У х в а л а

іменем україни

02 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Колодійчука В.М., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про захист прав споживача, розірвання договору, стягнення коштів та моральної шкоди; за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про зобов'язання отримати товар та стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 14 листопада 2014 року вона у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» уклала з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 договір індивідуального замовлення меблів - кутовий диван «Лаура» загальною вартістю 11 894 грн та оплатила завдаток в розмірі 4 000 грн. Наступного дня здійснила оплату в повному обсязі в розмірі 7 894 грн. Договором встановлена дата виконання замовлення 14 грудня 2014 року.

17 грудня 2014 року звернулася до відповідача із заявою про розірвання договору та повернення сплачених коштів у зв'язку з невиконанням останньою договору у визначений строк.

При цьому ОСОБА_5 відмовилася повернути їй кошти за договором і в той же день написала на її ім'я листа, що замовлений диван знаходиться в магазині, після чого 23 грудня 2014 року вона повідомила, що замовлення 17 грудня 2014 року вже було доставлено за її домашньою адресою, проте її не було вдома.

Посилаючись на викладені обставини та вказуючи на те, що ОСОБА_5 зобов'язання за договором у встановлений строк не виконала, позивач в уточненій позовній заяві просила розірвати договір індивідуального замовлення меблів - кутовий диван «Лаура» від 14 листопада 2014 року, укладений між нею та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5, та повернути сплачені грошові кошти, стягнути з ОСОБА_5 на її користь неустойку в сумі 356 грн 82 коп., матеріальну шкоду в сумі 15 894 грн та моральну - 10 000 грн.

У червні 2015 року фізична особа - підприємець ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 16 грудня 2014 року вона повідомила ОСОБА_4 про виконання замовлення та обумовила строки та час доставки меблів, а саме: до 12.00 год 17 грудня 2014 року. У вказаний час остання разом із чоловіком з'явилися до магазину, влаштували сварку, зазначаючи, що меблі не тієї фабрики, яку вони обирали, та наполягали на поверненні грошей у повному обсязі.

Посилаючись на викладені обставини, а також на неодноразові звернення на ім'я ОСОБА_4 із пропозицією отримати меблі, ФОП ОСОБА_5 просила зобов'язати останню отримати замовлені та виготовлені меблі, а також стягнути суму завданої моральної шкоди в розмірі 15 000 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 7 894 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_4 в задоволенні позову до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про розірвання договору, стягнення коштів в сумі 4 000 грн скасовано, позов ОСОБА_4 в зазначеній частині задоволено.

Розірвано договір індивідуального замовлення меблів по зразку, наданому у відділі, про виготовлення кутового дивану «Лаура» від 14 листопада 2014 року, що укладений між ОСОБА_4 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований по АДРЕСА_1

Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 4 000 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позову, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Рішення судів в іншій частині не оскаржуються, а тому в касаційному порядку не переглядаються (ст. 335 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4 в частині стягнення з відповідача неустойки у сумі 356 грн 82 коп., суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що відповідач не допустила суттєвих порушень умов договору та виконала його, а тому підстави для стягнення вказаної суми відсутні.

При цьому відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди, суди виходили із недоведеності та необґрунтованості заявлених позовних вимог.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2015 року у незміненій після апеляційного перегляду частині та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова