РІШЕННЯ
іменем України
(заочне)
"12" квітня 2016 р. 145/378/16-ц
2/145/325/2016
Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого Мазурчака А. Г.
при секретарі Мигдальській Н.М.
за участі позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та дружину,
встановив :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 19 жовтня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 .
Син проживає з нею і перебуває на її утриманні.
Шлюб між нею та відповідачем не розірвано, але добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач відмовляється, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.
Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, але вона працює вчителем в ЗОШ 1 -2 ступеню села Гришівці Тиврівського району, її доходу не вистачає для того, щоб належним чином забезпечувати дитину самим необхідним та забезпечувати її власну життєдіяльність.
Відповідач працює, отримує заробітну плату і може утримувати її та допомагати їй в утриманні їхньої дитини.
Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , в розмірі 1/3 частки від його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів та сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від його доходу щомісячно. Інших утриманців у відповідача немає. Вона вважає, що такий розмір аліментів не погіршить матеріального становища відповідача і є реальним для нього.
Просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти, в розмірі 1/3 частки від його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до його повноліття , починаючи з дня подачі даної заяви .
Та 1/6 частку від його доходу щомісячно, на її утримання, до досягнення сином, ОСОБА_3 , трьохрічного віку.
Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць просить звернути до негайного виконання.
В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, наведених у ньому, пояснила, що вони з відповідачем не розлученні, але проживають окремо. Добровільно грошей на утримання дитини та на її утримання відповідач не надає, хоча працює у військовій частині НОМЕР_1 м. Гнівань і отримує заробітну плату у розмірі 6 тисяч гривень.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання двічі (28.03.2016 та 12.04.2016) не з`явився, хоч про розгляд справи повідомлений своєчасно, в установленому законом порядку, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило.
Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних відстав.
Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.11 ЗУ « Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2016 року» починаючи з 1 січня 2016 року встановлений в розмірі 1167 грн.
Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відтак обоє з батьків зобов`язані спільно забезпечити отримання дитиною прожиткового мінімуму.
Сторони перебувають у шлюбі, мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про його народження ( а.с. 3).
Син проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою виконкому Довгополівської сільської ради № 72 від 25.02.2016 р. та актом обстеження житлово-побутових умов від 25.02.2016р.
Відповідач ОСОБА_2 працює, у військовій частині НОМЕР_1 м. Гнівань, отримує заробітну плату. Інших утриманців відповідач не має.
Позивачка проживає із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому має право на утримання від чоловіка батька дитини - до досягнення дитиною трьох років.
Оскільки 1/3 частка від доходу враховуючи заробітну плату відповідача значно перевищуватиме прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, вважаю позов в частині стягнення аліментів на дитину задоволити частково.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 84, 180, 182, 183, СК України, ЗУ "Про судовий збір" №3674- VI від 08.07.2011 р.,
вирішив:
Позов задоволити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до його повноліття, починаючи з 01.03.2016 р.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 01 березня 2016 р., і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір в сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) грн. 20 коп.
Рішення в частині виплати аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Заочне рішення може бути переглянуто Тиврівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Суддя Мазурчак А. Г.