Номер провадження: 22-ц/785/184/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І., Артеменка І.А.

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Комунального підприємства Міське агентство з приватизації житла, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, третя особа Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, про визнання частково недійсним розпорядження органу приватизації, свідоцтва про право власності на житло, витребування майна із незаконного володіння, усунення перешкод в користуванні загальним приміщенням комунальної квартири та про приведення приміщення в первісний стан, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_8, Приморська районна адміністрація ОМР про поділ спільної часткової власності посилаючись на те, що 03.09.1996 року у звязку із розпорядженням органу приватизації № 85513 від 03.09.1996 року, ОСОБА_2 отримав свідоцтво на право власності № 11-7976 на 321/1000 частки квартири № 1 в житловому будинку № 62 по вул. Успенська.

В зазначеній квартирі проживають ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Загальна площа квартири становить 170,8 кв.м.

Частки квартири розділені таким чином: 321/1000 частки квартири належить ОСОБА_2 згідно свідоцтва на право власності, 271/1000 часткою квартири володіє на праві користування ОСОБА_4, 408/1000 частки квартири належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Між позивачем та відповідачем виникають суперечки стосовно порядку користування і володіння загальною площею, тому позивач вважає необхідним розділити вищезазначену квартиру на дві окремі, а саме виділити в натурі дві частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У серпні 2012 року із зустрічним позовом до Приморського районного суду звернулися ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, КП Міське агентство з приватизації житла, Департаменту міського господарства ОМР, третя особа Приморська районна адміністрація ОМР, про визнання частково недійсним розпорядження органу приватизації, свідоцтва про право власності на житло, витребування майна із незаконного володіння, усунення перешкод в користуванні загальним приміщенням комунальної квартири та про приведення приміщення в первісний стан посилаючись на те, що на підставі рішення Первомайської міської ради народних депутатів № 349 від 04.05.1982 року та рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів від 1988 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня Чичерина) 62, кв. 1 з 1982 року та 1988 року відповідно.

За вищевказаною адресою вони мешкають і по теперішній час.

Позивачі за зустрічним позовом бажаючи реалізувати своє право на приватизацію, звернулися до КП «Міське агентство з приватизації житла» з наміром приватизувати займану ними площу квартири АДРЕСА_1, загальною площею 52,24 кв.м.

Після виготовлення технічного паспорту інженером КП «Міське агентство з приватизації житла» від 27.04.2012 року позивачам було відмовлено у приватизації, оскільки згідно даним технічного паспорту квартири АДРЕСА_2 та іншим архівним документам, у позивачів в фактичному користуванні знаходиться менше площі, ніж треба, а саме власником ОСОБА_2 самочинно було відокремлена частина житлової кімнати за № 11 загальної площі 9,3 кв.м. (9,3-4,1=5,2); згідно експлікації внутрішньої площі до плану житлового будинку технічного паспорту від 27.04.2012 року антресоль, яка на плані зображена під № 15 площею 16,0 кв.м. знаходиться у загальному користуванні трьох сімей, а саме ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, а коридор під № 3 площею 6,8 кв.м. знаходиться у власності ОСОБА_7 та ОСОБА_2.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено частково, визнано частково недійсним розпорядження органу приватизації № 85513 від 03.09.1996 року та свідоцтва на право власності від 03.09.1996 року на 321/1000 частини квартири № 1 розташовану у буд. № 62 по вул. Успенській у м. Одесі на імя ОСОБА_2 в частині приватизації ? частин приміщень за № 1, № 3 квартири під № 1 розташовану у буд. № 62 по вул. Успенській у м. Одесі.

Визнано частково недійсним розпорядження органу приватизації № 85792 від 31.10.1996 року та свідоцтв на право власності від 31.10.1996 року на 408/100 частин квартири № 1 розташованої у буд. № 62 по вул. Успенській у м. Одесі на імя ОСОБА_6 в частині приватизації ? частин приміщень за № 1, № 3, квартири під № 1 розташовану у буд. № 62 по вул. Успенській у м. Одесі.

Зобовязано ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не чинити ОСОБА_4, ОСОБА_5 перешкоди у користуванні та розпорядженні нежилими приміщеннями під № 1, № 3, № 15 квартири під № 1 розташовану у буд. № 62 по вул. Успенській у м. Одесі.

Зобовязано ОСОБА_2 привести в первинний стан кімнату під № 11 квартири під № 1 розташовану у буд. № 62 по вул. Успенській у м. Одесі шляхом знесення перегородки, яка розділила кімнату на дві кімнати площею 5,2 кв.м. та 4, 1 кв.м. відповідно.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 1863,68 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2014 року та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовити у повному обсязі..

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов частково суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що на підставі рішення Первомайської міської ради народних депутатів №349 від 04.05.1982 року та рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів від 1988 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня «Чичерина»), 62, кв. 1 з 1982 року та 1988 року відповідно. За вищевказаною адресою вони мешкають по теперішній час.

Позивачі, бажаючи реалізувати своє право на приватизацію, звернулися до КП «Міське агентство з приватизації житла» з наміром приватизувати займану ними площу квартири №1 розташованої у будинку № 62 по вул. Успенській у м. Одесі, загальною площею 52,24 кв.м.

Після виготовлення технічного паспорту інженером КП «Міське агентство з приватизації житла» від 27.04.2012 року, позивачам було відмовлено у приватизації, оскільки згідно даним технічного паспорту квартири №1 розташованої у будинку №62 по вул. Успенській у м. Одесі та іншим архівним документам, у позивачів в фактичному користуванні знаходиться менше площі, ніж треба, а саме: власником ОСОБА_2 самочинно було відокремлена частина житлової кімнати за №11 загальної площі 9,3 кв.м. (9,3 - 4,1 = 5,2); згідно експлікації внутрішньої площі до плану житлового будинку технічного паспорту від 27.04.2012 року антресоль, яка на плані зображена під №15 площею 16,0 кв.м. знаходиться у загальному користуванні трьох сімей, а саме ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, а коридор під №3 площею 6,8 кв.м. знаходиться у власності ОСОБА_7 та ОСОБА_2.

Згідно ст. 65-1 ЖК України, наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду, можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з ними, придбати разом з ними займані ними приміщення у власність на підставах передбачених законодавством.

Відповідно до норм статей 5, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир у власність здійснюється за згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно проживають з наймачем, або за якими зберігається право на житло.

Відповідно до п. п. 18-28 «Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян» № 56 від 15.09.1992 року, та який діяв станом на 1996 рік, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру, звертається в орган приватизації з заявою, до якої додається згода всіх членів сім'ї, з довідкою про склад сім'ї наймача та займані ними приміщення, посвідчена підприємством, що обслуговує житловий будинок.

Згідно ч.2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», в редакції 1996 року, допоміжні приміщення передаються у власність квартиронаймачам.

Згідно із розпорядженням органу приватизації №85513 від 03.09.1996 року ОСОБА_2, який мешкає у двох кімнатах квартири було передано у власність 321/1000 частини квартири №1 розташованої у будинку №62 по вулиці Успенській у м. Одесі, які у свою чергу складаються з житлової кімнати під №7,площею 17,6 кв.м., житлової кімнати під №8 площею 15,8 кв.м., коридору під №9, площею 4,3 кв.м., коридору під №10, площею 3,3 кв.м., вбиральні під №2, площею 1,4 кв.м., та частки загальних приміщень (1А частини коридору під №12, площею 7,0 кв.м., '/г частини кухні під №1, площею 13,9 кв.м., частини коридору під №3, площею 6,8 кв.м., 1/3 частини антресолі, площею 16,0 кв.м.).

На підставі розпорядження органу приватизації №85513 від 03.09.1996 року ОСОБА_2 було видано Свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким, ОСОБА_2 є власником 321/1000 частини квартири №1 розташованої у будинку №62 по вулиці Успенській у м. Одесі, площею 55,17 кв.м.

Згідно із розпорядженням органу приватизації №85792 від 31.10.1996 року ОСОБА_6, який на той час мешкав у двох кімнатах квартири було передано у власність 408/1000 частини квартири №1 розташованої у будинку №62 по вулиці Успенській у м. Одесі, які у свою чергу складаються з житлової кімнати під №5, площею 17,0 кв.м., житлової кімнати під №6, площею 30,9 кв.м., вбиральня під №4, площею 1,3 кв.м., та частки загальних приміщень Уі частини кухні під №1, площею 13,9 кв.м., Уг частини коридору під №3, площею 6,8 кв.м., 1/3 частини антресолі, площею 16,0 кв.м.).

На підставі розпорядження органу приватизації №85792 від 31.10.1996 року ОСОБА_6 було видано Свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким, ОСОБА_6 є власником 408/1000 частини квартири №1 розташованої у будинку №62 по вулиці Успенській у м. Одесі загальною площею 69,55 кв.м.

Згідно договору купівлі-продажу від 06.11.1996 року ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_9 купила 408/1000 частини квартири №1 розташованої у будинку №62 по вулиці Успенській у м. Одесі загальною площею 69,55 кв.м.

Згідно договору дарування від 24.05.1999 року, ОСОБА_9 подарувала, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8, в рівних долях кожний, прийняли в дар 408/1000 частин квартири №1 розташованої у будинку №62 по вулиці Успенській у м. Одесі загальної площі 69,55 кв.м. та яка складається в цілому з 7 кімнат, загальної площі 170,7 кв.м., у тому числі житловою - 111,9 кв.м.

У ході судового розгляду справи було встановлено порушення відповідачами конституційних прав позивачів , які передбачені ст. 41 Конституції України та у якій закріплено, що громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно п. 6.2. Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України №396 від 16.12.2009 року, у комунальній квартирі, жилому блоці (секції) у гуртожитку, де мешкають два і більше наймачі, загальна площа, що передається у власність громадян, визначається як сума площ займаних наймачами жилих кімнат (з урахуванням відповідних коефіцієнтів площі розташованих у них веранд, засклених балконів, лоджій, холодних комор, відкритих балконів, лоджій та терас) та площі підсобних приміщень, яка розподіляється між всіма наймачами пропорційно площі займаних ними жилих кімнат.

У зв'язку з тим, що позивачі можуть користуватися підсобним приміщенням антресоллю під №15 площею 16,0 кв.м., оскільки воно є приміщенням загального користування, то для її використання у позивачів повинен бути прохід (коридор), що на технічному паспорті відображено під №3, площею 6,8 кв.м., який у свою чергу станом на 1996 рік був власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_6 а на теперішній час є власністю ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Згідно із рішення товариського суду при ЖЕУ-14 Жовтневого району від 13.09.1984 року справа №5, за ОСОБА_10, яка була прописана за даною адресою та була піклувальницею ОСОБА_4 (до шлюбу «Шелякіна») було визнано право користування загальним приміщенням кухнею під №1.

Таким чином, це право збереглося також за особами, які зареєстровані та мешкають на тій самій площі, що і ОСОБА_10, якими і є позивачі.

Також слід зазначити, що у задоволені позовних вимог про витребування майна із незаконного володіння слід відмовити з тих підстав, що ні ОСОБА_4 ні ОСОБА_5 на час звернення до суду із даним позовом не є співвласниками квартири №1 розташованої у будинку №62 по вул. Успенській у м. Одесі, а є користувачами та бажають, шляхом приватизації, прийняти у власність займану ними площу квартири №1 розташованої у будинку №62 по вулиці Успенській у м. Одесі.

Посилання представника ОСОБА_2 на те, план розподілу квартири №1, розташованою за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 62 на дві окремі квартири був давно вирішений між мешканцями квартири №1, що підтверджується розпискою ОСОБА_4 від 07.06.1999 року про отримання ОСОБА_4 400 доларів СІЛА не є допустимим доказом по справі, оскільки ОСОБА_4 не будучи співвласником квартири №1 розташованої у будинку №62 по вулиці Успенській у м. Одесі не мала право розпоряджатися квадратними метрами кварти, які належать державі.

Суд обгрунтовано вважав, що позивачами не пропущено строк звернення до суду з позовною заявою, оскільки, як вбачається з матеріалів справи їм стало відомо про порушення їх прав на приватизацію після виготовлення технічного паспорту інженером КП «Міське агентство з приватизації житла» та відмови у приватизації житла, а саме 27.04.2012 року.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив обставини у справі, надані докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на неврахування судом розбіжностей у різних варіантах технічних паспортів у визначенні розмірів спірних приміщень, які вплинули на висновок суду в оскаржуваному рішенні, неправильну оцінку судом доказів та визначення часток органами приватизації, відсутність належних доказів в обґрунтування висновку суду, відсутність підстав для задоволення вимог щодо усунення перешкод у користуванні приміщеннями загального користування, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необґрунтованим, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.І. Сватаненко

ОСОБА_11