РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4088/16-ц

пр. № 2-о/759/240/16

21 квітня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

21.03.2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.09.2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1260. В обґрунтування вимог заяви посилаються на те, що шлюбні відносини між заявниками припинені, спільне господарство не ведеться, сторони мають різні характери, погляди на шлюб, спільне життя, ведення господарства, що призвело до неможливості збереження шлюбу та є таким, що суперечить їхнім інтересам та інтересам дитини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 підтримали вимоги заяви, просили суд її задовольнити на підставі наявних в матеріалах справи доказів, а також просили не надавати термін для примирення.

Судом встановлено, що 10.09.2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1260. Наведена обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб, НОМЕР_1 (а. с. 3). В шлюбі у заявників народилася дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що складено відповідний актовий запис №1846 (а. с. 4).

Судом встановлено, що заявники не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. На час розгляду справи шлюб носить формальний характер, фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (чч. 3, 4 ст. 56 СК). Частиною 3 ст. 109 СК України зазначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали заявників на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 212-215, 234 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 109-112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Розірвати шлюб, що зареєстрований 10.09.2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що складено відповідний актовий запис № 1260.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги та може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ Т.О. ЗАЄЦЬ