Справа № 755/1512/16-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючої судді Ластовки Н.Д.,

при секретарі Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

встановив:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.02.2016 року по вказаній цивільній справі відкрито провадження.

Як убачається з матеріалів справи, в судове засідання призначене на 21.03.2016 року позивач не з'явилася, від уповноваженого представника позивача - ОСОБА_3 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання представника, так як він зайнятий в іншому судовому процесі, при цьому належних доказів суду надано не було.

У зв'язку з вищевикладеним, справу було відкладено на 15.04.2016 року, однак сторона позивача повторно не з'явилася в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, поважні причини неявки суд не повідомила.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне залишити даний позов без розгляду.

Частиною 2 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 157 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Як убачається з матеріалів справи, сторона позивача двічі не з'являлися в судові засідання, належним чином повідомлені про розгляд справи, заява про розгляд справи за їх відсутності в судове засідання 10.02.2016 року була врахована судом, у зв'язку з чим справу було відкладено, проте позивач повторно не з'явилася в судове засідання, поважні причини своєї неявки не повідомила.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 207 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Отже, викладене свідчить про втрату позивачем заінтересованості у вирішенні даного спору та дає суду підстави для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки за таких обставин проведення судового розгляду справи без участі позивача суперечило б наданим ЦПК України правам позивача розпоряджаючись своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд, а суд при здійсненні правосуддя має сприяти як всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, так і здійсненню сторонами їх прав.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 169, 207, 209-210, 293, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали або в порядку ч.2 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України.

С у д д я :