Справа № 363/1797/14-ц Головуючий у І інстанції Купрієнко С. І.
Провадження № 22-ц/780/2014/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 31.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

31 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Білоконь О.В., Касьяненко Л.І.,

при секретарі Семиволос І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 27 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку в натурі,

встановила:

У квітні 2014 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, в якому посилався на те, що батьки сторін у 1977 році побудували новий будинок, загальною площею 160,6 кв. м по вул. Кірова, 25 в с. Нові Петрівці, Вишгородського району Київської області. Даний будинок побудований на два входи. Після смерті батьків даний спірний будинок, як спадкове майно, був предметом багаторічних судових спорів. Останнім рішенням апеляційного суду Київської області від 24.07.2013 року за позивачем та відповідачем визнано право власності по ? частині даного будинку за кожним. Проте, фактично відповідачка займає ? частини спірного будинку, а позивач ? його частину.

Вказана обставина порушує право позивача користуватися тією частиною власності, яка йому належить. Відтак, для захисту права позивача є необхідність поділу будинку та виділення в натурі тієї частки, яка йому належить. Просив виділити йому в натурі ? частину спірного житлового будинку з підстав, передбачених ст. ст. 364, 367 ЦК України.

У заяві про уточнення позовних вимог від 30.11.2015 року ОСОБА_2, правонаступник ОСОБА_4, який помер 13.05.2014 року, просила виділити їй квартиру № 1, яка складається з наступних житлових приміщень спірного житлового будинку № 25, що знаходиться по вулиці Кірова в селі Нові Петрівці, Вишгородського району Київської області: 1-1 - сіни 7,4 кв. м, 1-2 - кухня 13,5 кв. м, 1-2 - котельня 2,3 кв. м, 1-4 - санвузол 3,0 кв. м, 1-5- гардероб 5,4 кв. м, 1-6 - житлова 5,9 кв. м, 1-7 - житлова 10,0 кв. м, 2-5 - житлова 22,7 кв. м, 2-4 - житлова 11,2 кв. м, відповідно до висновку експертизи №1-09/10 від 09.10.2015 року за варіантом 2 для першого співвласника.

Виділити в натурі ОСОБА_3 квартиру № 2, яка складається з наступних приміщень житлового будинку № 25 , що знаходиться по вул. Кірова в с. Нові Петрівці , Вишгородського району Київської області: 2-1 - коридор 6,6 кв. м, 2-2 - житлова 14,3 кв. м, 2-4 - житлова 20,5 кв. м, 2-6 - житлова 7,8 кв. м, 2-7 - кладова 5,2 кв. м, 2-8 - кладова 7,4 кв. м, 2-9 - кухня 13,8 кв. м, 1- кладова 4,8 кв. м, відповідно до висновку експертизи №1-09/10 від 09 жовтня 2015 року за варіантом 2 для другого співвласника.

Крім цього, просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь витрати повязані з проведенням експертизи в сумі 7392,00 грн., судові витрати в розмірі 1812 грн. та компенсацію за надлишкову частку в розмірі 1831,50 грн.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 27 січня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Виділено в натурі ОСОБА_2 квартиру № 1 житлового будинку № 25, що знаходиться по вулиці Кірова в селі Нові Петрівці, Вишгородського району, Київської області, яка складається з наступних приміщень: 1-1-сіни розміром 7,4 кв. м; 1-2-кухня розміром 13,5 кв. м; 1-0-котельня розміром 2,3 кв. м; 1-4-санвузол розміром 3.0 кв. м; 1-5 гардероб розміром 5,4 кв. м; 1-6-житлова кімната розміром 5,9 кв. м; 1-7 житлова кімната розміром 10,0 кв. м; 2-5-житлова кімната розміром 22,7 кв. м.

Виділено в натурі ОСОБА_3 квартиру № 2 житлового будинку № 25, що знаходиться по вулиці Кірова в селі Нові Петрівці, Вишгородського району Київської області, яка складається з наступних приміщень:2-1-коридор розміром 6,6 кв. м; 2-2-житлова кімната розміром 14,30 кв. м; 2-3-житлова кімната розміром 20,5 кв. м; 2-4-житлова кімната розміром 11,20 кв. м; 2-6-житлова кімната розміром 7,8 кв. м; 2-7-кладова розміром 5,20 кв. м; 2-8- кладова розміром 7,4 кв. м; 2-9-кухня розміром 13,8 кв. м; 1-кладова розміром 4,8 кв. м. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за виділення більшої ідеальної частки в виділеному в натурі домоволодінні в розмірі 35596,50 грн. Стягнуто ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати, повязані з проведенням експертизи в розмірі 7392,00 грн. та 1820 грн. судового збору.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення суду першої інстанції, позов задовольнити в повному обсязі, посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, яке полягає в тому, що суд безпідставно обрав перший варіант судової будівельно-технічної експертизи, оскільки він відповідає порядку користування між сторонами. Натомість відповідно до висновку даної експертизи обидва варіанти запропоновані експертом повністю відповідають порядку користування, що склався між сторонами, але варіант, обраний судом, завдає істотної шкоди інтересам позивача, оскільки позбавляє його права на значну частку у власності. За другим варіантом поділу, частка, якої позбавляється позивач, є мінімальною і не значною та не завдає шкоди інтересам позивача, тому суд мав обрати другий варіант поділу.

Крім того, суттєвим є і те, що суд належним чином не перевірив обставини справи, зокрема, не було зясовано, чи дійсно ОСОБА_3 було внесено на депозит суду грошові кошти. В матеріалах справи відсутні будь-які довідки, на підставі яких дійсно були зараховані кошти на депозитний рахунок суду. В рішенні суду відсутні будь-які посилання на який рахунок внесені кошти, в якій сумі та в який період. Також судом не застосовано закон, який підлягав застосуванню до спірних правовідносин.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд вважав, що спірний житловий будинок необхідно розділити по варіанту №1 будівельно-технічної експертизи №1-09/10 від 09.10.2015 року. При цьому висновок суду грунтується на тому, що між сторонами склався порядок користування житловим будинком відповідно до варіанту № 1. Також судом враховано, що ОСОБА_3 було внесено на депозит суду грошові кошти в розмірі 35596 грн. компенсацію ОСОБА_2 за відступ від ідеальної частки відповідача в спірному будинку.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За правилами ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Встановлено, що рішенням апеляційного суду Київської області від 24.07.2013 року за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 визнано право власності по 1/2 частині за кожним на житловий будинок № 25 по вул. Кірова в селі Нові Петрівці Вишгородського району Київської області (а. с. 13-19).

14 травня 2014 року ОСОБА_4 помер (а. с. 33). Відповідно до ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 08.07.2015 року ОСОБА_2 залучено в справі як належного позивача (а. с.123).

Судом встановлено, що по даній справі проведено судову будівельно-технічну експертизу №1-09/10 від 09.10.2015 року, згідно висновку якої запропоновано два варіанти розподілу вищезазначеного житлового будинку. Дійсна ринкова вартість спірного житлового будинку становить на дату оцінки 30.09.2015 року 635773 грн. Можливі варіанти розподілу даного житлового будинку у відповідності до часток співвласників ? та ? викладено в дослідницькій частині та зображено в додатках № 2 № 3 до висновку. Різниця від ідеальних часток сторін у праві власності на житловий будинок згідно із запропонованими варіантами розподілу становить: по 1 варіанту для 1 співвласника ? ідеальних часток: 317886,5 282290 = на 35596,5 грн. менше; для 2 співвласника ? ідеальних часток: 353482 317886,5 = на 35596,50 грн. більше. По 2 варіанту для 1 співвласника ? ідеальних часток: 317886,5 316055 = на 1831,5 грн. менше; для 2 співвласника ? ідеальних часток: 319718 317886,5 = на 1831,5 грн. більше. Перелік робіт по переобладнанню спірного будинку на дві окремі ізольовані квартири викладені в дослідницькій частині при розвязуванні четвертого питання даної експертизи. (а. с. 130-154).

Судом встановлено, що між сторонами склався конкретний порядок користування вищезазначеним спірним житловим будинком, який відповідає варіанту № 1 судової будівельнотехнічної експертизи.

Суд вважав, що спірний житловий будинок необхідно розділити по варіанту № 1 судової будівельно-технічної експертизи №1-09/10 від 09.10.2015 року. Даний висновок суду грунтується на тому, що між сторонами склався порядок користування житловим будинком відповідно до варіанту № 1, згідно якого ОСОБА_2 виділяється в натурі квартира №1 житлового будинку № 25, що знаходиться по вулиці Кірова в селі Нові Петрівці, Вишгородського району, Київської області, яка складається з наступних приміщень: 1-1-сіни розміром 7,4 кв. м; 1-2-кухня розміром 13,5 кв. м; 1-0-котельня розміром 2,3 кв. м; 1-4-санвузол розміром 3.0 кв. м; 1-5 гардероб розміром 5,4 кв. м; 1-6-житлова кімната розміром 5,9 кв. м; 1-7 житлова кімната розміром 10,0 кв. м; 2-5-житлова кімната розміром 22,7 кв. м.

ОСОБА_3 виділяється в натурі квартира № 2 житлового будинку № 25, що знаходиться по вулиці Кірова в селі Нові Петрівці, Вишгородського району Київської області, яка складається з наступних приміщень:2-1-коридор розміром 6,6 кв. м; 2-2-житлова кімната розміром 14,30 кв. м; 2-3-житлова кімната розміром 20,5 кв. м; 2-4-житлова кімната розміром 11,20 кв. м; 2-6-житлова кімната розміром 7,8 кв. м; 2-7-кладова розміром 5,20 кв. м; 2-8- кладова розміром 7,4 кв. м; 2-9-кухня розміром 13,8 кв. м; 1-кладова розміром 4,8 кв. м. При цьому підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошова компенсація за виділення більшої ідеальної частки в виділеному в натурі домоволодінні в розмірі 35596,50 грн.

Також судом враховано, що ОСОБА_3 внесла на депозит суду грошові кошти в розмірі 35596 грн. компенсацію ОСОБА_2 за відступ від ідеальної частки відповідача в будинку № 25 по вул. Кірова в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області.

Як убачається з матеріалів справи та апеляційної скарги, позивачка не згодна з тим, що суд при вирішенні даного спору про виділ в натурі належної їй ? частки в спірному житловому будинку обрав перший варіант судової будівельно-технічної експертизи, згідно якого кімната 2-4 площею 11,2 кв. м виділена відповідачці ОСОБА_3, яка користується даною жилою кімнатою відповідно до порядку користування, який склався між сторонами.

Про те, позивачка не надала суду належних та допустимих доказів того, що саме вона користується даною кімнатою відповідно до порядку користування, який склався між сторонами.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про поділ спірного житлового будинку по першому варіанту судової будівельно-технічної експертизи, оскільки між сторонами склався такий порядок користування даним житловим будинком.

Тому безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно обрав перший варіант судової будівельно-технічної експертизи, оскільки він відповідає порядку користування між сторонами.

Крім того, судом вирішено питання стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації за виділення більшої ідеальної частки в виділеному в натурі домоволодінні в розмірі 35596,50 грн.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що в порушення ст. 365 ЦК України обраний судом 1 варіант завдає істотної шкоди інтересам позивачки, так як позбавляє її права на значну частку у власності, оскільки суд вирішив дану справу згідно ст. 11 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог, а такі вимоги, як припинення права на частку в спільному майні, передбаченого ст. 365 ЦК України, сторонами не заявлялися.

З цих же підстав колегія суддів не може прийняти до уваги додану до апеляційної скарги копію постанови Верховного Суду України від 2 липня 2014 року у справі № 6-68цс14, оскільки в даній справі предметом спору було припинення права на частку у спільному майні з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що суд належним чином не перевірив чи дійсно ОСОБА_3 внесено на депозит суду грошові кошти, оскільки в матеріалах справи на а. с. 189-191 міститься квитанція № NOS5834578 від 19 січня 2016 року, платник ОСОБА_3, загальна сума 35596,50 грн., призначення платежу Вишгородський районний суд, компенсація частки житла у цивільні справі № 363/1797/14ц.

Також не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що судом не застосовано закон, який підлягав застосуванню до спірних правовідносин, оскільки суд в мотивувальній частині рішення зазначив норми матеріального права, ст. ст. 364, 367 ЦК України, якими керувався під час ухвалення даного рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, які відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 27 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді