Справа № 226/186/16-ц
Провадження №2/226/207/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Петуніна І.В.,

за участю секретаря Альберті О.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення заборгованості по заробітній платі в обґрунтування якого вказав, що він перебував у трудових відносинах з відповідачем з 22.08.2005р. по 25.03.2013р. та був звільнений наказом № 836 від 25.03.2013р. за ст.36 ч.1 КЗпП України за угодою сторін. У липні 2012р. оплата праці проводилася по відрядній системі оплати праці з безпідставно заниженою тарифною ставкою, яка була нижче за тарифну ставку, що є порушенням п.6.5 Колдоговору та ст.111 КЗпП України. Згідно даних у табуляграмі, у липні 2012р. було відпрацьовано 28 годин по відрядних роботах по видобутку вугілля (код 101), за них сплачено 854,34 грн. 854,34/28=30,51 грн. така тарифна ставка застосовувалася при нарахуванні за 28 годин у липні 2012р. за відрядні роботи по видобутку вугілля. Також було відпрацьовано по планових відрядних роботах 104 год. (код 104), за них сплачено 3229,12 грн. 3229,12/104=31,05 грн. така тарифна ставка застосовувалася при нарахуванні у липні 2012р. за планові відрядні роботи. У липні 2012р. працедавець встановив тарифну ставку 36,23 грн. на годину. Це означає, що відповідач проводив нарахування зарплати нижче за тарифну ставку. Так як фактично було нараховане 3229,12 + 854,34 = 4083,46 грн. за 132 год. роботи, а повинно було нараховуватись 36,23 х 132 = 4782,36 грн., то недоплата склала 698,90 грн. Згідно даних відповідача норма виробити дільниці позивача складала за липень 2012р. 102,6%. У звязку з цим просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі за липень 2012р. у сумі 698,90 грн.

Позивач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність за участю його представника.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення проти позову від 29.03.2016р., які підтримав у судовому засіданні, де зазначив, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з 22.08.2005р. до 25.03.2013р. Наказом № 238/к від 03.02.2012р. Позивача на підставі його заяви було переведено з посади ГРОВ 5 розряду дільниці № 1 на посаду ГРОВ 5 розряду дільниці № 5 ДП «ВК «Краснолиманська». Наказом № 836/к від 25.03.2013р. позивача було звільнено з посади ГРОВ 5 розряду дільниці № 5 ДП «ВК «Краснолиманська» за згодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України. Виходячи з викладеного, позивач в оспорюваний період (липень 2012р.) працював на посаді ГРОВ 5 розряду ДП «ВК «Краснолиманська». В наказі № 238/к від 03.02.2012р., з яким позивача було ознайомлено особисто під розпис, зазначено, що оплата праці позивача, як ГРОВ дільниці № 5 здійснювалася за Системою оплати 5 за відрядною системою оплати праці, згідно якої розмір заробітної плати визначається в залежності від фактично виконаних обсягів робіт бригадою дільниці у відповідності маркшейдерських замірів. Зазначений наказ позивач не оскаржив, а отже погодився з його змістом, у тому числі і з системою оплати праці. Таким чином позивач був обізнаний про той факт, що оплата його праці на посаді ГРОВ дільниці № 5 ДП «ВК «Краснолиманська» здійснюється за відрядною системою оплати праці у залежності від обсягу та вартості виконаних робіт. Згідно рапорту дільниці № 5 за липень 2012р. дільницею № 5 ДП «ВК «Краснолиманська» здійснювалися наступні роботи в 11-й південній лаві південного похилу пласту k5:

1.комбайновий видобуток вугілля (V розряд);

2.підривка ґрунту (IV розряд);

3.демонтування 2 РКУ-13 (IV розряд);

4.скорочення (II розряд);

5.доставка лісоматеріалів (III розряд);

6.зачистка основи та верхняків 2 КДД (V розряд);

7.вирівнювання секцій по лаві (IV-V розряди);

8.здійснення пресечки (III, IV, V розряди);

9.перекріплення (III-IV розряди);

10.видача обладнання та матеріалів (III розряд);

11.підтримання (II розряд);

12.демонтаж балок КНО по лаві (III розряд);

13.закріплення крівлі дошкою по лаві (IV розряд).

Згідно п.3.1 Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (обєднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості (далі Галузева угода) дія Угоди поширюється на всіх працівників вугільної промисловості. Додатком №33 до Умов оплати праці Галузевої угоди встановлено перелік галузевих норм і нормативів трудових затрат, обовязкових для застосування на підприємствах вугільної промисловості України, у відповідності до яких здійснюється тарифікація і оплата праці працівників вугільної промисловості. Згідно вказаних вище норм і нормативів трудових затрат, оплата робіт, проведених дільницею №5 у липні 2012 р. тарифікуються за II-V розрядами. В якості прикладу можна навести наступне:

Згідно рапорту дільниці № 5 в серпні місяці 2012р. дільницею проводилися роботи зокрема з доставки лісоматеріалів. Згідно з Єдиними нормами виробки (часу) на роботи, не охоплені укрупненими комплексними нормами виробки для шахт Донецького та Львівсько-Волинського вугільних басейнів (п.20 Додатку №33 до Умов оплати праці Галузевої угоди) виданого МВП СРСР ЦНДС з праці (далі Єдині норми) доставка матеріалів і обладнання волоком в шахті монтаж та демонтаж стрічкових конвеєрів марки 2Л100У тарифікується за III розрядом (стор.197-199). Згідно паспорту скорочення конвеєрного штреку 11-й південній лаві південного похилу пласту k5 роботи зі скорочення тарифікуються за III розрядом. Даний факт підтверджується паспортом скорочення конвеєрного штреку 11-й південній лаві південного похилу пласту k5 та тарифними ставками та окладами ДП «ВК «Краснолиманська». Таким чином, враховуючи викладене, твердження позивача, про проведення оплати праці Позивача у обсязі не нижчому за тарифну ставку ГРОВ 5 розряду не відповідає нормам діючого законодавства, оскільки роботи виконані працівниками дільниці №5 у липні 2012р., є неоднорідними за своєю структурою та тарифікуються за II-V розрядами.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо стягнення заробітної плати за липень 2012 р. є безпідставними та не відповідають нормам діючого законодавства України. Підприємством було нараховане та сплачено заробітну плату позивача у повній відповідності до норм діючого законодавства України у звязку з чим просять у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Крім того, представником відповідача надані також письмові заперечення проти позову від 14.04.2016р, які підтримані ним у судовому засіданні, де він зазначив, що у позові позивач посилається в якості обґрунтування позову на норми п.9.10 Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (обєднаннями власників), що діють у вугільній галузі і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03.07.2001р. Однак, на думку відповідача, посилання позивача на п.9.10 Галузевої угоди є безпідставними та необґрунтованими, оскільки дані норми регулюють оплату праці працівників у випадках вимушеного простою підприємства. Так само безпідставними є і посилання позивача на норми п.6.5 Колективної угоди ДП «ВК «Краснолиманська» 2006р., що є тотожними. В оспорюваних період липень 2012р. підприємство в цілому та дільниця № 5, де працював позивач, працювали у звичайному режимі. Отже застосування позивачем норм 9.10. Галузевої угоди та п.6.5 Колективної угоди ДП «ВК «Краснолиманська» 2006р. в якості обґрунтування позовних вимог є безпідставним та не відповідає обставинам справи. Твердження позивача про невизначеність поряду нарахування йому заробітної плати за відрядною системою оплати праці також є безпідставним та спростовується матеріалами справи. В наказі № 238/к від 03.02.2012р., з яким позивача було ознайомлено особисто під розпис, зазначено, що оплата праці позивача, як ГРОВ дільниці № 5 здійснювалася за Системою оплати 5 за відрядною системою оплати праці, згідно якої розмір заробітної плати визначається в залежності від фактично виконаних обсягів робіт бригадою дільниці у відповідності маркшейдерських замірів. Таким чином, позивач з моменту ознайомлення з наказом № 238/к від 03.02.2012р. був обізнаний про те, що оплата його праці здійснюється за відрядною системою оплати праці. Посилання позивача на відсутність в Умовах регулювання оплати праці по ДП «ВК «Краснолиманська» (додаток 14 до Колективного договору ДП «ВК «Краснолиманська») положень щодо нарахування позивачу заробітної плати за відрядною системою не відповідає дійсності. У відповідності до п.3.2 додатку № 14 розрахунковий (плановий) фонд оплати праці дільниці встановлюється за видами виконуваних робіт (видобуток вугілля, проведення, ремонт гірничих виробок тощо) та розподіляється на: - фонд основної заробітної плати (за розцінками, годинними тарифними ставками та посадовими окладами); - премії у розмірі, передбаченому галузевою угодою; - інші виплати (нічні, бригадирські, за суміщення професій, за вискоку професійну майстерність, за умови праці тощо). Згідно п.3.3 додатку № 14, розрахунковий (плановий) фонд оплати праці кожної дільниці щомісячно коригується за фактичними показниками роботи. Таким чином, на розмір фонду оплати праці дільниці безпосередньо випливає не тільки обсяг виконаних робіт, а й розцінки за їх розцінки за їх виконання та обсяг виконання підприємством загального плану видобутку вугілля у даному місці. Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача щодо стягнення заробітної плати за липень 2012р. є безпідставними та не відповідають нормам діючого законодавства України. Підприємством було нараховане та сплачено заробітну плату позивача у повній відповідності до норм діючого законодавства України у звязку з чим у задоволенні позову просять відмовити.

Крім цього, представник відповідача пояснив, що заробітна плата розраховується виходячи з обсягів роботи бригади, до якої входив позивач. На дільниці можливо працювали й робітники інших професій. Виходячи з рапорту дільниці 5, оскільки позивач працював на зазначеній дільниці, то він також брав участь у виконанні робіт, зазначених у рапорті. У доданому рапорті зазначені виконані роботи саме дільницею.

Судом встановлено, що позивач з 22.08.2013р. по 25.03.2015р. знаходився у трудових відносинах з відповідачем та був звільнений за згодою сторін за ст.36 п.1 КЗпП України, що встановлено на підставі записів з трудової книжки позивача (а.с.7-8).

У липні 2012р. позивач працював у відповідача на дільниці № 5 гірничим робітником очисного забою 5 розряду з відрядною системою оплати праці у залежності від обсягу та вартості виконаних робіт (а.с.9, 20).

Згідно інформації відповідача від 14.08.2013р., норма виробітки у липні 2012р. склала 102,6% (зворотній бік а.с.9).

Згідно Рапорту на відрядні та почасові роботи дільниці № 5 за липень 2012р., виконувалися наступні роботи:

1.комбайновий видобуток вугілля;

2.підривка ґрунту;

3.демонтування 2 РКУ-13;

4.скорочення;

5.доставка лісоматеріалів;

6.зачистка основи та верхняків 2 КДД;

7.вирівнювання секцій по лаві;

8.здійснення пресечки;

9.перекріплення;

10.видача обладнання та матеріалів;

11.підтримання;

12.демонтаж балок КНО по лаві;

13.закріплення крівлі дошкою по лаві (а.с.23-24).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобовязаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Відповідно до Положення з організації оплати праці на підприємствах вугільної промисловості, що є додатком 25 до Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (обєднаннями власників), що діють у вугільній галузі і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03.07.2001р. (далі Галузева угода), відрядна оплата праці провадиться за виконану роботу за відрядними розцінками, встановленими для даного виду робіт. При виконанні відрядних робіт працівнику доводиться виконувати різні роботи і виконувати різноманітні операції, для яких розцінки встановлюються з урахуванням різних розрядів. У тих випадках, коли працівник за умовами виробництва виконує роботи різних розрядів, оплата його праці здійснюється відповідно до розрядів виконуваної роботи, оскільки відрядна розцінка визначається розрядом роботи, а не розрядом працівника, що її виконує.

Додатком №33 до Умов оплати праці Галузевої угоди встановлено перелік галузевих норм і нормативів трудових затрат, обовязкових для застосування на підприємствах вугільної промисловості України, у відповідності до яких здійснюється тарифікація і оплата праці працівників вугільної промисловості. Згідно вказаних вище норм і нормативів трудових затрат, оплата робіт, проведених дільницею №5 у липні 2012 р. тарифікуються за II-V розрядами.

Таким чином, суд вважає, що доводи позивача щодо порушення законодавства при оплати його праці за нижчою тарифною ставкою, ніж встановлена ГРОЗ 5 розряду, не ґрунтуються на законі, оскільки оплата праці визначається розрядом роботи, а не розрядом працівника, що її виконує.

На підставі ст.43 Конституції України, ст.97 КЗпП України, Положення з організації оплати праці на підприємствах вугільної промисловості, що є додатком 25 до Галузевої угоди, додатку № 33 до Галузевої угоди, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення заборгованості по заробітній платі залишити без задоволення.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя