Справа №451/410/16-ц
Провадження № 2/451/257/16
РІШЕННЯ

іменем України

20 квітня 2016 року

Радехівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

при секретарі судового засідання Кріса М.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радехів справу за позовом ОСОБА_2 до Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року до суду із позовною заявою звернулася ОСОБА_2, відповідно до вимог якої, просить визнати за нею право власності на 1/2 будинковолодіння та на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 09 лютого 2015 року.

В обґрунтування позову посилається на обставини, що її дідові - ОСОБА_4 на праві приватної власності в с.Шайноги Радехівського району Львівської області належало нерухоме майно, зокрема житловий дерев'яний будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в с.Шайноги по вулиці Львівській,15 та земельна ділянка площею 0,5259 га для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства.

03 серпня 2006 року ОСОБА_4 помер у результаті чого відкрилася спадщина та майно, згідно заповіту було успадковане в рівних частинах дочками померлого - ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

У подальшому, 19 березня 2007 року ОСОБА_3 (матері позивача) були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового дерев'яного будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в с.Шайноги Радехівського району Львівської області по вулиці Львівській,15 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,5259 га для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства, що розташована у цьому ж населеному пункті.

Однак, за життя завершити процедуру належного оформлення права власності на зазначені вище об'єкти нерухомого майна ОСОБА_3 не встигла і державний акт про право власності на землю та свідоцтво про право власності на будинок не отримала.

Після смерті ОСОБА_3, яка померла 09.02.2015 року, залишилось спадкове майно, зокрема частка у вказаному вище будинковолодінні та земельній ділянці.

У подальшому, заявниця звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак видати свідоцтво про право на спадщину на спадкову масу нотаріальна контора не може, оскільки право власності на нерухомість за померлою зареєстроване не було.

Із посиланням на норми матеріального та процесуального права, зазначає, що за захистом своїх прав вимушена звертатися до суду.

У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав та виклав свої пояснення аналогічно зазначеним у заяві (а.с.2-4). Окрім цього, наголосив, що інші претенденти на спадкове майно відсутні, а його довірителька на момент смерті проживала разом із спадкодавцем, що відповідно до вимог ст.1268 ЦК України дає їй підстави успадкувати таке. Просив позов задоволити, не здійснюючи розподіл судових витрат.

Представник відповідача Вузлівської сільської ради Радехівського району, надавши до суду заяву із визнанням вимог, клопотав про розгляд справи за його відсутності (а.с.18).

Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до положень ст.ст.11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст.ст.10,60,61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права.

Відповідно до вимог статей 1216 та 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3, яка померла 09.02.2015 року (а.с.5), успадкувала майно після смерті ОСОБА_4 (а.с.6-7), однак право власності на таке не зареєструвала у встановленому законом поряду і наведене слугувало підставою для відмови у видачі спадкоємцю свідоцтва про право власності на спадщину за законом (а.с.2).

Відповідно, відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на частину будинковолодіння (а.с.8-10) та на частину земельної ділянки (а.с.11), унеможливлює реалізацію майнових прав заявниці, як спадкоємця, у позасудовому порядку.

Під час вирішення позовних вимог (а.с.2-4), судом, окрім іншого, враховано факт їх визнання відповідачем і таке визнання стороною позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод, чи інтересів інших осіб (ст.174 ЦПК України).

За змістом статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування право власності на 1/2 частину житлового деревяного будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по вулиці Львівській,15 у с.Шайноги Радехівського району після смерті ОСОБА_3, яка померла 09 лютого 2015 року.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,5259 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд і ведення особистого підсобного господарства, що розташована у с.Шайноги Радехівського району після смерті ОСОБА_3, яка померла 09 лютого 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_6