Справа № 182/1951/16-ц
Провадження № 6/0182/62/2016
У Х В А Л А

Іменем України

18.04.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Тихомирова І.В.

секретаря - Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі заяву державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції про встановлення способу і порядку виконання виконавчого напису, суд

встановив:

Державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення способу і порядку виконання виконавчого напису.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на її виконанні знаходиться виконавче провадження № 34720896 з виконання виконавчого напису № 10341, виданого 30 вересня 2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, в рахунок погашення боргу на користь ЗАТ "ОТП Банк" в розмірі 354 431,35 грн.

03 червня 2014 року державним виконавцем було складено акт опису й арешту на квартиру АДРЕСА_2.

Згідно довідки ОСББ "Варна-Н" за вказаною адресою зареєстрована та проживає малолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У зв'язку з цим, державний виконавець звернувся до Служби у справах дітей Нікопольської міської ради із заявою про надання дозволу на реалізацію квартири боржника, однак листом № 763 від 11 липня 2014 року йому було повідомлено про неможливість надання такого дозволу.

Враховуючи наведені обставини, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції просив суд встановити спосіб і порядок виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 30 вересня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 10341.

В судове засідання державний виконавець відділу державної виконавчої служи Нікопольського міськрайонного управління юстиції не з'явився, в своїй заяві просив розглянути справу без його участі.

Суд, розглянувши заяву, дійшов наступного висновку.

Згідно з положеннями ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення(хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення у судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до змісту цієї статті заміна чи встановлення способу та порядку виконання судового рішення - це заміна одного виду виконання іншим або визначення чіткого логічного порядку вчинення дій, спрямованих на виконання припису рішення суду.

Законом встановлений критерій визначення підстав для встановлення способу і порядку виконання - обставини, які утруднюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

При цьому, пунктом 4.5.9. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 передбачено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, державний виконавець звертається до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Якщо судом не встановлено (змінено) спосіб і порядок виконання, державний виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 47 Закону.

З аналізу зазначених норм закону та нормативного акту, суд приходить до висновку, що вказані норми закону та нормативного акту застосовуються за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, і лише в звязку з наявністю таких обставин державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Проте, як вбачається із заяви та доданих до неї матеріалів, жодний виконавчий документ Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області не видавався.

Судом встановлено, що 30 вересня 2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 був виданий виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_3, в рахунок погашення боргу на корить ЗАТ "ОТП Банк" в розмірі 354 431, 35 грн.

З матеріалів справи вбачається, що виникли труднощі з реалізації квартири, оскільки в ній зареєстрована неповнолітня дитина, тому державний виконавець фактично просить суд надати дозвіл на реалізацію цієї квартири при примусовому виконанню напису нотаріуса.

Таким чином, зазначені обставини свідчать про те, що заява стосується не встановлення або зміни способу і порядку виконання рішення суду, а надання дозволу на реалізацію належного боржнику майна, що виходить за межі компетенції суду при розгляді заяв про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає доцільним відмовити державному виконавцю відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у задоволення заяви про встановлення способу і порядку виконання виконавчого напису нотаріуса, оскільки порядок виконання зазначеної категорії рішень чітко визначений діючим законодавством.

Крім того, суд звертає увагу на те, що державний виконавець в своїй просить встановити спосіб і порядок виконання виконавчого напису, а не рішення по справі, що не відповідає положенням ст.373 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 373 ЦПК України, ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження», п. 4.5.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, суд

ухвалив:

Відмовити державному виконавцю відділу Державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у задоволенні заяви про встановлення способу і порядку виконання виконавчого напису.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_5