовідносин, пов'язаних з відчуженням транспортних засобів.

Згідно з п. 7 Порядку, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції, забороняється.

Відповідно до п. 8 Порядку, державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, оцінку їх вартості, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Відповідно до абз.11. п.8. зазначених Правил перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Згідно абз.12. п.8. Правил реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків, а також внесення в установленому порядку платежів за огляд транспортних засобів, реєстрацію, перереєстрацію та зняття їх з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Пунктом 43 Правил передбачено: якщо транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) робиться відмітка про зняття з обліку транспортного засобу для реалізації в межах України.

Згідно з п. 41 цих Правил зняття з обліку транспортних засобів здійснюється після їх огляду в підрозділі ДАІ на підставі заяви власника з поданням документа, що посвідчує його особу.

Фактична передача транспортного засобу у володіння ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу та акту приймання-передачі, при цьому без вчинення дій передбачених Правилами та Порядком державної реєстрації, не має наслідком набуття позивачем права власності на спірний автомобіль.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та пояснення представника позивача за зустрічним позовом, суд вважає за доцільне визнати договір купівлі-продажу від 04.09.2014 року недійсним.

24.12.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір позики грошей, відповідно до умов якого, ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 40000,00 грн до 01.09.2016 року (а.с.84). Даний договір був посвідчений Мазурчуком В.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

24.12.2014 року між ОСОБА_2 (заставодержатель) та ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_4 (заставодавець) було укладено договір застави транспортного засобу (а.с.43-46).

Відповідно до п. 1.1. договору застави, майно заставодавця є забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 за договором позики грошей (а.с.43).

Пунктом 2.1. даного договору, передбачено, що предметом застави є: автомобіль марки Daewoo, модель Lanos, д.н.з. НОМЕР_1, 2007 року випуску, тип СЕДАН-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5, який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 (а.с.43).

Згідно п. 2.5 договору застави, предмет застави до укладення цього договору нікому іншому не проданий, відчужений іншим способом, під арештом, заставою, в тому числі податковою не перебуває (а.с.43).

12.01.2015 року дія виданої на ім'я ОСОБА_4 довіреності припинена, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей (а.с.16).

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про заставу», заставодавцем при заставі майна може бути його власник, який має право відчужувати заставлене майно на підставах, передбачених законом, а також особа, якій власник у встановленому порядку передав майно і право застави на це майно.

Дана норма також закріплена в ст. 583 ЦК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не уповноважувала виданою довіреністю від 04.09.2014 року ОСОБА_4 на укладення договору застави від її імені.

Згідно ч. 1 ст. 241 ЦК України, правочин вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою.

Під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 не схвалює договір застави, що також підтверджується листом від 18.04.2015 року (а.с.78).

Крім того, відповідачем - ОСОБА_2 та третьою особою - ОСОБА_4 в судовому засіданні не доведено факт уповноваження ОСОБА_1 саме на укладення договору застави.

Таким чином, має місце перевищення повноважень, оскільки, укладено договір застави, що взагалі не передбачено правами, якими ОСОБА_4 був наділений за довіреністю.

Більш того, з договору застави вбачається, що ОСОБА_4 укладаючи даний договір діяв у своїх інтересах.

Відповідно до ч. 3 ст. 238 ЦК України, представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України, передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Таким чином, суд вважає позовну вимогу щодо визнання договору застави від 24.12.2014 року недійсним обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 спірний автомобіль, який належить на праві власності останній, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В судовому засіданні було встановлено і сторонами не заперечувався факт належності ОСОБА_1 на праві власності автомобіля марки Daewoo, модель Lanos, д.н.з. НОМЕР_1, 2007 року випуску.

Також встановлено, що даний автомобіль знаходиться у ОСОБА_2, даний факт також сторонами не заперечувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Враховуючи, що договір купівлі-продажу та договір застави визнано судом недійсними, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме від ОСОБА_2 - задовольнити.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазурчука В.В. зняти заборону відчуження предмета договору застави, слід зазначити наступне.

Оскільки приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мазурчука В.В. має процесуальний статус третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, відсутні правові підстави вирішення питання щодо зобов'язання вказаної третьої особи вчиняти будь-які дії. Крім того, представник позивача за зустрічним позовом не звертався з заявою про залучення приватного нотаріуса КМНО Мазурчука В.В. співвідповідачем по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 219 та ч. 2 ст. 220 ЦК України, передбачений вичерпний перелік випадків визнання договору дійсним.

Задовольняючи позовні вимоги за основним позовом, суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 24, 215, 238, 241, 334, 387, 583 ЦК України, ЗУ «Про заставу», ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мазурчук Вадим Вікторович, ОСОБА_4, про визнання недійсними договорів - задовольнити частково.

Визнати недійсним договір застави транспортного засобу укладений 24 грудня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від імені якої діяв ОСОБА_4 на підставі довіреності, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазурчуком Вадимом Вікторовичем та зареєстрованим в реєстрі за №4111.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу укладеного 04 вересня 2014 року між ОСОБА_1, в інтересах якої діяв на підставі довіреності ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Витребувати з чужого незаконного володіння від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 транспортний засіб - автомобіль зареєстрований 30 жовтня 2013 року органом 8006, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, седан-В, марки Daewoo, модель Lanos, 2007 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_5/

В іншій частині позовний вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання правочину дійсним та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий