АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2589/16 Головуючий 1 інст. -Бутенко В.М.
Справа № 623/4300/15-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» квітня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Ізюмського комунального підприємства теплових мереж про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до Ізюмського комунального підприємства теплових мереж.

В обґрунтування свого позову посилався на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1.

Зазначив, що рішенням міжвідомчої комісії з питань відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради № 9/49 від 16 листопада 2006 року йому надано дозвіл на збирання технічних умов щодо відключення власної квартири від мережі централізованого опалення.

В січні 2014 року Куп'янською філією ПАТ «Харківгаз» розроблений проект обладнання індивідуального опалення у вказаній квартирі та в лютому 2014 року встановлено систему автономного опалення.

Вказав, що на теперішній час він оплачує рахунки за споживання газу, що надаються йому Куп'янською філією ПАТ «Харківгаз», проте відповідач продовжує йому нараховувати рахунки за надання послуг.

Зазначив, що на жодні його звернення відповідач не реагує та навіть звернувся до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості.

Просив зобов'язати Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж припинити нарахування вартості наданих послуг з теплопостачання квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_1

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22 лютого 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 через свого представника, подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення - скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на його користь судовий збір за подачу апеляційної скарги. При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклав позовні вимоги .

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, рішення суду - залишити без змін. При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що такий спосіб захисту як припинення нарахування вартості наданих послуг з теплопостачання квартири чинним законодавством не передбачено.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. З лютого 2014 року у нього встановлено систему індивідуального опалення і за споживання газу він сплачує Куп'янській філії ПАТ «Харківгаз», а не Ізюмському комунальному підприємству теплових мереж, який продовжує йому нараховувати рахунки за надання послуг.

Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь - яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом.

Зобов'язання Ізюмського комунального підприємства теплових мереж припинити нарахування вартості наданих послуг з теплопостачання квартири не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту.

Посилання представника позивача на пункт 3 частини 2 статті 16 ЦК України при розгляді цієї справи є недоречним, оскільки це стосується, наприклад, коли іншою особою чиняться перешкоди у здійсненні власником повноважень користування та розпорядження належним йому майном (негаторний позов) або у разі неправомірного використання об'єкта права інтелектуальної власності тощо.

Оскільки під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що суд першої інстанції встановивши факти та визначивши правовідносини, зумовлені встановленими фактами, правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті й справедливе рішення, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії