БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/5222/15-ц
провадження № 2/361/110/16
РІШЕННЯ

Іменем України

11 квітня 2016 р. Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Селезньової Т.В.,

при секретарі Коваль А.В.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Бровари цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада - Житлосервіс» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в оплаті за житлово комунальні послуги, -

встановив:

Позивач у позовній заяві просив суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за надані відповідачці житлово- комунальні послуги, в тому числі за послуги з водопостачання та водовідведення, за експлуатаційні послуги, компенсацію послуг охорони і компенсацію послуг з вивезення твердих побутових відходів, за період з 01.01.2014 р. по 31.03.2015 р., у розмірі 7242,62грн., мотивуючи тим, що відповідач є власником будинку у містечку малоповерхової забудови «Нова Богданівка», і є споживачем послуг, які надає позивач, який є експлуатуючою організацією, утримує та обслуговує містечко і надає вказані види послуг споживачам мешканцям цього містечка, 20 червня 2008 р. між товариством та ОСОБА_1 був укладений договір про надання житлово комунальних послуг, відповідно до умов якого позивач зобовязався надавати, а відповідач оплачувати послуги за встановленими ТОВ «Аркада - Житлосервіс» тарифами, але з 01.01.2014р. відповідачка надані їй послуги оплачувала не у повному обсязі, з липня 2014р. перестала їх оплачувати, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 7242,62 грн., і вся сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачки на підставі діючого договору. Також пояснив, що через наявність великої заборгованості, в тому числі і за спожиту воду, в березні 2015р. відповідачці було відключено воду.

З приводу дії договору між сторонами, представник позивача пояснила, що договір згідно п. 8.1. почав дію з моменту складення акту прийому - передачі будинку, тобто з липня 2010р., і діяв протягом трьох років з моменту підписання даного акту, тобто до липня 2013р., після чого згідно п.8.4. договору пролонгував дію на наступні три роки до липня 2016р., оскільки в липні 2013р. не було письмових претензій від відповідачки; тому договір про надання послуг на даний час діє, і відповідачка згідно умов договору зобовязана оплатити надані послуги у повному розмірі за встановленими тарифами.

З приводу тарифів, за якими проводились нарахування оплати за послуги, представник позивача пояснила, що за умовами договору позивач мав право змінювати (підвищувати) тарифи в односторонньому порядку шляхом повідомлення споживачів оголошенням у визначеному у договорі місці загального користування за 5 днів до їх введення; що експлуатаційні послуги, які він надавав, не є послугами по утриманню будинків і прибудинкових територій, не віднесені до 1 та 2 групи житлово - комунальних послуг, тому не підлягали затвердженню органом місцевого самоврядування, а встановлювались самим позивачем у відповідності до умов договору в односторонньому порядку; що тарифи, які існували станом на день підписання договору в 2008 році, у подальшому підвищувались позивачем в односторонньому порядку у звязку з інфляцією і збільшенням заробітної плати у сфері надання житлово - комунальних послуг, що відповідає умовам договору; вважає, що відповідачка за договором зобовязана оплатити весь комплекс експлуатаційних послуг, які надавав позивач, за тарифом, встановленим позивачем.

Відповідачка позов не визнала, подала письмові заперечення, в яких, а також в своїх поясненнях у судовому засіданні, пояснила, що договір про надання житлово комунальних послуг від 20.06.2008 р., на який посилається позивач, діяв три роки, після чого в червні 2011 року був пролонгований на новий трирічний строк і в липні 2014 року закінчив свою дію, оскільки нею, починаючи з 2012 року неодноразово порушувалось питання про незгоду з продовженням дії договору на існуючих умовах, з пропозицією обговорити умови нового договору, про незгоду з явно завищеними і необґрунтованими тарифами, в тому числі і з включенням у тарифи послуг, які не надавались і які не передбачені договором, та згоду на оплату яких вона не давала, і ніяких додаткових угод з цього приводу з нею не укладалось. Вона неодноразово зверталась з претензіями щодо якості послуг, письмово висловлювала незгоду з продовженням дії договору, пропонувала обговорити укладення договору на нових умовах, неодноразово відправляла запити позивачу з вимогою розяснити , які послуги входять у експлуатаційні, з чого складається тариф, яка вартість окремих послуг, за що вона має платити, обґрунтувати підвищення тарифів, звертала увагу на необхідність затвердження нових тарифів сільрадою, зверталась до сільради з проханням не затверджувати без обговорення підвищені позивачем тарифи на його послуги, але позивач всі її заяви проігнорував. Вважає договір між нею і позивачем припиненим, оскільки вона у письмовому вигляді висловила свою незгоду на його чергову пролонгацію, і тому вважає, що не має зобовязань перед позивачем оплачувати його послуги, які можуть надаватись і повинні оплачуватись виключно на договірній основі. Через дану причину і у звязку з ненаданням позивачем послуг належної якості вона при закінченні дії договору в липні 2014р. припинила оплачувати позивачу експлуатаційні послуги. Крім того, не згодна з сумою заборгованості, нарахованою позивачем, вважає розрахунки необґрунтованими, проведеними з арифметичними помилками, по незаконним і явно завищеним тарифам, за послуги, які не надавались, і крім того які не передбачені договором. При цьому звертає увагу, що по оплаті послуг по водопостачанню та водовідведенню вона взагалі не мала і не має заборгованості, існує навіть переплата (платила наперед), хоча дані послуги і не передбачені даним договором, але дані послуги вона отримувала від позивача і тому їх добросовісно оплачувала, а відповідач, грубо порушуючи її права споживача, саме з метою тиску на неї, 23.03.2015р. припинив надання їй послуг по водопостачанню. Вважає встановлений позивачем тариф на експлуатаційні послуги необґрунтованим, мотивуючи, зокрема, тим, що в цей тариф позивач безпідставно і в порушення прав споживача, включив плату за обслуговування електромереж, електрощитових, хоча вартість вказаних послуг вже входить в тарифи за споживання електроенергії, і за даним видом послуг нею укладено прямий договір з енергопостачальником, що неправомірність включення в тариф вартості вказаних робіт підтверджено Рішенням Антимонопольного комітету від 25.06.2015р., яким позивач був зобовязаний виключити дану складову з тарифу, чого не зробив, навпаки, продовжує нараховувати, і більш того з 2015 року знов необґрунтовано підвищив тариф на експлуатаційні послуги, знову включивши в нього даний вид послуги. Так само вважає, що обслуговування систем водопостачання та водовідведення враховано в тарифи за ці послуги, тому не може бути включено додатково і у тариф на експлуатаційні послуги. Також звертає увагу, що в тариф на «експлуатаційні послуги» включено і вартість послуг, як не передбачені договором. Крім того, вважає, що позивач не надає послуги належної якості, зокрема, диспетчерська служба працює погано, знайти сантехніка чи електрика чи викликати аварійну службу не можливо, прибирання території та озеленення позивачем не здійснюється, дані роботи виконують безпосередньо мешканці містечка, які прибирають і озеленяють прилеглі до їх ділянок території, зовнішнього освітлення фактично не існує, окрім влаштованого самими споживачами; сміття фактично не вивозиться, і з липня 2014р. вона не отримує дану послугу, вивозить сміття сама; послугами охорони вона не користується. Вважає, що ті послуги, які вона отримала, вона оплатила у повному обсязі і заборгованості перед позивачем не має, а позивач зловживає своїми правами монополіста у даній галузі надання послуг.

Представник відповідача, заперечуючи проти позову, послалась на те, що договір, укладений з позивачем в липні 2008 року, був двічі пролонгований, діяв до липня 2014 року, і з липня 2014 року закінчив свою дію, оскільки відповідачка у відповідності до вимог договору подавала неодноразово письмові претензії і свою незгоду на продовження договору, а позивач систематично порушував договір і ігнорував її письмові звернення. Вважає, що при розгляді справи слід виходити з того, що з липня 2014року між сторонами не існує договірних правовідносин, тому підстав для стягнення нарахованої позивачем вартості таких послуг після його припинення нема. Просила прийняти до уваги, що саме позивач повинен доказати надання послуг, обґрунтованість тарифів і розрахунків, чого у судовому засіданні не зробив, не обґрунтував тарифи і їх підвищення, не обґрунтував і не розяснив, з чого складається нарахована до сплати сума, за які послуги, і які послуги ним враховуються у послугах, названих «експлуатаційними», що унеможливлює впевнитись у правильності розрахунків, визначити обсяг послуг, за які нараховується плата, і зокрема, з чого складається тариф за експлуатаційні послуги, наведений у розрахунках. Крім того, просив звернути увагу на численні помилки і неправильні підсумки у наданих позивачем розрахунках, які не збігаються при їх перевірці шляхом виконання простих арифметичних дій, що суми нарахувань, зазначені у розрахунках позивача, не збігаються з тими сумами, які направлялись відповідачці щомісячно для оплати, і в яких були зазначені інші суми, хоча і не суттєво, але відмінні, тому вважає, що надані позивачем три розрахунки, названі ним обґрунтованими, в дійсності такими не являються, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, і не можуть братись судом до уваги як належні докази. Просив врахувати, що відповідачці, саме за її листи і претензії, невдоволеність послугами і тарифами, позивач необґрунтовано відключив воду, зловживаючи монопольними правами, чим тисне на відповідачку і порушує її права споживача.

Після того, як відповідач надав квитанції про оплату і наполягав на перевірці розрахунків позивача та довів у суді відсутність заборгованості по водопостачанню і водовідведенню станом на березень 2015р., позивач визнав даний факт, підтвердивши існуючу переплату по воді станом на березень 2015р. (в сумі понад 700грн.). Після цього позивач змінив свою позицію, подавши заяву про уточнення позовних вимог, збільшив суму позовних вимог і просив стягнути заборгованість вже в розмірі 7881,59грн., зазначивши, що дана заборгованість складається з заборгованості по компенсації за надані послуги охорони за період з 1 липня 2014р. по 31 березня 2015р. в сумі 1074,10грн., по компенсації за послуги з вивезення твердих побутових відходів за період з 1 серпня 2014р. по 31 березня 2015р. в сумі 114,64грн., та заборгованості за «експлуатаційні послуги» за період з 1 січня 2014р. по 31 березня 2015р. в сумі 6442,14грн., та нарахованої пені 250,71грн., і уточнив, що послуги по водопостачанню та водовідведенню відповідачка оплатила в повному обсязі, по даному виду послуги заборгованості за вказаний період, тобто на березень 2015р. не існувало, існувала навіть переплата в сумі 422,28грн. (платіж від 30.12.2014р.) і 320,00грн. (платіж від 22.02.2015р.), оскільки в зазначених платежах споживачем конкретно вказано призначення платежу - за водопостачання і водовідведення, і тому саме на цю суму переплати за воду позивачем збільшено суму заборгованості за інші види послуг. З яких підстав у такому разі (якщо існувала переплата за воду) відповідачці у березні 2015р. було відключено воду, представники позивача (юрист і директор) змістовно пояснити не змогли, пославшись на наявність загальної заборгованості.

Під час розгляду справи по суті позивач подав заяву про залишення без розгляду позовних вимог в частині стягнення пені 250,71грн., і ухвалою суду від 29.03.2016р. позовні вимоги в цій частині залишені без розгляду. Тому вимоги в цій частині не розглядаються.

Таким чином, враховуючи уточнення позовних вимог, в даній справі не розглядається спір з приводу стягнення заборгованості за послуги з водопостачання і водовідведення, (які як визнав позивач - повністю і своєчасно оплачені відповідачем з переплатою), і не розглядаються позовні вимоги про стягнення пені. Позовними вимогами , які розглядаються в даній справі, є стягнення заборгованості за комплекс послуг, названий позивачем як «експлуатаційні», а також заборгованості по компенсації послуг по вивозу твердих побутових відходів і послуг по наданню охорони, в цілому в межах періоду з 1.01.2014р. по 31.03.2015р.

Ухвалою суду від 11.06.2015р. було скасовано судовий наказ, виданий 30.04.2015р. за заявою ТОВ «Аркада житлосервіс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в оплаті за житлово- комунальні послуги за період з 1.01.2014р. по 31.03.2015р. в розмірі 7242,62грн. Як видно з тексту даної ухвали суду, ОСОБА_1 оспорювала наявність договірних стосунків, посилаючись на закінчення терміну дії укладеного договору, оспорювала сам факт надання послуг, обґрунтованість тарифів, розрахунки і наявність заборгованості.

Розглядаючи дану цивільну справу, суд враховує вимоги ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, згідно яких суд керується принципом диспозитивності, і розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог і на підставі поданих сторонами доказів, сприяючи сторонам у їх збиранні, але не збираючи докази за власною ініціативою, залишаючи сторонам право вирішувати самим обсяг поданих ними доказів, враховуючи покладений на сторони обовязок доказувати ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, зокрема обовязок позивача довести і обґрунтувати позовні вимоги та їх розмір.

Спірні правовідносини існують у сфері надання житлово - комунальних послуг; між сторонами вони виникли з укладеного між ними договору про надання послуг, а також врегульовані цивільним законодавством і Законом України «Про житлово- комунальні послуги» та прийнятими на його підставі нормативно правовими актами.

Згідно ст.1 Закону «Про житлово - комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р. зі змінами № 3610-VI від 07.07.2011, № 5459-VI від 16.10.2012, № 1198-VII від 10.04.2014р. : Житлово - комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; Комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ч.1 ст.12 Закону - житлово-комунальні послуги поділяються за функціональним призначенням і порядком затвердження цін/тарифів. Згідно ст.13 закону - залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно ч. 2 ст.12 - примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно ст.14 Закону - залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

Згідно ч. 2 ст.14 Закону - ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Згідно ст. 7 Закону про послуги - до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить: п.2 -встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги.

Згідно ст. 20 Закону - споживач має право, зокрема, 1) одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; 2) одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості. Споживач зобовязаний, зокрема, 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.21 Закону - виконавець має право, зокрема, 1) розробляти і подавати на затвердження розрахунки щодо рівня цін/тарифів на житлово-комунальні послуги першої і другої групи в порядку, встановленому законодавством; 2) пропонувати при укладенні договору ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги третьої групи. Виконавець зобов'язаний, зокрема, 1) забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; 4) надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; 6) розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості.

Згідно ст. 30 Закону - принципами державного регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги є 1) доступність житлово-комунальних послуг для всіх споживачів та рівності правових гарантій; 2) нормативне регулювання надання житлово-комунальних послуг споживачам за цінами/тарифами, затвердженими в установленому законом порядку; 3) відповідність рівня цін/тарифів розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво; 4) відкритість, доступність та прозорість структури цін/тарифів для споживачів; 5) відповідність оплати житлово-комунальних послуг їх наявності, кількості та якості.

Згідно ст.19 Закону - відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово- комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно ст. 26 Закону про послуги - істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є, зокрема, 2) предмет договору; 3) вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг. Крім істотних договір може містити інші умови за згодою сторін. Договір не може містити умов, що вводять додаткові види оплати послуг, не передбачені типовими договорами на надання житлово-комунальних послуг, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

З приводу наявності між сторонами договірних відносин, суд робить такі висновки:

З наданого позивачем ОСОБА_2 від 20.06.2008 р. видно, що 20.06.2008р. між ТОВ «Аркада - Житлосервіс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання житлово комунальних послуг № 319-Б/ТЕХ, за яким позивач (виконавець) приймає на себе зобовязання виконувати функції експлуатуючої організації на території містечка малоповерхової забудови «Нова Богданівка» у с.Богданівка Броварського району Київської області і надавати роботи (послуги), згідно переліку у п.1.2 договору, а відповідач (споживач) приймає на себе зобовязання приймати роботи (послуги), що виконані, та сплачувати їх вартість за встановленими тарифами на умовах договору. Договір з ОСОБА_1 укладався до набуття нею права власності на новозведений будинок, в стадії наявності у неї майнових прав на обєкт будівництва.

З акту приймання передачі житлового будинку від 22.07.2010р. встановлено, що забудовник ТОВ «Корпорація розвитку Київської області» побудував та передає, а ОСОБА_1 сплатила 100% вартості та приймає одноквартирний трикімнатний житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с.Богданівка, вул. Різдвяна, 43.

З свідоцтва про право власності від 25.10.2010 р., витягу про державну реєстрацію від 25.10.2010 р. встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 43 по вул. Різдвяна у с.Богданівка Броварського району Київської області.

Згідно п.8.1 ОСОБА_2 про надання житлово комунальних послуг № 319-Б/ТЕХ від 20.06.2008 р. (далі -договір) вбачається, що договір набуває чинності з моменту його укладення сторонами та діє протягом 3 років з моменту підписання споживачем з забудовником акту приймання передачі обєкта споживачу.

Таким чином, згідно умов договору, він набув чинності 22.06.2008р., діяв протягом трьох років, починаючи з дати складення і підписання акту приймання-передачі, тобто з 22.07.2010р. до 22.07.2013р.

Пунктом 8.4 договору передбачено, що у випадку відсутності письмових претензій з боку споживача та виконавця після закінчення терміну дії даного договору, договір продовжується на тих же умовах і на той же строк.

Порядок пролонгації дії договору, передбачений договором, укладеним між сторонами, не суперечить вимогам закону, є умовою договору, підписаного сторонами, і дана умова обовязкова для обох сторін. Тому слід дійти висновку, що всі питання щодо пролонгації дії договору на новий термін сторони повинні були вирішувати у період, близький до закінчення поточного строку дії договору, тобто у даному випадку - в липні 2013року (згідно п.8.4.договору), або принаймні у термін, що передував місяцю закінчення поточного строку дії договору. Щодо строку, на який пролонгується договір у разі відсутності заяви про розірвання договору або письмової претензії з боку споживача, то можна погодитись з тим, що в такому разі договір пролонгується на строк дії, передбачений у самому договорі, тобто на такий же строк (у даному випадку на три роки). Суд вважає, що така невідповідність типовому договору (взятому для порівняння за аналогією) не є тою підставою, через яку дана умова договору може вважатись такою, що суперечить закону і є підставою для визнання даної умови договору нікчемною. Тим більше сама відповідачка не оспорює сам факт пролонгації дії договору саме на три роки, а не на рік.

Посилання відповідачки, що черговий термін дії договору після його першої пролонгації в 2011р. закінчився в червні 2014 року, не відповідає умовам договору, підписаного нею в 2008році, і визначається нею помилково.

Щодо пролонгації договору в липні 2013 року, то суд виходить з наступного:

Відповідачка на підтвердження подання письмової претензії і незгоди на пролонгацію дії договору представила суду наступні документи (звернення до позивача):

Лист від 17.09.2012р. в якому ОСОБА_1 повідомила, що 15.09.2012р. вона отримала договір про житлово- комунальні послуги, з договором не згодна, підписувати не буде до особистого обговорення з начальником і юристом, пропонувала обговорити договір;

Лист від 28.04.2014р., в якому вона заявила, що старий договір закінчився, і вона його не пролонгувала, новий договір не підписувала але згодна обговорити дане питання; звернення ОСОБА_1 стосувалось передачі електромереж на баланс Київенерго і дій юриста позивача;

Лист від 16.05.2014р., в якому ОСОБА_1 посилалась на те, що ще з вересня 2012р. вона відсилала листа з незгодою з новим договором, чекала обговорення договору понад рік, вимагала розяснень за яким договором їй надаються житлово- комунальні послуги. Зазначала, що якщо до 20.06.2014р. їй не буде надано у письмовій формі відповіді, то вона буде рахувати, що договір між сторонами розірваний, але готова обговорювати новий договір;

Лист від 6.02.2015р., в якому ОСОБА_1 повідомила про згоду підписати типовий договір (з урахуванням висновку Антимонопольного комітету) на надання житлово- комунальних послуг після надання їй повного економічного розрахунку у письмовому вигляді, про розгляд даного звернення просила повідомити письмово за зазначеною адресою;

Лист від 13.02.2015р., в якому ОСОБА_1 посилалась на відсутність послуг та їх неналежну якість, з наведенням конкретних прикладів ненадання послуг або їх низької якості, зокрема щодо стану каналізації і її ремонту, щодо озеленення і поливу, прибирання сміття, охорони, роботи диспетчерської служби, освітлення місць загального користування та інше;

Акт від 24.03.2015р., який було складено разом з іншими мешканцями містечка про припинення водопостачання до будинку відповідачки;

Акт від 26.10.2015р., який було складено ініціативною групою, створеною з мешканців містечка, з приводу перевірки тарифів на експлуатаційні послуги. Акт не підписаний позивачем, зі слів відповідачки - представник позивача від підписування акту відмовився, - що є порушенням ст.18 Закону Про житлово- комунальні послуги;

Згідно наданим розпискам до рекомендованих відправлень на адресу «Аркада- житлосервіс», позивач отримав листи від ОСОБА_1 6.04., 5.06.2014р., 16.02.2015р.;

Лист від 10.12.2014р., адресований голові сільради з проханням не затверджувати підвищенні тарифи на воду для ТОВ «Аркада- Житлосервіс».

Як видно з наданих листів, жоден з них не датований липнем 2013року, або передував цьому, що могло б бути розглянуто як її письмова претензія , передбачена п. 8.4. договору, або як її письмова заява щодо припинення дії договору чи незгоди на його пролонгацію, та як підстава для непролонгації договору на новий термін. Єдиний лист позивачки, що передував цьому, датований вереснем 2012 року, в якому вона висловлювала незгоду підписати новий договір, який їй надіслав позивач, не може розглядатись як належна письмова претензія щодо не пролонгації договору в липні 2013року, виходячи з його дати, а також враховуючи, що даний лист стосувався фактично відмови відповідачки від пропозиції (оферти) позивача укласти новий договір (або внести зміни у існуючий). Інші письмові звернення відповідачки датовані не раніше квітня 2014р.. тобто вже після пролонгації договору на новий термін.

Таким чином, слід вважати, що договір, укладений між сторонами 20.06.2008р., в липні 2013 року був вдруге пролонгований на наступні три роки, тобто до липня 2016 року.

Пунктом 8.6 договору передбачена можливість дострокового розірвання договору, але виключно за письмовою згодою сторін шляхом підписання відповідної додаткової угоди до цього договору або у загальному порядку, визначеному ЦК України для розірвання договорів, зокрема в судовому. На даний час у належному порядку питання про розірвання договору (чи визнання недійсним) сторонами не вирішено, тому даний договір є дійсним діючим.

Тому суд, розглядаючи дану справу, виходить з того, що протягом 2014 і 2015 років (в розглядуваний у даній справі період) - договір , укладений між сторонами 20.06.2008р., діяв, і з нього для сторін існували і існують певні права та обовязки, які підлягають належному виконанню обома сторонами, - як відповідачем (споживачем), так і позивачем (виконавцем).

Щодо обсягу зобовязань відповідачки по оплаті послуг позивача, розглядаючи даний спір, суд виходить виключно з умов договору і з норм закону, що регулюють дані правовідносини у сфері надання житлово- комунальних послуг.

Згідно п.1.3 договору послуги і роботи, які не вказані в даному договорі, можуть бути виконані виконавцем і оплачені споживачем лише за додатковою угодою.

Передбачена п.1.3. договору додаткова угода згідно п. 10.3. договору і у відповідності до загальних вимог закону щодо укладення правочинів і щодо форми правочину повинна бути укладена виключно у письмовому вигляді і підписана обома сторонами. Оскільки таких додаткових угод з відповідачем позивач не укладав, то суд виходить з того, що з існуючого договору у відповідачки виникло зобовязання оплачувати лише ті послуги, які безпосередньо зазначені у договорі, укладеному з нею 20.06.2008р., і позивач на підставі даного договору має право вимагати від споживача оплати за послуги виключно передбачені даним договором. В іншій частині, в тому числі і щодо надання та оплати інших, не передбачених договором послуг, позивач, виходячи зі змісту ст.ст.10,11,27,60 ЦПК України, повинен безпосередньо довести надання відповідачці конкретної послуги (не передбаченої договором) і обґрунтовану вартість такої послуги, а також довести наявність у відповідача обовязку оплатити таку, непередбачену договором, додаткову послугу.

З'ясовуючи питання стосовно того, які саме з послуг, зазначених позивачем, надавались відповідачці на підставі договору, а які з них надавались поза умовами договору, і при вирішенні питання щодо обґрунтованості виставлених рахунків на оплату та їх відношення до договірних послуг, суд дійшов таких висновків:

Згідно п.1.1 ОСОБА_2 від 20.06.2008р. - виконавець приймає на себе зобовязання виконувати функції експлуатуючої організації на території містечка малоповерхової забудови «Нова Богданівка» і надавати роботи (послуги), перелік яких наведений в п.1.2 договору, а споживач приймає на себе зобовязання приймати роботи (послуги), що виконані, та сплачувати їх вартість за встановленими тарифами на умовах договору.

В пункті 1.2 ОСОБА_2 зазначено, що виконавець за рахунок споживача, але власними силами, виконує наступні види робіт (надає послуги) на території містечка, в тому числі і на територіях загального користування:

1.2.1. утримання у належному технічному стані обєктів загального користування;

1.2.2. надання житлово- комунальних послуг в містечку:

а) прибирання та видалення сміття, захаращень, осіннього листя, снігу з територій загального користування;

b) утримання в належному санітарному та робочому стані сміттєвих контейнерів загального користування без їх переповнення і забруднення території, вивезення з містечка металобрухту, будівельного і побутового сміття, шлаку та інших відходів;

c) вивезення з обєктів споживача побутових відходів та сміття за встановленим графіком;

d) полив газонів та клумб, іншої території загального користування, доріг та тротуарів (при необхідності);

1.2.3 укладання договорів з організаціями, що забезпечують для містечка водопостачання, водовідведення, електропостачання, газопостачання, вивіз відходів і сміття, його утилізацію та ін;

1.2.4. збирання та акумулювання коштів та проведення розрахунків за комунальні послуги, що надаються споживачам виконавцем та іншими організаціями, що забезпечують послугами містечко та споживачів;

1.2.5 облік осіб, що проживають у містечку;

1.2.6 прийняття від споживачів та мешканців містечка замовлень на здійснення окремих додаткових послуг;

1.2.7 організація служби охорони на території містечка (цілодобово діючі пости охорони на в'їздах до містечка, патрулювання по території містечка);

1.2.8 аварійно - технічне та диспетчерське обслуговування в містечку з метою швидкої ліквідації виникаючих технічних несправностей на обєкті споживача, постійного забезпечення електро-, газо-, водопостачання та водовідведення, утримання в робочому стані системи каналізації та інших споруд.

Відповідно до п.2.1.5 договору, споживач має право на своєчасне отримання інформації від виконавця про перелік та складові послуг, структуру тарифу та його зміну, про загальну суму місячного платежу, норми споживання та режим надання послуг, їх споживчі властивості.

Відповідно до п.2.2.1, п.2.2.5 договору - споживач зобовязаний після підписання акту приймання передачі обєкта споживачу оплачувати послуги на умовах та в строки, встановлені даним договором.

Відповідно до п.2.4.5 договору - виконавець має право вносити зміни до тарифів на житлово- комунальні послуги при зміні офіційного рівня інфляції, встановленого Держкомстат України, або збільшення розміру середньої заробітної плати у галузі, у порядку, визначеному в п.3.5 договору;

Згідно п.2.4.6 договору - при зміні умов надання послуг, що впливають на розмір плати за послуги, погоджувати зі споживачем (за виключенням, передбаченим в п.2.4.5) та вносити зміни у розмір плати за надані послуги, не порушуючи вимог чинного законодавства.

Згідно п.2.5.1 договору - виконавець зобовязаний забезпечити вчасне надання послуг відповідно до умов ОСОБА_2 та чинного законодавства за умови своєчасної оплати.

Згідно п.2.5.2 договору - виконавець зобовязаний надавати споживачу необхідну інформацію про перелік послуг та їх складові, структуру тарифу, загальну суму місячного платежу, норми споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості, тощо.

Згідно п.2.5.4 договору - виконавець зобовязаний розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживача і проводити відповідний перерахунок розміру плати за послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач на неодноразові звернення відповідачки, в порушення вимог ст.30, 20, 21 Закону «Про житлово- комунальні послуги» та в порушення умов ОСОБА_2 ( п.2.1.5 та п.2.5.1, 2.5.4) не надав розяснень з приводу складу «експлуатаційних послуг», з приводу тарифу і його економічного обґрунтування, з приводу складових тарифу, тобто вартості кожної окремої послуги, що ввійшла в загальний тариф, встановлений позивачем в односторонньому порядку, який діяв протягом 2014 року, і який був встановлений з 1.02.2015р.

Так само позивач і суду не надав доказів, з яких би можна було достовірно встановити, яка вартість тих послуг, що передбачені у договорі; які конкретно послуги входять в «експлуатаційні послуги»; які з них передбачені договором - а які ні; яка структура тарифу на ті послуги, за які позивач виставляв позивачці рахунки на оплату. Тому дане питання суд вирішує виключно на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм закону, що регулюють спірні правовідносини, і умов договору.

Як видно з ст.12 Закону «Про житлово- комунальні послуги» - даним законом не зазначено такий вид послуг як експлуатаційні, тобто дана назва послуг уявляє собою комплекс послуг.

В додатку №3 «Тарифи» до договору від 20.06.2008р. , затверджені тарифи на такі послуги:

1.технічне обслуговування зовнішніх систем газопостачання, водопостачання, водовідведення - 88.40грн. від споживача;

2.обслуговування електрощитових, мереж енергопостачання, відеонагляду - 76,50грн.;

3.освітлення місць загального користування та енергопостачання для підкачування води та водовідведення -79,50грн.;

4.організація та обслуговування диспетчерської служби - 26,35грн.;

5.поточний ремонт доріг, тротуарів, місць загального користування - 17,00грн.;

6.прибирання місць загального користування та очищення дощових люків - 55,25грн.;

7.озеленення територій загального користування, поливання територій та газонів 28,90грн.;

8.збирання, сортування, вивезення та утилізація твердих побутових відходів- 51,85грн.;

9.забезпечення охорони комплексу -0,14грн. за кв.м загальної площі ділянки споживача.

Як видно з цього додатку до договору, в ньому зазначені тарифи на послуги, перелік яких не збігається з переліком, зазначеним у п.1.2 договору, укладеному з відповідачкою. В даному додатку відсутній підпис споживача, тому він не може розглядатись як доповнення чи зміна умов договору. Даний додаток №3 (складений на підставі наказу директора як зазначено у ньому, але даний наказ суду не представлений) визначає перелік тарифів на послуги позивача, які він пропонує споживачам з травня 2008р., і цей додаток не замінює змісту договору в тій частині, в якій у договорі зазначено перелік послуг, що надання яких сторони домовились, укладаючи договір. Тому, даний додаток №3 є документом на підтвердження встановлених ТОВ «Аркада житлосервіс» з травня 2008 року тарифів, з якими споживач на той час погодилась, укладаючи договір; але даний документ (додаток №3) не є переліком послуг, які надаються за даним договором. Ніяких додаткових угод щодо внесення змін у договір в частині переліку послуг (п.1.2) сторони не укладали. Виконавцю за умовами договору не надано право змінювати в односторонньому порядку перелік послуг, передбачених в п.1.2 договору,- що є суттєвою умовою договору. Тому даний додаток №3 не доказує факту укладення сторонами договору саме на надання перелічених у цьому додатку послуг і не замінює договір , зокрема його умови, визначені у пункті 1.2 договору, і не є підставою для покладення на відповідачку обовязку оплачувати на підставі вказаного договору надані позивачем послуги згідно даного переліку (додатку №3), в тій частині, які з них не передбачені у договорі (у пункті 1.2). Закон не передбачає такого розширеного тлумачення змісту договору, зокрема в тій його частині, де перелічено перелік послуг, щодо яких договір укладався, і враховуючи встановлений законом і договором порядок внесення в нього змін, особливо стосовно суттєвих умов договору.

Позивач стверджував, що в експлуатаційні послуги (за які були виставлені рахунки відповідачці на підставі даного договору) ввійшли виключно послуги, передбачені у п.1.2. договору, і не інші. Відповідачка стверджувала, що рахунки їй були виставлені за послуги, в своїй більшості не передбачені договором. Позивач даний факт заперечував, для прикладу надавши дублікати рахунків № 2238 від 31.03.2014р і № 3094 від 30.04.2014р., в яких зазначено лише три позиції: «експлуатаційні послуги» (без переліку конкретних послуг)- 566,13грн., «компенсація вивезення твердих побутових відходів» - 13,41грн., «компенсація послуг охорони» - 121,68грн., стверджуючи, що рахунків з детальним переліком послуг він не виставляв.

Натомість, відповідачка для спростування доводів позивача (для прикладу) представила два рахунки, які їй виставив для оплати позивач за березень і квітень 2014р. і як видно з даних рахунків, - вони спростовують ствердження позивача щодо змісту рахунків, вони відрізняються за змістом від дублікатів рахунків, які представив позивач, і в наданих відповідачкою рахунках дійсно зазначений перелік послуг, в тому числі і таких, які відрізняються від зазначених у п.1.2 ОСОБА_2.

Так, згідно рахунку № 3094 від 30.04.2014р. (і аналогічного рахунку № 2238 від 31.03.2014р.) в ньому нарахована плата за такі послуги: 1.технічне обслуговування зовнішніх систем водопостачання і водовідведення - 99,73грн.; 2.обслуговування електрощитових та мереж енергопостачання - 112,73грн.; 3.забезпечення освітлення місць загального користування -89,07грн.; 4.організація та обслуговування диспетчерської служби - 39,18грн.; 5.прибирання місць загального користування та очищення дощових приямків - 145,98грн.; 6.забезпечення роботи дощової каналізаційно - насосної станції - 26.50грн.; 7.озеленення територій загального користування, поливання територій та газонів - 42,94грн.; 8.компенсація вивезення твердих побутових відходів - 13.43грн.; 9.компенсація послуг охорони - 121,68грн., всього 691,24грн.

Оскільки позивач не надав суду ніяких документів (письмових доказів), з яких би однозначно було видно складові частини «експлуатаційних послуг», за які позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість, то єдиним документом, з якого можна встановити перелік послуг у 2014р., за які позивач виставляв рахунки споживачу, є наданий відповідачкою рахунок на оплату за квітень (і аналогічний за березень) 2014року, в якому є повний перелік послуг, за якими були виставлені рахунки, і крім того зазначена позивачем вартість кожної послуги окремо.

Таким чином, як видно з договору і з наданих рахунків, - рахунки виставлені за послуги, частина з яких не передбачена в п.1.2 договору, і крім того за тарифами, відмінними (підвищеними) від зазначених у додатку №3 до договору (2008р.).

Згідно п.3.2. договору - розрахунковим періодом є місяць.

Згідно п. 3.4. договору - підставою для оплати послуг є виставлений виконавцем рахунок відповідно до тарифів, затверджених виконавцем.

Згідно п.3.5 договору - споживач визнає, що тарифи на житлово-комунальні послуги, зазначені в додатку №3 до договору, встановлені на 12.05.2008р., і надає згоду виконавцю самостійно без узгодження з ним переглядати та затверджувати тарифи відповідно до офіційного рівня інфляції, збільшення розміру зарплати в галузі, але не частіше двох разів на рік, та надає згоду на розміщення нових тарифів у приміщенні ЖЕО.

Таким чином, дійсно, позивачу за умовами договору надано право в односторонньому порядку змінювати тарифи, але не надано право змінювати перелік послуг. Тому при розгляді даної справи суд, визначаючи межі зобовязань споживача на підставі договору, виходить з переліку послуг, зазначених у п.1.2 ОСОБА_2. Суд вважає необхідним визначити і виокремити ті послуги, які передбачені у договорі, і які відповідачка за умовами діючого договору зобовязана оплатити, в тому числі і за тарифами, встановленими позивачем (у разі зміни їх з дотриманням вимог закону і у встановленому законом порядку). Стосовно решти послуг, зазначених у рахунках, то на позивача покладається обовязок довести обґрунтованість таких вимог, зокрема надання послуг, їх обґрунтовану вартість, правові підстави для покладення на відповідача обовязку оплатити такі (позадоговірні) послуги.

Вирішуючи питання про те, які тарифи застосовувати при обчисленні вартості наданих послуг на підставі договору, суд виходить з наступного:

У позовній заяві відсутні відомості і обґрунтування щодо тарифів на окремі послуги, в тому числі на зазначені у договорі.

У письмових поясненнях позивача від 20.10.2015р., від 20.01.2016р., від 2.02.2016р. щодо встановлення і зміни тарифів позивач послався на затвердження таких тарифів:

тарифи на водовідведення і водопостачання з 1.06.2012р., затверджені рішенням Богданівської сільради № 43 від 15.05.2012р.; тарифи на водовідведення і водопостачання з 1.02.2015р., затверджені рішенням Богданівської сільради № 70 від 23.12.2014р.;

тариф на компенсацію вивозу сміття з 31.01.2014р. - 13.41грн. затверджений рішенням Богданівської сільради № 91 від 26.12.2013р.; (рішення не надано);

тариф вивезення твердих побутових відходів (компенсація) з 28.02.2015р. 17,09грн.. затверджений рішенням Богданівскої сільради № 71 від 23.12.2014р. (рішення не надано);

тариф на експлуатаційні послуги з 1.02.2015р. 722,54грн. за наказом директора ТОВ «Аркада- житлосервіс» №1 від 14.01.2015р.

На підтвердження діючих тарифів на послуги позивач представив суду такі докази:

Рішення Виконавчого комітету Богданівської сільради від 15.05.2012р. №43 про затвердження тарифів по житловому масиву ОСОБА_3 для першої групи споживачів з 1.06.2012р.: водовідведення 9,83грн. за 1куб.м., водопостачання 4,25грн. за 1 куб.м.

Рішення Виконавчого комітету Богданівської сільради від 23.12.2014р. №70 про затвердження тарифів по житловому масиву ОСОБА_3 для першої групи споживачів з 1.01.2015р.: водовідведення 21,846грн. за 1куб.м., водопостачання 10,489 грн. за 1 куб.м.

Наказ директора ТОВ «Аркада-житлосервіс» №1 від 14.01.2015р., яким було підвищено тариф на експлуатаційні послуги для житлових будинків з 1.02.2015р. згідно з додатком №1. Згідно додатку №1 до даного Наказу, до складу експлуатаційних послуг входять: забезпечення освітлення місць загального користування, організація та обслуговування диспетчерської служби, прибирання місць загального користування та очищення дощових приямків, озеленення території загального користування, поливання території та газонів, забезпечення роботи дощової КНС. Вартість даного комплекту послуг (тариф) 722,54грн. із споживача (в додатку не зазначено вартість кожного виду послуги окремо, зазначено лише їх загальну вартість).

В оголошенні адміністрації ТОВ «Аркада- житлосервіс» про введення нових тарифів з 1.02.2015р., наданому суду відповідачкою, зазначено, що до складу експлуатаційних послуг входить крім послуг, перелічених у додатку до наказу, ще і така послуга як «обслуговування електрощитових, мереж енергопостачання», загальна вартість послуги 722,54грн.; тобто склад послуг, зазначений у додатку до наказу про затвердження тарифу , не відповідає складу послуг, зазначених в оголошенні для населення. Крім того, так само в даному оголошенні не зазначено вартість кожної з послуг, що ввійшли в групу послуг, названих «експлуатаційні».

З відповіді в.о. сільського голови (с. Богданівка) від 27.01.2014р. відсутні рішення Богданівської сільської ради щодо затвердження тарифів на 2013 та 2014 рік.

Враховуючи передбачений ст.27,10,11,60 ЦПК України обовязок позивача доказувати позовні вимоги і обставини, на які він посилається в підтвердження позовних вимог, в тому числі довести і обґрунтувати правильність розрахунків, враховуючи вимоги ст.ст. 57-66 ЦПК, якими визначені конкретні способи доказування і види доказів, суд, розглядаючи дану справу, приймає до уваги лише ті докази, які подані сторонам і наявні в матеріалах справи, і не погоджується з позивачем у тому, що для підтвердження позовних вимог йому достатньо надати суду лише «обґрунтовані розрахунки заборгованості відповідачки» і «обґрунтовані пояснення представника позивача».

Щодо визначення вартості послуг, які надані в межах договору і які наведені вище (у складі експлуатаційних), то суд виходить з наступного:

Хоча позивач не представив доказів на підтвердження обґрунтованості тарифів на окремі послуги і в цілому станом на 2014рік, але для розрахунків вартості наданих позивачем відповідачу на підставі договору послуг у 2014 році суд приймає до уваги вказані позивачем у рахунках складові тарифу, оскільки такі тарифи вже діяли станом на липень 2013р. (момент пролонгації договору) і саме станом на той період споживач їх не оспорювала, погоджувалась з ними, протягом певного часу сплачувала за ними платежі за надані послуги. Тому суд не вбачає підстав для їх перегляду. Оскільки у даній справі не заявлено зустрічних вимог щодо цих тарифів - і оскільки не встановлена їх необґрунтованість, то суд вважає можливим взяти для розрахунку саме ці складові тарифу для обчислення дійсно наявної у відповідачки заборгованості за 2014рік.

Щодо тарифів, встановлених позивачем з 1.02.2015р., то суд виходить з наступного:

Відповідачка безсумнівно з таким підвищенням загального тарифу на експлуатаційні послуги не погодилась, ініціювавши групу мешканців, подавши заяву до сільради, неодноразово звертаючись до позивача з відповідними запитами і претензіями. Тому для обґрунтування своїх позовних вимог в цій частині позивач повинен був би довести обґрунтованість такого тарифу, чого не зробив, і ніяких доказів, які б переконали відповідачку і впевнили суд у його обґрунтованості і правильності, не надав. З наданих доказів є лише наказ про підвищення тарифів №1 від 14.01.2015р. в односторонньому порядку, але в ньому не наведено складових частин - послуг, які ввійшли в комплект експлуатаційних, і відповідно тарифи на ці окремі послуги, через що суд не може впевнитись у тому, що до складу тарифу 722,54грн. дійсно ввійшли лише послуги, передбачені договором, а у разі, якщо до тарифу 722,54грн. (за експлуатаційні послуги) ввійшли крім передбачених договором послуг і не передбачені договором, - встановити конкретну вартість кожної послуги і тариф по ній.

З даного наказу і з оголошення, яке було вивішено для огляду мешканцям містечка, видно, що склад експлуатаційної послуги є суперечливим, не всі з зазначених послуг, що ввійшли у склад загального тарифу 722,54грн., передбачені договором. Зробити аналогічний перерахунок вартості послуг, передбачених договором, які надавались у лютому і березні 2015року, суд не може, оскільки не зважаючи на неодноразові пропозиції представити суду необхідні відомості і обґрунтувати склад такого тарифу, принаймні визначити його складові по окремим послугам, позивач відмовився таку інформацію надати, пославшись на те, що його обґрунтованих письмових пояснень з цього приводу достатньо. Так само не зміг обґрунтувати і надати чіткий перелік складу тарифу другий представник позивача директор Товариства, який затвердив даний тариф своїм наказом, пояснивши, що це не стосується даної справи. З цього слід дійти висновку, що позивач порушив умови договору, передбачені в пп. 2.1.5. п.2.5.2, а також порушив вимоги ст. ст.20,21 Закону «Про житлово- комунальні послуги» щодо надання споживачу всієї необхідної з цього приводу інформації , і вимоги ст.30 Закону щодо прозорості тарифів і доступності їх утворення. Тому споживач має право не погодитись з таким тарифом, як непрозорим, економічно не обґрунтованим і більш того таким, що включає в себе вартість інших послуг, не передбачених договором.

Крім того, суд враховує і такі обставини:

Пункт 3.1. ОСОБА_2 надає право позивачу самостійно змінювати тарифи. Разом з тим, дана умова договору не означає права виконавця піднімати тарифи необґрунтовано і в порушення визначеного законом порядку, зокрема їх погодження /затвердження органом місцевого самоврядування в тій частині, в якій це передбачено законом. Саме по собі право виконавця в односторонньому порядку підвищити тарифи не є безумовним і свавільним, підвищення тарифу має бути обумовленим певними причинами (зазначеними у договорі), економічно обґрунтованим, прозорим, і більш того, доведеним до відома споживача завчасно і у належний спосіб, тобто у відповідності до вимог закону, зокрема ст. 20,21, 30 Закону «Про житлово- комунальні послуги», та умов договору (п.2.1.5, п.2.5.2, 3.5.2, 10.1,10.3).

Позивач у своїх поясненнях послався на те, що більшість послуг, що надаються підприємством позивача, (крім водопостачання та водовідведення) не відносяться до 1 та 2 групи житлово - комунальних послуг, а тому їх вартість не підлягає погодженню органами місцевого самоврядування і є виключно договірною; і зазначив, що умовами договору не передбачено надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій.

Таке ствердження не зовсім відповідає вимогам закону, оскільки, як видно з переліку послуг, що ввійшли в комплект експлуатаційних за загальним тарифом 722,54грн., ввійшли і деякі послуги, які віднесені до другої групи послуг і тому підлягали затвердженню органом місцевого самоврядування.

Так, статтею 14 Закону «Про житлово- комунальні послуги» в п.2 передбачено «послуги по утриманню будинків і прибудинкових територій».

Згідно Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою КМУ №529 , до такого виду послуг віднесено , зокрема:

Прибирання прибудинкової території; Вивезення побутових відходів; Обслуговування систем диспетчеризації; Технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем водопостачання, водовідведення, зливової каналізації,та їх ремонт; Поливання дворів, клумб і газонів, прибирання і вивезення снігу; Освітлення місць загального користування .

Як видно з даного Типового переліку, і порівнюючи його з переліком послуг у п.1.2. ОСОБА_2, а також з переліком послуг у виставлених споживачу рахунках у 2014р. та з переліком складових тарифу 722,54грн. (у додатку до наказу від 14.01.2015р,) - частина послуг, які ввійшли в комплект експлуатаційних послуг вартістю 556,13грн., а з 1.02.2015р. вартістю 722,54грн., передбачені в ст.ст.12 -14 Закону «Про житлово - комунальні послуги» як такі, що входять до переліку послуг другої групи, затвердження яких органом місцевого самоврядування є обовязковим. Сам той факт, що до складу експлуатаційних послуг входять і інші послуги, які не віднесені до 1 і 2 групи послуг, і щодо яких не передбачено обовязкове затвердження органом місцевого самоврядування, не виключає обовязковості дотримання такого порядку щодо тих складових, які за змістом і суттю віднесені до 1 і 2 групи послуг. Тому можна погодитись з відповідачкою у тому, що вона має обґрунтовані підстави для сумнівів і незгоди з новим тарифом.

Відповідачка у судовому засіданні стверджувала, що позивач необґрунтовано завищував нарахування плати за послуги, що ігнорував всі її звернення з цього приводу, в тому числі її вимогу розяснити, з чого складається плата та за які послуги вона повинна платити. Даний факт підтвердився у суді, враховуючи, що позивач для спростування такого ствердження відповідача не надав суду жодного доказу (принаймні листа - відповіді на звернення відповідачки).

Крім того, в даний тариф включено вартість послуг по утриманню електрощитових і мереж енергопостачання, з чим відповідачка не згодна, вважаючи, що у такий спосіб виникає ситуація, коли вона повинна двічі оплачувати ті самі послуги, а саме, за які вона вже сплачує енергопостачальнику, з яким укладено окремий прямий договір, і вказані роботи та їх вартість вже враховані при визначенні тарифу на електропостачання, - про що вона намагалась довести позивачу; і дані обставини підтвердив у своєму Рішенні Антимонопольний комітет України (адміністративна колегія Київського обласного територіального відділення) від 25.06.2015р. №34 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, згідно якого дії ТОВ «Аркада- Житлосеріс», які полягають у стягуванні з споживачів, що уклали прямі договори про користування електроенергією з ПАТ «Київобленерго», плати за обслуговування електрощитових, мереж енергопостачання, визнані такими, що порушують вимоги п.2 ст.50 , ч.1 ст.13 Закону «Про захист економічної конкуренції», і яким на Товариство покладено обовязок перерахувати споживачам, що уклали прямі договори про користування електричною енергією, оплату за експлуатаційні послуги без врахування статті «обслуговування електрощитових, мереж електропостачання» за період з моменту укладення споживачем прямого договору з ПАТ «Київенерго» і шляхом розроблення тарифу без врахування даної статті витрат окремо для таких споживачів, чого позивач до даного часу не виконав.

Суд приймає до уваги, що дія даного Рішення на даний час зупинена у звязку з його оскарженням позивачем у порядку господарського судочинства. Разом з тим, суд погоджується з відповідачкою у тому, що включення вартості даної послуги до тарифу за експлуатаційні послуги є принаймні сумнівним і небезспірним. А тому правомірність включення у тариф вартості такої послуги має бути доведена позивачем в межах доказування наявності у відповідачки обовязку по оплаті цієї послуги безпосередньо йому, і до того ж поза межами договору, яким надання такої послуги не передбачене.

Згідно договору від 1.06.2013р. про користування електричною енергією такий договір був укладений щодо обєкту- будинок по вул. Різдвяній, 43 в Новій ОСОБА_3, договір укладений виробником постачальником ПАТ «Київобленерго» і споживачем ОСОБА_1

Умовами даного договору не передбачено, що споживач, крім спожитої електроенергії повинен додатково оплачувати утримання технологічних електричних мереж спільного використання. Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками та споживачами на роздрібному ринку , регулюються Законом «Про енергетику», Правилами користування електричною енергією, затвердженими Постановою НКРЕ від 31.07.96р. №28 з подальшими змінами і доповненнями, та Постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999р., згідно яких обслуговування мереж енергопостачання, в тому числі обладнання типу щитових, покладено на енергопостачальника, а отже вартість цих послуг враховується при економічному обґрунтуванні і виведенні тарифів на електроенергію, та не повинна перекладатись на споживача понад тарифів на електроенергію.

Виходячи з наведеного вище, суд не приймає для розрахунку підвищений в 2015році тариф на експлуатаційні послуги, як необґрунтований позивачем, і крім того такий, що включає в себе окрім передбачених договором послуг інші, не передбачені договором, і при визначенні розміру плати за послуги, надані споживачу за договором в лютому і березні 2015року так само застосовує тариф і його складові, що діяли до такого підвищення, оскільки іншого позивач не довів, але при цьому враховуючи обовязок споживача прийняти і оплатити такі послуги в межах всього строку дії договору, в тому числі і протягом лютого та березня 2015року.

Таким чином, з порівняльного аналізу наданого позивачем ОСОБА_4 заборгованості (відомості з колонки «нараховано») з рахунками за 2014р., які були виставлені на оплату відповідачці, та порівнюючи перелік послуг у рахунках з послугами, переліченими в п.1.2 ОСОБА_2 від 20.06.2008р., - слід визначити наступне:

В період з 1.01.2014р. по 31.12.2014р. позивач виставляв відповідачці до сплати щомісячно рахунки за комплекс послуг («експлуатаційні послуги») на 566,13грн.;

в тому числі послуги, надання яких передбачене п.1.2 договору, і які споживач зобовязаний оплатити у відповідності до п. 2.2.1, 3.2., 3.4 договору, зазначені у цих рахунках під такими номерами:

4.- організація та обслуговування диспетчерської служби- 39,18грн. (дана послуга передбачена пп.1.2.8 договору);

5.- прибирання місць загального користування та очищення дощових приямків 145,98грн. (дана послуга передбачена пп.1.2.2.а,b);

6.- забезпечення роботи дощової каналізаційної насосної станції (КНС)-26,50грн. (дана послуга передбачена пп.1.2.8 договору);

7.- озеленення території загального користування, поливання території та газонів 42,94грн. (в частині поливання дана послуга передбачена пп.1.2.2.d );

крім того в рахунках до оплати виставлена вартість за послуги, які не входять до складу експлуатаційних, але на отримання компенсації за які має право позивач на підставі договору, яким передбачено надання таких видів послуг:

8.- компенсація вивезення твердих побутових відходів -13,41грн. (послуга передбачена пп.1.2.2.с);

9.- компенсація послуг охорони -121,68грн. (послуга передбачена пп.1.2.7).

Тарифи на вивіз сміття затверджені органом місцевого самоврядування і без сумніву приймаються судом. Обов'язок відповідачки по оплаті цього виду послуг передбачений договором, і крім того прийняття даної послуги є очевидним і обєктивним , натомість твердження відповідачки, що вона відходи і сміття з липня 2014року вивозить сама, і що вона там не проживала у вказаний час, нічим не підтверджене.

Послуги охорони передбачені договором, враховуючи характер житлового поселення - організоване містечко, - надання такого виду послуги є очевидним, обєктним і логічним. Дана послуга виставлена для оплати як компенсація. Хоча доказів на підтвердження відповідного договору з безпосереднім виконавцем послуг охорони позивач не надав, але, враховуючи, що дана послуга передбачена договором, і що її відсутність не доведена відповідачкою, слід вважати, що дана послуга надавалась і підлягає оплаті за встановленою вартістю. Враховуючи, що відповідачка до липня 2014р. сплачувала за таку послугу у встановленому розмірі і станом на липень 2013р. цього не оспорювала, тобто визнавала встановлений тариф при пролонгації договору на новий термін і на тих самих умовах, то суд вважає можливим погодитись з зазначеною у рахунку вартістю компенсації послуг охорони.

Решта послуг, рахунки за які виставлені відповідачці в 2014р.:

1.- технічне обслуговування зовнішніх систем водопостачання та водовідведення -99,73грн.,

2.- обслуговування електрощитових та мереж енергопостачання -112,73грн.,

3.- забезпечення освітлення місць загального користування -89,07грн.,

- не передбачені умовами договору в п.1.2., тому відсутні підстави для стягнення з відповідачки оплати даних послуг безпосередньо на підставі п.2.2.1 договору, оскільки договором надання таких послуг не передбачено, відповідні зміни до договору не вносились і ніякі додаткові угоди з цього приводу не укладались, тобто позивачем не дотримані умови, передбачені у п.1.3. та 10.3 договору. Підстав для стягнення з відповідачки вартості вказаних послуг суд не вбачає. Позивач не довів наявності у відповідача обовязку оплачувати такі послуги; не надав доказів на підтвердження того, що дані послуги були надані, що вони надані належним чином, за згодою споживача, за обґрунтованою ціною.

При цьому суд також враховує, що обслуговування систем електропостачання, водопостачання та водовідведення враховується при економічному обрґрунтуванні і складенні тарифів на надання саме вказаних видів комунальних послуг (електропостачання, водопостачання і водовідведення), з приводу чого існують інші правовідносини між споживачем і виконавцем та виробником вказаних комунальних послуг. Зокрема, враховується, що відповідачка має окремий (прямий) договір на електропостачання з енергопостачальником. А щодо послуг по водопостачанню та водовідведенню. як встановлено у судовому засіданні виробником і виконавцем даної комунальної послуги споживачу є позивач ТОВ «Аркада- житлосервіс», але дані послуги надаються не на підставі договору між сторонами від 20.06.2008р., дані правовідносини не врегульовані і не підпадають під дію цього договору, регулюються окремо і з інших правових підстав, і не є предметом розгляду в даній справі, враховуючи заявлені позовні вимоги та їх уточнення, і не виходячи за межі позовних вимог. Крім того, враховуючи, що вказані послуги є похідними від комунальних послуг по електро- та водопостачанню, то до формування тарифів на такі послуги слід враховувати вимоги закону щодо їх затвердження відповідним органом. А позивач не довів суду дотримання ним такого порядку. Тому ствердження відповідача на економічну необґрунтованість і неправомірність підвищення з 1.02.2015р. тарифу позивачем не спростована.

Щодо освітлення місць загального користування то дана послуга також не передбачена у п.1.2. договору з відповідачкою, тому на підставі даного договору оплаті не підлягає. І крім того, позивач не доказав обґрунтованості тарифу на дану послугу, не доказав надання такої послуги, її обсяг і її вартість, і не довів наявності інших підстав для стягнення з позивачки нарахованої позивачем вартості такої послуги.

Таким чином, за період з 1.01.2014р. по 31.03.2015р. в межах діючого договору, укладеного між сторонами на надання житлово -комунальних послуг, оплаті споживачем (відповідачкою) на користь виконавця (позивача) підлягали такі послуги:

частина послуг, що названа позивачем «експлуатаційними»:

-організація та обслуговування диспетчерської служби - 39,18грн. на місяць;

-прибирання місць загального користування та очищення дощових приямків - 145,98грн.;

-забезпечення роботи дощової КНС - 26,50грн.;

-озеленення території загального користування, поливання території та газонів - 42,94грн.;

всього 254,60грн.; за період з 1.01.2014р. по 31.03.2015р.: 254,60грн. х 15 міс.= 3819грн.

крім того компенсація таких послуг:

-компенсація вивезення твердих побутових відходів -13,41грн. на місяць за період з 1.01.2014р. по 31.01.2015р. (174,33грн.), та 17,09грн. за лютий, березень 2015р. (34,18грн.), всього 208,51грн. ;

-компенсація послуг охорони -121,68грн. на місяць за період з 1.01.2014р. по 31.03.2015р., всього -1825,20грн.

Всього до сплати: 3819грн. + 208,51грн. + 1825,20грн. = 5852,71грн.

Сплачено споживачем у вказаному періоді за дані послуги: 2977,87грн.

Заборгованість: 5852,71гр. 2977,87грн. = 2874,84грн.

Також стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати - сплачений позивачем судовий збір 243,60грн. Витрати підлягають частковому відшкодуванню, пропорційно задоволеній частині позовних вимог, у відповідності до ст.88 ЦПК України, оскільки позов задовольняється частково. Заявлені позовні вимоги на суму 7881,59грн.; задоволені судом вимоги на суму 2874,84грн. Таким чином, позовні вимоги задоволені на 36,5% від заявлених. Відшкодуванню підлягають судові витрати на 36,5% , тобто у розмірі 88,91грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 526, 629 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Аркада - Житлосервіс» заборгованість за спожиті послуги за період з 1січня 2014 року по 31 березня 2015року в сумі 2874,84грн., на відшкодування судових витрат 88,91грн., всього стягнути 2963,75грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 днів з дня проголошення у судовому засіданні.

Суддя Т.В. Селезньова