У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,
Карпенко С.О., Наумчука М.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_7, треті особи: Служба у справах дітей Запорізької міської ради, Відкрите акціонерне товариство «УніКредитБанк», про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2014 року та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 29 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_7, треті особи: Служба у справах дітей Запорізької міської ради, Відкрите акціонерне товариство «УніКредитБанк», про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. В обгрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що відповідно до умов кредитного договору від 13 березня 2008 року ОСОБА_8 отримав кредитні кошти у розмірі 38 830 доларів США на строк до 13 березня 2018 року. На забезпечення виконання умов цього договору вони того ж дня уклали договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1. У результаті неналежного виконання умов кредитного договору утворилася заборгованість. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер. Спадкоємцем після його смерті є його малолітній син - ОСОБА_7 Оскільки до спадкоємця позичальника перейшли усі зобов'язання, позивач просив у рахунок погашення кредитної заборгованості у розмірі 48 365,41 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за позивачем.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2014 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 28 січня 2015 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» з інших підстав.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 липня 2015 року рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 28 січня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 29 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено шляхом виключення із мотивувальної частини висновки суду про недоведеність банком своїх позовних вимог і про те, що неповнолітній відповідач не прийняв спадщину після смерті свого батька - боржника за кредитним договором. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить судові рішення першої та апеляційної інстанції скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що позивачем пропущено, встановлений ст. 1281 ЦК України строк пред'явлення вимоги до спадкоємців, оскільки він про смерть позичальника міг дізнатись 22 жовтня 2010 року, під час судового засідання у справі за позовом банку до ОСОБА_8

Проте повністю з висновками апеляційного суду погодитись не можна виходячи з наступного.

Судами встановлено, що 13 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ВАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір № ZPJ0GA, за умовами якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 38 830 доларів США, зі сплатою процентів за користування ними у розмірі 1,00 % на місяць, строком до 13 березня 2018 року (а.с.52-57, т. 1).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, цього ж дня між ВАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_8 укладено іпотечний договір, відповідно до якого останнім передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 60-66, т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданого 01 жовтня 2010 року (а.с. 67, т.1)

Спадкоємцем після його смерті ОСОБА_8 є його малолітній син ОСОБА_7

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2010 року у справі № 2-5794/10 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 110, т. 1) провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника відповідача.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2011 року (а.с. 51, т. 2) позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без розгляду.

06 травня 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до завідуючого П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори з вимогою до спадкоємців №Р.10.00.21-705 (а.с.186, т. 1).

31 травня 2011 року Державним нотаріусом П'ятої Державної нотаріальної контори на адресу Філії «Запорізьке РУ ПАТ КБ «ПриваБанк» було надіслано роз'яснення щодо подання вимог кредитора (а.с. 187 зворот- 18, т. 1).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель вправі вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно із ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, апеляційний суд не встановив у повному обсязі фактичних обставин справи, що мають суттєве значення для її вирішення, не надав належної оцінки наданим сторонами доказам у їх сукупності та дійшов передчасного висновку, про те, що позивач міг дізнатись про смерть боржника ОСОБА_8 22 жовтня 2010 року під час судового засідання у справі № 2-5794/10 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки, залишивши поза увагою вимоги ч. 4 ст. 60 ЦПК України. Такі висновки апеляційного суду ґрунтуються на припущеннях, оскільки зі змісту ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2010 року вбачається, що представник банку в судовому засіданні присутнім не був (а.с. 110, т. 1), так як не був присутнім в судовому засіданні 26 квітня 2011 року (а.с. 51, т. 2). Даних коли саме позивачу стало відомо про смерть боржника матеріали справи не містять, а такі обставини судами не перевірялись.

За таких обставин, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 29 жовтня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук