У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ГулькоБ.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 23 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі,

в с т а н о в и в:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що вона у період з 1982 року по 2002 рік працювала у відкритому акціонерному товаристві «Керамічний комбінат» (далі - ВАТ «Керамічний комбінат»). Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 2 липня 2015 року, що набрало законної сили, з ВАТ «Керамічний комбінат» на її користь стягнуто заборгованість по заробітній платі у сумі 3 437 грн 17 коп., але рішення суду не виконане.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що ВАТ «Керамічний комбінат» на даний час знаходиться на стадії ліквідації, є державним підприємством, оскільки частка державної власності складає 92,9 %, позивачка просила суд стягнути з Фонду державного майна України на її користь вказану заборгованість по заробітній платі.

Заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 23 березня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суди на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що Фонд державного майна України не є правонаступником ВАТ «Керамічний комбінат», яке не виконало рішення суду про виплату позивачці заробітної плати, та яке постановою господарського суду Донецької області від 9 серпня 2004 року визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. При цьому Фонд державного майна України згідно з ч. 2 ст. 152 ЦК України, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про акціонерні товариства» субсидіарної відповідальності по боргах товариства не несе. Посилання касаційної скарги на положення ст. 619 ЦК України безпідставні, оскільки зазначена норма регулює правовідносини зобов'язального характеру, а не трудові, що виникли між позивачкою та ВАТ «Керамічний комбінат».

Згідно із положеннями п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 23 березня 2016 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Б.І.Гулько