РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/542/16-ц

провадження у справі № 2/0285/595/16

18 квітня 2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді……….….Савицької Л. Й.

за участю секретаря ……..…...Дуянової Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до Чижівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області

про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (далі - Будинок).

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що після смерті батька, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилась спадщина, що, крім іншого, складається з Будинку. Як спадкоємець за законом, прийняв спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю зареєстрованого у встановленому порядку правовстановлюючого документу на Будинок.

Сторони в судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи були повідомлені в порядку, визначеному ст. 76 ЦПК України. Надіслали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, представник позивача позовні вимоги підтримав, відповідач - не заперечив щодо задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 - батько позивача, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складалась, окрім іншого, з Будинку, який згідно договору купівлі-продажу від 05.11.1985 року та особового рахунку НОМЕР_1 погосподарської книги Чижівської сільської ради № 7 за 1986-1990 роки належав померлому, однак у встановленому законом порядку зареєстрований не був.

Земельна ділянка площею 0,19 га, на якій розташований Будинок, приватизована померлим ОСОБА_3 не була та державний акт на неї не видавався.

Позивач є єдиним спадкоємцем померлого за законом (а.с. 22).

08.02.2016 року позивачем на Будинок було виготовлено технічний паспорт, з якого слідує, що він побудований 1939 року та має наступні господарські будівлі: сарай, літню кухню, убиральню та огорожу.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 лютого 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Будинок у зв'язку з відсутністю у нього документу, який підтверджує реєстрацію права власності.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Як слідує з матеріалів справи, за життя ОСОБА_3 правомірно набув право власності на Будинок, однак не зареєстрував правовстановлюючий документ на нього у встановленому законом порядку. За його життя законодавство не передбачало оформлення в сільських місцевостях свідоцтв про право власності на нерухоме майно та його державну реєстрацію, натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах.

Пунктом 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Так як до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на Будинок, що залишився після смерті батька - ОСОБА_3

Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 217 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1223, 1268, 1269 ЦК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на будинок АДРЕСА_1, успадкований після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Л.Й.Савицька