Справа № 127/1538/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016 року

Вінницький міській суд Вінницької області

в складі: головуючого Баряка А.С.,

за участі секретаря Шмирової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 01.04.2008 року уклало з відповідачем договір № б/н, відповідно до якого ЗАТ «Акцент-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Акцент-Банк» видав ОСОБА_1 кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, узгодивши Умови та правила надання банківських послуг. Однак, відповідач належним чином не виконував зобовязання відповідно до умов договору, чим утворив заборгованість станом на 30.12.2015 року в розмірі 24045 грн. 04 коп., в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.04.2008 року у розмірі 24045 грн. 04 коп.

Представник позивача, ОСОБА_2 який діє на підставі довіреності, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, зазначив, що дані правовідносини вже вирішувались судом, рішенням якого набрало законної сили і в позові було відмовлено. Просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

Суд вивчивши матеріали справи, взявши до уваги позицію учасників судового розгляду, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини:

Відповідно до Заяви № б/н від 01.04.2008 року Закрите акціонерне товариство «Акцент-Банк» надає ОСОБА_1 кредит у вигляді кредитного ліміту в бажаній клієнтом сумі 3000 грн. 00 коп., базова процентна ставка 2 % на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 3,5 %, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти, узгодивши Умови та правила надання банківських послуг.

Згідно п. 9.12. Умов і правил надання банківських послуг, які є складовою відповідного кредитного договору № б/н від 01.04.2008 року, передбачено, що Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання (тобто з 01.04.2008 року до 01.04.2009 року); якщо протягом даного строку жодна зі сторін не проінформує другу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонговується на такий же термін. П. 3.1.3. Кредитного договору передбачено, що по закінченню строку дії відповідна Картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту Картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви Держателя про закриття Карткового рахунку, а також при умові наявності грошових засобів на Картковому рахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по Картрахунку (у передостанній день місяця закінчення строку дії) та при дотриманні інших умов, передбачених договором. (а.с. 9-12).

Довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта ОСОБА_1 (карт рахунок № 6343 від 01.04.08), зазначає, що старт карткового рахунку відбувся 01.04.2008 року, остання зміна кредитного ліміту відбулася 01.04.2008 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 3000,00 грн. (а.с. 8).

При ухваленні рішення суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду України, закріплену в постанові Верховного Суду України від 12.11.2014 року при розгляді справи № 6-167 цс 14, де зазначено, що пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений.

Оцінюючи надані суду докази, суд враховує те, що суду не надано жодного належного та допустимого доказу строку дії відповідної картки, та доказів пролонгації такого договору після 01.04.2009 року (договір укладався 01.04.2008 року строком на 12 місяців) шляхом переукладання договору після його виконання сторонами на тих самих умовах, на яких він був укладений, на що звертає увагу Верховний Суд України в постанові від 12.11.2014 року № 6-167 цс 14, а відтак, виходячи із наданих суду доказів, суд вважає, що строк дії відповідного договору закінчився 01.04.2009 року.

Зміст наданого позивачем розрахунку заборгованості вказує, що заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем згідно договору № б/н від 01.04.2008 року станом на 30.12.2015 року становить 24045,04 грн., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 2147,09 грн.; заборгованість за відсотками в розмірі 11231,76 грн.; заборгованість за пенею та комісією в розмірі 9045,00 грн.; заборгованість по судовим штрафам в розмірі 1621,19 грн. При цьому, останній платіж позичальник здійснив 12.01.2009 року в сумі 300 грн. 00 коп. (а.с. 4-7).

Згідно наданої відповідачем копії рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2014 року, яке набрало законної сили, ухваленого по справі № 127/4713/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вбачається, що позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.04.2008 року, однак суд, встановивши, що строк на звернення ПАТ «Акцент-Банк» до суду з позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором № б/н від 01.04.2008 року закінчився 01.04.2012 року, та встановивши обставини звернення позивача до суду із пропущенням строку позовної давності - відмовив у задоволенні позову.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Норма ч. 3 ст. 61 ЦПК України прописує, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Стаття 14 ЦПК України зазначає про обовязковість судових рішень.

Виходячи із наведеного, враховуючи, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2014 року, ухваленого по справі № 127/4713/14-ц, яке набрало законної сили, встановлено обставини пропуску позивачем строку звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 згідно договору № б/н від 01.04.2008 року, при цьому, згаданим рішенням встановлено, що такий строк закінчився 01.04.2012 року, що в силу приписів ст. 14, ч. 3 ст. 61 ЦПК України є обовязковим для врахування судом і не потребує додаткового доказування, з огляду на те, що позивач звертається до суду з даним позовом 29.01.2016 року, тобто після закінчення строку позовної давності, беручи до уваги наявність заяви відповідача про застосування строків позовної давності, в силу чого суд вважає, що в позові слід відмовити повністю у звязку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 256, 257, 261, 266, 267, 526, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 14, 60, 61, 212, 213, 214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя