Справа № 194/741/16-ц
Провадження№2-о/194/31/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2016 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Пономаренко І.П.

за участю: секретаря судового засідання Ощепкової І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Тернівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту смерті особи, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що 09 травня 2015 року в м. Макіївка Совєтського району Донецької області померла її мати ОСОБА_2. В той же день була викликана швидка медична допомога, лікарі якої констатували її смерть та видали лікарське свідоцтво про смерть. У лютому 2015 року вона вимушена була переїхати на тимчасове помешкання до м. Тернівка Дніпропетровської області та взята на облік внутрішньо переміщеної особи. Відділом ДРАЦС їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть її матері у звязку з тим, що предявлений документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження і тому їй було рекомендовано звернутися до суду. Встановлення факту смерті матері їй необхідно для прийняття спадщини. У звязку з чим просить встановити факт смерті ОСОБА_2, яка померла 09 травня 2015 року в м. Макіївка Совєтського району Донецької області, Україна.

Заявник надала до суду письмову заяву, згідно якої заяву підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі, а також розглядати справу за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надала суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності та рішення по справі просила прийняти на розсуд суду.

У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» також передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи вказані вище положення ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», лікарське свідоцтво про смерть, видане медичним закладом, який згідно вказаного свідоцтва створений та діє в складі Міністерства охорони здоров'я Луганської народної республіки, тобто в складі органу, що створений не у передбаченому законодавством України порядку, є недійсним та не може створювати правових наслідків.

Частиною 1 ст. 59 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

В судовому засіданні встановлено, що заявник є донькою померлої ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, де в графі «мати» зазначено ОСОБА_4 (російською мовою); свідоцтво про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_3, в якому зазначено, що прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_1

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявником надано суду довідку про причину смерті № 280, видане центром первинної медико-санітарної допомоги № 6 м. Макіївки Міністерства охорони здоров`я Донецької народної республіки.

Натомість, у суду відсутні підстави оцінювати вказану довідку про причину смертів якості документу, який не має юридичної сили, не може створювати правові наслідки та бути доказом в даній цивільній справі.

Як вбачається з листа Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 56-05/06-114 від 08 червня 2016 року, заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_2 у звязку з тим, що предявлений документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Свідок ОСОБА_6 надав суду письмову заяву в якій зазначив, що він є зятем заявника, та 09 травня 2015 року померла мати заявника, ОСОБА_2. Про її смерть дізналися з телефонного дзвінка. На похорони поїхали 09 травня 2015 року на його автомобілі разом з заявником та ОСОБА_5, через с. Верхнєторецьке Донецької області.

Свідок ОСОБА_5 надав суду письмову заяву в якій зазначив, що він є чоловіком заявника, та 09 травня 2015 року померла мати заявника, ОСОБА_2. Про її смерть дізналися з телефонного дзвінка. На похорони поїхали 09 травня 2015 року з заявником та ОСОБА_6 на автомобілі ОСОБА_6 через с. Верхнєторецьке Донецької області.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт, про встановлення якого просить заявник, та встановлення цього факту має для неї юридичне значення, так як надає право на отримання свідоцтва про право на спадщину, тому суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі та необхідно встановити факт смерті ОСОБА_2, яка померла 09 травня 2015 року в м. Макіївка Совєтського району Донецької області, Україна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 223, 257-1 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Тернівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту смерті особи, - задовольнити.

Встановити факт, смерті ОСОБА_2, яка померла 09 травня 2015 року в м. Макіївка Совєтського району Донецької області, Україна.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий судя: ОСОБА_7