Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/743/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Мелінди Степанівни, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: приватний нотаріус Виноградівського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 серпня 1991 року померла свекруха позивачки ОСОБА_6, останнє місце проживання якої було смт.Королево, вул.Коцюбинського, 7 Виноградівського району Закарпатської області. За життя ОСОБА_6 належала 1/2 частина жилого будинку, що знаходиться в смт.Королево, вул.Коцюбинського, 7. ОСОБА_6 заповітного розпорядження не залишила. Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6 був її син, а чоловік позивачки, ОСОБА_7, який фактично на підставі ст.549 ЦК України в ред.1963 р. прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном, але нотаріально не оформив спадщину як спадкоємець першої черги за законом після смерті своєї матері.

01 січня 2007 року помер чоловік позивачки - ОСОБА_7, останнє місце проживання якого було смт.Королево, вул.Коцюбинського, 7 Виноградівського району. ОСОБА_7 за життя заповіту не залишив. На день смерті ОСОБА_7, згідно довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інветаризації» № 201 від 24.2015 року належала 1/2 частина жилого будинку, що знаходиться в смт.Королево по вулиці Коцюбинського, 7. За таких обставин позивачка вважає, що її чоловіку ОСОБА_7 на день смерті належав цілий будинок в смт.Королево по вулиці Коцюбинського, 7 (1/2 частина будинку згідно до довідки № 201 від 24.12.2015 року, а 1/2 частину він успадкував після смерті матері ОСОБА_8О.).

Позивачка зазначила, що відповідно до ст.1261 ЦК України, вона як дружина померлого ОСОБА_7, та відповідачі по справі діти померлого ОСОБА_9, мають право на спадкування у першу чергу. Інших спадкоємців немає.

Позивачка вважає, що спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_9 вона прийняла так як проживала в спадковому будинку на день смерті чоловіка та продовжує проживати в ньому і в даний час, але із-за відсутності правовстановлюючих документів вона не може оформити за собою право власності на будинок в порядку спадкування, а тому просить визнати за нею право власності на спадковий будинок, що розташований в смт.Королево по вулиці Коцюбинського, 7.

Що стосується відповідачів, які є дітьми померлого, то останні на спадщину після смерті батька не претендують.

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами №7 по вул.Коцюбинського в смт.Королево в порядку спадкування за законом.

Сторони в судове засідання не зявилися.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, підтримує позовні вимоги та просить такі задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечують щодо вимог позивачки.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини.

29.08.1991 року померла ОСОБА_6, свекруха позивачки, останнє місце проживання якої було смт.Королево, вул.Коцюбинського, 7 Виноградівського району Закарпатської області. За життя ОСОБА_6 належала 1/2 частина жилого будинку, що знаходиться в смт.Королево, вул.Коцюбинського, 7. ОСОБА_6 заповітного розпорядження не залишила. Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6 був її син, а чоловік позивачки, ОСОБА_7.

Як вбачається з довідки Королівської селищної ради Виноградівського району №914 від 01.03.2016 року на день смерті ОСОБА_6, разом з нею проживали син ОСОБА_7 та невістка ОСОБА_1 З довідки №915 слідує, що ОСОБА_6, яка померла 29.08.1991 року була зареєстрована та проживала до дня смерті в селищі Королево по вул.Коцюбинського, 7.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як ч. 2 ст. 1220 ЦК України, так і ст. 525 ЦК України 1963 визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Після смерті матері вище вказаний житловий будинок перейшов у володіння та користування ОСОБА_7, її сина, він прийняв спадщину в порядку п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини вступив в управління та володіння спадковим майном, так як разом з спадкодавцем проживав в спадковому будинку на час її смерті і після її смерті, що також підтверджується довідками сільської ради.

Отже, виходячи з вищезазначених норм законодавства ОСОБА_7 як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_6, яка померла 29.08.1991 р., а тому є власником спадкового майна з моменту відкриття спадщини. Зазначене також знайшло своє підтвердження і в постанові Верховного Суду України від 14.05.2014 року (справа № 6-42цс14), де суд зробив висновок про те, що оскільки відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч. 5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності.

01 січня 2007 року помер чоловік позивачки - ОСОБА_7, останнє місце проживання якого було смт.Королево, вул.Коцюбинського, 7 Виноградівського району. ОСОБА_9 за життя заповіту не залишив.

З довідок Королівської селищної ради Виноградівського району №№2911 та 2912 від 24.11.2015 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_7, який помер 01.01.2007 року були зареєстровані та проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1 його дружина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, а сам ОСОБА_7 до смерті був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно довідки КП «Виноградівського районне БТІ» №201 від 24.12.2015 року житловий будинок в смт.Королево, вул.Коцюбинського, 7 будівництвом завершений та його вартість станом на грудень 2015 року становить 336823,00 грн. Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в смт.Королево, вул..Коцюбинського, 7 зареєстровано за ОСОБА_6 Амброзієвною 1/2 частини та ОСОБА_10 1/2 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину, видане Виноградівською державною нотаріальною конторою від 27.02.1979 р. за реєстром №675.

Згідно з ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з положеннями ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи зазначені у ст. 1261 ЦК України, відповідно до якої у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, відповідно до зазначених положень ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги за законом як дочка спадкодавця. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Як роз'яснив Вищий спецiалiзований суд України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ в інформаційному листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. До того ж Вищий спецiалiзований суд України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ роз'яснив, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК. За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. Також зазначено, що відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Як видно з представлених доказів, інші особи на володіння та користування житловим будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють,

Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Обставин, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, по справі не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, із врахуванням того, що позивач прийняла спадщину на належне спадкодавцеві майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування слід задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 01.01.2007 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 174, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216-1218, 1223, 1268 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОК НОМЕР_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами (загальна корисна площа 212,6 кв.м, в тому числі житлова 96,4 кв.м.) в смт.Королево, вул.Коцюбинського, №7 Виноградівського району Закарпатської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_7, який помер 01.01.2007 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийОСОБА_11