АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/554/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22ц/774/962/К/16 суддя Коваль Н.В.
Категорія - 69 (І) Доповідач - Михайлів Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

20 квітня 2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Михайлів Л.В.,

суддів - Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

секретар - Петренко К.І.,

за участю: представника заявника ОСОБА_1 її представника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Криворізька сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Криворізького міського управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_1, через свого представника ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про встановлення факту що має юридичне значення та просила суд встановити факт приналежності заявнику житлового будинку за адресою АДРЕСА_1

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2016 року відмовлено у відкритті провадження за вищевказаною заявою, на підставі ч.4 ст. 256 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1, посилаючись на порушення суду норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для її подальшого розгляду. Зокрема, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції помилково керувався ч.4 ст. 256 ЦПК України, дійшовши висновку, що із зави ОСОБА_1 вбачається спір про право, оскільки заявниця у своїй заяві просить суд виключно встановити факт приналежності їй житлового будинку, який належить їй на підставі свідоцтва про право власності. Тобто, ніякого спору не існує, право володіння заявницею житловим будинком ніким не оскаржується, а встановлення вказаного юридичного факту необхідно ОСОБА_1 для здійснення реєстрації місця проживання.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі, суд першої інстанції, керувався вимогами ст.. 256 ЦПК України та виходив із того, що в даному випадку вбачається спір про право, що виключає можливість розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту приналежності (право власності) за нею на праві приватної власності домоволодіння, в порядку окремого провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 234 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Згідно ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами;2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню;4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу;6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок

Аналогічні роз`яснення викладені в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" .

Відповідно до ч.4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1, остання просить встановити факт приналежності (право власності) за нею житлового будинку за адресою АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом виданого нотаріусом Криворізької державної нотаріальної контори Рогожиною А.В. від 30.07.1993 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1203, належить житловий будинок за адресою АДРЕСА_1. Право власності зареєстровано в КП ДОР «Криворізе БТІ», за №20, запис 7337.

Однак, в реєстраційному посвідченні виданого КП ДОР «Криворізе БТІ» від 09.08.1993 року зроблено описку у зазначені номеру будинку замість «№9» вказано «№8»

Рішенням Кіровської сільської ради Криворізького району №69 від 21.05.2015 року «Про уточнення поштової адреси» було уточнено поштову адресу вищевказаного домоволодіння, та доручено КП ДОР «Криворізе БТІ» внести зміни в технічну документацію на домоволодіння.

На виконання вказаного рішення, було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок розташований за адресою за адресою АДРЕСА_1, на ім'я заявника.

Таким чином, заявником було надано всі документи, що підтверджують факт приналежності вищевказаного домоволодіння заявнику.

Встановлення факту приналежності домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, заявнику у судовому порядку необхідно для здійснення реєстрації ОСОБА_1 місця проживання.

Однак заявником а ні суду першої а ні суду апеляційної інстанції не надано доказів її звернення до відповідних органів з метою здійснення своєї реєстрації та їх вмотивованої відмови на це.

Тобто з самої заяви та доданої до неї документів не вбачається, що заявниця не має іншої можливості, поза як судової, одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення чи того, що чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що заявник даним фактом хоче здобути право володіти, користуватися і розпоряджатися домоволодінням, минаючи визначений законом порядок оформлення реєстрації місця проживання. Зі встановленням даного факту ОСОБА_1 пов'язує у неї виникнення права на домоволодіння, що виключає можливість встановлення фактів, які мають юридичне значення, в порядку окремого провадження.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не дають підстав суду апеляційної інстанції скасувати по суті законну ухвалу суду, а лише зводяться до незгоди з висновками викладеними у ній.

За таких обставин, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою такою, що прийнята у відповідності до норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст.ст. 313- 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1відхилити

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.В. Михайлів

Судді: А.П. Барильська

І.Є. Ляховська