Справа № 159/6037/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Окостень І.В.
Провадження № 22-ц/773/277/16 Категорія: 2 Доповідач: Свистун О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Свистун О.В.,

суддів - Здрилюк О.І., Федонюк С.Ю.,

за участі секретаря - Кирилюка О.О.,

позивача - ОСОБА_2, представника ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_3, представників ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме спадкове майно,

за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Ковельського міськрайонного суду від 29 грудня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся у суд із указаним позовом та просив визнати за ним направо власності на 1/9 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_7. Таку вимогу обґрунтував тим, що у січні 2014 року за згодою батька ОСОБА_3 та брата ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Разом із батьком та братом подали нотаріусу заяву про надання ними згоди на включення мене в коло спадкоємців та заяву про прийняття спадщини та отримання свідоцтва з метою оформити спадщину на належну спадкодавцю 1/3 частки квартири. З цього приводу подали нотаріусу заяви, батько почав збирати необхідні документи. У цей час позивач проживав у вказаній квартирі разом з братом, але згодом почали виникати суперечки і відповідачі відмовилися надавати документи для закінчення оформлення документів щодо права власності на спадкове майно.

На даний час є спір і відповідачі не надають йому правовстановлюючий документ на квартиру, оскільки заперечують його право на частку в порядку спадкування, і він позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріуса.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 29 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме спадкове майно задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право приватної власності на 1/9 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_7

Стягнуто із ОСОБА_3, ОСОБА_6 по 364,30 грн. з кожного у користь ОСОБА_2 понесених судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Покликається на те, що судом були порушені норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовані всі обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що позивач ОСОБА_2 не подавав заяви про прийняття ним спадщини, а тому не може вважатись таким, що прийняв її.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3, представники ОСОБА_4, ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на доводи, викладені в ній.

Позивач ОСОБА_2, представник ОСОБА_1, апеляційну скаргу заперечили, оскільки вважають, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачі виразили свою волю про включення спадкоємця, який не прийняв спадщини, у коло спадкоємців, які прийняли спадщину, подавши нотаріусу відповідну заяву. Також всіма спадкоємцями разом було подано одну заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3, педставників ОСОБА_4, ОСОБА_5, позивача ОСОБА_2, представника ОСОБА_1, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_7, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 18 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області (а.с.5).

Із копії свідоцтва про народження вбачається, що померла є матір'ю позивача ОСОБА_2 (а.с.6).

Відповідно до матеріалів спадкової справи, заведеної Ковельською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_7 (а.с. 48-52), відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_6 прийняли спадщину і у 2008 році оформили спадкові права на частину спадкового майна (банківські вклади). 24 січня 2014 року відповідачі подали нотаріусу заяву №75, реєстровий №2-66, 2-67, про включення в порядку ч. 2 ст. 1272 ЦК України ОСОБА_2 до кола спадкоємців після смерті ОСОБА_7 Того ж дня, 24 січня 2014 року, позивач ОСОБА_2 та відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_6 подали нотаріусу спільну заяву №76 про прийняття спадщини, належної спадкодавцю ОСОБА_7 1/3 частки квартири АДРЕСА_1. У поданій заяві як позивач, так і відповідачі вказали, що прийняли спадщину, та просили видати їм свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 належної ОСОБА_7 частки у цій квартирі. Відповідач ОСОБА_3 вказав, що квартира була приватизованою, а тому він не претендує на видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частки квартири. На звороті вказаної заяви підставою про включення позивача до кола спадкоємців нотаріус зазначив заяву відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_6 від 24 січня 2014 року реєстровий №2-66, 2-67.

Згідно до ч. 3 ст. 1268 та ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняття спадщини передбачене шляхом подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви нотаріусу про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК), а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не заявив про відмову від неї.

За змістом ч. 2 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Позасудовий порядок прийняття спадщини після пропущення строку застосовується за наявності згоди на це усіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Така згода спадкоємців повинна бути викладена у письмовій формі і подана нотаріусу до видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п. 3.18, 3.19 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 не вимагається звернення до суду для визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, якщо усі спадкоємці, які прийняли спадщину, подадуть письмову заяву про згоду на прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини. Такі заяви спадкоємців мають бути подані нотаріусу до видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності такої згоди спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, необхідно подати до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття.

Судом першої інстанції встановлено, що спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_6 прийняли спадщину, оскільки проживали разом із спадкодавцем на час її смерті. ОСОБА_2 спадщини не прийняв, так як не проживав разом із спадкоємцем на час її смерті та не подав заяви у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори. Проте, 24.01.2014 року ОСОБА_2 спадкоємці, які прийняли спадщину, надали згоду про включення його до кола спадкоємців. Також всі троє разом подали нотаріусу заяву, яка підписана ними трьома, про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачі виразили свою волю про включення спадкоємця, який не прийняв спадщини, у коло спадкоємців, які прийняли спадщину, подавши нотаріусу заяву №75, реєстровий №2-66, 2-67. Одночасно ними всіма було подано другу заяву про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, чим спадкоємці самі добровільно вказали, що вони всі троє прийняли спадщину і просять видати відповідний документ.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про прийняття позивачем спадщини відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України.

З матеріалів справи встановлено, що позивач звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про спадщину за законом, однак нотаріус йому повідомив, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а тому він не може видати дане свідоцтво. Судом встановлено, що правовстановлюючі документи знаходяться у відповідачів і останні заперечують факт прийняття спадщини позивачем, що підтвердив у судових засіданнях сам відповідач ОСОБА_3

Отже в даному випадку між сторонами виник спір щодо спадкового майна, а саме до 1/3 частки квартири АДРЕСА_1

Врахувавши встановлені обставини колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції відповідно до вимог закону задовольнив вимогу позивача.

За правилами ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 218, 60 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду від 29 грудня 2015 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: