АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

14 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Музичко С.Г.

при секретарі Матвійчуку І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07 листопада 2014 року та ухвали Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07 листопада 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛ», ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за договором кредитної лінії, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛ» - Скляра Костянтина Анатолійовича на ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 10 лютого 2015 року,

встановила:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07 листопада 2014 року та ухвали Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07 листопада 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛ», ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за договором кредитної лінії.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків по справі №Д-08/14 вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди ( застереження). Пункт 7.1 договору кредитної лінії №ВКЛ-2005191 від 30.11.2010 р. про передачу вирішення спору на розгляд третейського суду є незаконним та обмежує право заявника на судовий захист.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07 листопада 2014 року прийнято до провадження суду та призначено судовий розгляд.

Вказану ухвалу суду сторони не оскаржують.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині вимог щодо оскарження ухвали Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07 листопада 2014 року про забезпечення позову, яка винесена третейським суддею Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків Кисельовим М.Є., в межах розгляду справи №Д-08/14.

В апеляційній скарзі представник Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛ» - Скляр К.А. просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою направити справу в частині вимог щодо оскарження ухвали суду про забезпечення позову до суду першої інстанції для подальшого вирішення питання про відкриття провадження.

Свої доводи мотивує тим, що судом першої інстанції при винесенні ухвали про відмову у відкритті провадження по справі було порушено норми процесуального та матеріального права.

З огляду на положення ст. 11, 40 Закону України «Про третейські суди», ст.208 ЦПК України суд першої інстанції не мав право відмовити у відкритті провадження в частині оскарження ухвали третейського суду про забезпечення позову.

В судовому засіданні представник ПАТ «Дельта Банк» Русскіна О.В. просила апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення представника ПАТ «Дельта Банк», перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Як вбачається з матерів справи, ухвалою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків 07 листопада 2014 р. задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про забезпечення позову в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛ», ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за договором кредитної лінії шляхом накладення арешту на рахунки, відкриті ТОВ «АТЛ», в межах розміру позовних вимог.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що місцевий загальний суд, як компетентний суд, не перевіряє рішення третейського суду на відповідність нормам матеріального або процесуального права, а лише на дотримання процедурних вимог, які встановлені Законом України «Про третейські суди», при цьому рішення третейського суду може бути скасовано лише з підстав, визначених у ст.389-5 ЦПК України.

В той же час, Закон не передбачає можливості оскарження ухвал, постановлених третейським судом з питань, що виникають у процесі розгляду справи, оскільки детальна процедура прийняття, оформлення та скасування ухвал, які постановляє суддя третейського суду, визначається в регламенті постійно діючого третейського суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі, якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обв'язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Отже, закон встановлює можливість оскарження рішення третейського суду до компетентного суду.

Статтею 46 Закону України «Про третейські суди» встановлено вимоги до рішення третейського суду і визначає його як процесуальний документ, яким третейський спір вирішено по суті і саме цей акт відповідно до ст.51 цього Закону може бути оскаржено до компетентного суду.

Ухвали третейського суду згідно ст. 52 Закону України «Про третейські суди» постановляються з питань, що виникають у процесі розгляду справи і не стосуються суті спору. Оскарження їх до компетентного суду законом не передбачено.

Висновок суду першої інстанції про те, що заява про скасування ухвали третейського суду про забезпечення позову не може бути оскаржена в порядку ст.51 Закону України «Про третейські суди», у зв'язку з чим у відкритті провадження має бути відмовлено, є законним та обґрунтованим.

Таким чином ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, внаслідок чого підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 312, 313, 315, 317 ЦПК України колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛ» - Скляра Костянтина Анатолійовича відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/5599/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Савлук Т.В.

Головуючий у сулі апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.