Справа № 317/3455/15-ц
№/п 2/317/146/2016
12 квітня 2016 р. м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області в складі:
головуючого-судді: Нікітіна В.В.
при секретарі: Московкіній І.С.,
прокурора: Додонової К.В.,
представника третьої особи: Дупліної І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Рада опіки та піклування при виконавчому комітеті Новоіванівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, Служба у справах дітей при Оріхівській районній державні адміністрації Запорізької області, Служба у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації) про позбавлення батьківських прав,
30 жовтня 2015 р. до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.
Третіми особами, що не заявляють самостійних вимог на предмет позову є Рада опіки та піклування при виконавчому комітеті Новоіванівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, Служба у справах дітей при Оріхівській районній державні адміністрації Запорізької області та Служба у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 Вони мають малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
На підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 20.12.2011 року шлюб між ними розірвано.
Їх донька ОСОБА_5 проживає разом з позивачкою. Усі обов'язки щодо виховання та утримання дитини позивачка здійснює самостійно.
Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 17.04.2012 року з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки було стягнуто аліменти, але відповідач ухиляється від їх сплати.

Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 12.11.2014 року відповідача ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 164 ч. 1 КК України та призначено покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, матеріальної допомоги не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчання, підготовку до самостійного життя, взагалі не спілкується з дитиною, позивачка вимушена була звернутися до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5

В судове засідання позивачка не з'явилась, подавши заяву, згідно до якої підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити у повному обсязі.

Прокурор Додонова К.В. у судовому засіданні не заперечувала проти позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації - у судовому засіданні вважала за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_5, оскільки позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Третя особа Рада опіки та піклування при виконавчому комітеті Новоіванівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області у судове засідання свого представника не направила, але надала заяву, в якій прохає розглянути справу без їх участі, проти позовних вимог не заперечують .

Третя особа Служба у справах дітей при Оріхівській Районній державній адміністрації Запорізької області у судове засідання свого представника не направила, але надали заяву, в якій прохають розглянути справу без їх участі, позовні вимоги позивачки підтримують в повному обсязі.

В судове засідання відповідач - ОСОБА_3 жодного разу не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать чотири рекомендованих повідомлення про вручення поштового відправлення з поміткою про вручення поштових відправлень, які були направлені в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України за останньою відомою адресою проживання відповідача. Вказане, в силу положень абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України є підтвердженням належного повідомлення особи.

На підставі вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

12 квітня 2016 року на підставі ч. 1 ст. 225 ЦПК України судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Так дійсно, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 23.04.2010 року було зареєстровано шлюб, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1, виданим 23.04.2010 року виконавчим комітетом Новоіванівської сільської ради Оріхівського району.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2, виданим 24.06.2010 року виконавчим комітетом Новоіванівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області.

Згідно рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 20.12.2011 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано та позивачці ОСОБА_2 змінено прізвище на ОСОБА_2.

Згідно рішення виконавчого комітету Новоіванівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області № 24 від 19.10.2015 року, було затверджено висновок ради опіки та піклування Новоіванівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до доньки ОСОБА_5 Рекомендовано ОСОБА_2 звернутися до суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3

Довідка № 357, видана 20.10.2015 року Новоіванівською сільською радою Оріхівського району, Акт обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 від 21.10.2015 року підтверджують той факт, що ОСОБА_5, 2010 року народження, проживає разом з матір'ю ОСОБА_2

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

До матеріалів справи додано вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 12.11.2014 року, згідно якого ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 164 ч. 1 КК України і призначено покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, наданим Відділом ДВС Запорізького РУЮ Запорізької області, заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 починаючи з 20.02.2012 року станом на 29.02.2016 року становить 29445,15 грн.

Відповідно до довідки Новорозівського фельдшерського пункту КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Оріхівської районної ради Запорізької області від 21.10.2015 року, ОСОБА_2 одноосібно займається вихованням дитини те неодноразово зверталась за медичною допомогою дитині ОСОБА_5, 2010 року народження, батько у лікуванні дитини участі не приймав.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Тобто, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

У відповідності до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді спорів судом щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування та у відповідності до ч. 5 цієї статті подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору.

Запорізька районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування на території Запорізького району Запорізької області, дослідивши всі документи по справі, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Запорізької райдержадміністрації Запорізької області від 30.03.2016 р. № 47, надала до суду висновок № 02-22/1797 від 12.04.2016 року про наявність факту ухилення ОСОБА_3 від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відносно дитини.

Згідно ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком , якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини, а тому приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

Умовою по ухиленню від обов'язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов'язками.

Відповідно до положень ст..ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Позивачкою доведено, що поведінка відповідача ОСОБА_3 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_5 є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов'язками.

На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки судовий збір, сплачений нею при поданні позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 212-215, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ст..ст. 150, 164 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, по відношенню до малолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Запорізьким районним судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На заочне рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: В.В. Нікітін