ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________
Справа № 636/399/16-ц
Провадження №2/636/590/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Оболєнської С.А.,
за участю секретаря судового засідання Гамоліної О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Чугуєві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Винним у зазначеній ДТП, згідно постанови судді Чугуївського міського суду Харківської області від 25.12.2013 року, визнаний водій ОСОБА_1, який керував автомобілем «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи (а.с.31, 51), оскільки згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, заяв про розгляд справи у його відсутності та заперечень проти позову не надавав.
Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до положень ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Судом встановлено, що 06.12.2013 року о 23-00 годині на автотрасі Чугуїв-Великий Бурлук на 0 км+360м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, в результаті якої відповідач не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Pajero», державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Автомобілі зазнали механічних пошкоджень.
Винним у зазначеній ДТП, згідно постанови судді Чугуївського міського суду Харківської області від 25.12.2013 року, визнаний водій ОСОБА_1, який керував автомобілем «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, та якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за порушення п.12.1 ПДР України та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців. Постанова набрала чинності 05.01.2014 року (а.с.12).
Цивільна відповідальність власника транспортного засобу «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, на момент ДТП була зареєстрована у ПАТ «СК «Країна», поліс серії АС № 3106824 (а.с.13).
Статтею 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Як роз'яснено в п.27 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.
Дійсно, в тексті наведених норм законодавець прямо не вживає термін «суброгація», проте при визначенні характеру спірних правовідносин та застосуванні тієї чи іншої норми матеріального права позивачу не слід було обмежуватись формальним підходом до цього факту, адже зазначені норми закону за змістом і своєю суттю фактично передбачають виникнення у позивача (страховика) саме суброгаційних прав, а не права зворотної вимоги (регресу).
Передбачений ст.993 ЦК України перехід права вимоги до страховика можна не називати вживаним у теорії цивільного права терміном «суброгація», але саме на підставі зазначеної норми ЦК відбувається заміна кредитора в деліктному зобовязанні внаслідок сингулярного правонаступництва, яку не можна розглядати як регрес.
Суд звертає увагу позивача, що ЦК як закон покликаний врегулювати цивільні правовідносини, що виникають на практиці, й відсутність у певних його нормах конкретної вказівки на ту чи іншу назву правового поняття чи правової категорії у вигляді дослівного відтворення назви, вживаної в теорії цивільного права, зовсім не означає, що таке поняття чи категорія не існують і їх правила не застосовуються при регулюванні цивільних правовідносин.
За результатами розгляду справи №6-112цс13 Верховний Суд України погодився з таким застосуванням судом норм матеріального права, дійшовши висновку, що в разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою вона уклала договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї в межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст.993 ЦК).
Згідно з процесуальним приписом обовязковості судових рішень Верховного Суду України (ст.360-7 ЦПК України) суди, які здійснюють цивільне судочинство зобовязані привести свою практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.
Виплата страхового відшкодування здійснена позивачем ОСОБА_3 «СК «Українська страхова група» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту, тобто за договором майнового страхування. Отже, в даному випадку за правилами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» в існуючому деліктному зобовязанні відбулася лише заміна кредитора і до позивача у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика є суброгацією.
Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє вимоги позивача, але з інших правових підстав (ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування»), ніж ті, які заявлені в порядку регресу.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: С.А. Оболєнська