АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Бреславського О. Г., Чупікової В. В.

секретар Тодоряк Г. Д.,

за участю представника позивача Турика І.М., представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 грудня 2015 року,

встановила:

У листопаді 2014 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості. У подальшому позовні вимоги було збільшено.

Позивач зазначав,що 16 травня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № BL3962 (далі - Генеральний договір), за умовами якого йому було встановлено ліміт кредитування у розмірі 250 000 доларів США.

Умови і порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобов'язань, розмір і порядок плати за кредитні послуги в межах Генерального договору оформлюється додатковою угодою у формі окремої індивідуальної угоди, що є невід'ємною частиною цього договору.

Того ж дня між указаними сторонами укладено додаткову угоду №BL3962/BL3962-K до Генерального договору, згідно якої ОСОБА_4 надано кредитні кошти у розмірі 150 000 доларів США на відповідних умовах зі сплатою процентів у розмірі 11,5% річних.

Також 16 травня 2008 року між сторонами укладено додаткову угоду №BL3962/BL4070-KL+, згідно якої ОСОБА_4, надано кредитні кошти у розмірі 70 000 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 14% річних.

28 липня 2008 року між сторонами було укладено додаткову угоду №BL3962/BL6949-K , згідно якої ОСОБА_4 було надано кредитні кошти у розмірі 30 000 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 16,45% річних.

У подальшому сторони шляхом укладення додаткових угод уточнювали умови договору, графік та строки погашення кредиту, а також розмір плати за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_5 було укладено договори поруки BL3962/BL3962-K від 16 травня 2008 року, BL3962/BL4070-KL+ від 16 травня 2008 року та BL3962/BL6949-K від 28 липня 2008 року, до яких вносилися зміни.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_4 свої зобов'язання належним чином не виконує, має прострочену заборгованість, а згідно умов договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів та процентів, позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість у розмірі 272 991,95 доларів США, з яких 235070,52 - заборгованість за кредитом, 36678,97 - заборгованість за процентами, 1242,41 - заборгованість за підвищеними процентами.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 грудня 2015 року позов задоволено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідачі просять рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Посилаються на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У справі встановлено, що 16 травня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_4 було укладено Генеральний договір, за умовами якого йому було встановлено ліміт кредитування у розмірі 250 000 доларів США (т. 1, а.с. 14-20).

Того ж дня між указаними сторонами укладено додаткову угоду №BL3962/BL3962-K до Генерального договору, згідно якої ОСОБА_4 надано кредитні кошти у розмірі 150 000 доларів США на відповідних умовах зі сплатою процентів у розмірі 11,5% річних (т. 1, а.с. 22-28).

У подальшому до вказаної угоди та Генерального договору сторони шляхом укладення додаткових угод вносили зміни 16 квітня 2009 року, 30 березня 2010 року, 25 січня 2011 року, 14 листопада 2011 року, 26 січня 2012 року, 1 листопада 2012 року, 18 липня 2013 року, 22 жовтня 2013 року, згідно яких проценти за користування кредитом складали: з 26 серпня 2008 року - 12,0%, з 1 травня 2009 року - 9,0 %, з 30 березня 2010 року - 4,09 %, з 1 вересня 2011 року - 13,72 %, з 14 листопада 2011 року - 6,0 %, з 18 липня 2013 року 3,0 %, з 1 липня 2014 року - 16 % (т. 3, а.с. 204-245).

Також 16 травня 2008 року між сторонами укладено додаткову угоду №BL3962/BL4070-KL+ до Генерального договору, згідно якої ОСОБА_4, надано кредитні кошти у розмірі 70 000 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 14% річних (т. 1, а.с. 29-30).

У подальшому до вказаної угоди та Генерального договору сторони шляхом укладення додаткових угод вносили зміни 16 квітня 2009 року, 30 березня 2010 року, 25 січня 2011 року, 14 листопада 2011 року, 26 січня 2012 року, 1 листопада 2012 року, 22 жовтня 2013 року, згідно яких проценти за користування кредитом складали: з 26 серпня 2008 року - 15,25%, з 1 травня 2009 року - 9,0 %, з 30 березня 2010 року - 4,26 %, з 1 вересня 2011 року - 16,92 %, з 14 листопада 2011 року - 8,0 %, з 1 липня 2014 року 16,0 % (т. 4, а.с.33-65).

28 липня 2008 року між сторонами було укладено додаткову угоду №BL3962/BL6949-K до Генерального договору, згідно якої ОСОБА_4 було надано кредитні кошти у розмірі 30 000 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 16,45% річних (т. 1, а.с. 32-38).

У подальшому до вказаної угод та Генерального договору сторони шляхом укладення додаткових угоди вносили зміни 16 квітня 2009 року, 30 березня 2010 року, 25 січня 2011 року, 14 листопада 2011 року, 26 січня 2012 року, 1 листопада 2012 року, 22 жовтня 2013 року, згідно яких проценти за користування кредитом складали: з 1 травня 2009 року - 9,0 %, з 30 березня 2010 року - 3,12 %, з 1 вересня 2011 року - 20,45 %, з 14 листопада 2011 року - 12,0 %, з 1 липня 2014 року 16,0 % (т. 4, а.с.2-31).

З метою забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_5 було укладено договори поруки BL3962/BL3962-K від 16 травня 2008 року, BL3962/BL4070-KL+ від 16 травня 2008 року та BL3962/BL6949-K від 28 липня 2008 року (т. 1 а.с. 39-47), до яких вносилися зміни 16 квітня 2009 року, 30 березня 2010 року, 14 листопада 2011 року, 7 листопада 2012 року, 18 липня 2013 року, 30 березня 2010 року, 14 листопада 2011 року, 7 листопада 2012 року, 22 жовтня 2013 року (т. 3, а.с. 162-202).

Починаючи з березня 2014 року відповідач ОСОБА_4 свої зобов'язання належним чином не виконував, перестав сплачувати поточні платежі за кредитом та проценти за його користування.

Останні платежі відповідач ОСОБА_4 сплачував 5 лютого 2014 року:

за угодою №BL3962/BL3962-K - в сумі 500 доларів США на погашення процентів;

за угодою BL3962/BL4070-KL+ - 316,72 доларів США на погашення кредиту, 433,38 доларів США - погашення процентів, 4,93 доларів США - погашення підвищених процентів;

за угодою №BL3962/BL6949-K - 55,09 доларів США на погашення кредиту, 293,63 доларів США - погашення процентів, 1,29 доларів США - погашення підвищених процентів.

Про те, що ОСОБА_4 із зазначеного часу не сплачує банку кошти він та його представник визнають.

Банк скористався правом на дострокове повернення кредитних коштів та процентів за їх користування, що відповідає нормі ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Встановлено, що станом на 16 квітня 2015 року заборгованість за Генеральним договором складає 272 991, 95 доларів США, з яких 235070,52 - заборгованість за кредитом, 36678,97 - заборгованість за процентами, 1242,41 - заборгованість з підвищених процентів.

У розрізі окремих індивідуальних угод заборгованість складає:

за угодою №BL3962/BL3962-K - в сумі 166132,99 доларів США, в т.ч. 144537,35 доларів США - заборгованість за кредитом, 21342,90 доларів США - заборгованість за процентами; 252,74 доларів США - заборгованість з підвищених процентів (144537,35 + 21342,90 + 252,74);

за угодою BL3962/BL4070-KL+ - в сумі 73335,26 доларів США, в т.ч. 62401,70 доларів США - заборгованість за кредитом, 10112,43 доларів США - заборгованість за процентами; 821,13 доларів США - заборгованість з підвищених процентів (62401,70 + 10112,43 + 821,13);

за угодою №BL3962/BL6949-K - в сумі 33523,70 доларів США, в т.ч. 28131,52 доларів США - заборгованість за кредитом, 5223,64 доларів США - заборгованість за процентами; 168,54 доларів США - заборгованість з підвищених процентів (28131,52 + 5223,64 +168,54).

Це стверджується наданим банком розрахунками заборгованості (т. 4, а.с. 206 - 223), правильність яких відповідачі та їх представники не спростували.

Окремі особливості розрахунку заборгованості та їх взаємозв'язок за індивідуальними угодами №BL3962/BL3962-K та BL3962/BL4070-KL+ роз'яснено в судовому засіданні представником відповідача.

Отже, за Генеральним договором заборгованість складає 272991,95 доларів США (з розрахунку: 166132,99+73335,26+33523,70).

Саме указаний розмір заборгованості підлягає стягненню з боржника.

Апелянти посилаються на висновок судової економічної експертизи № 796/15-21 від 14 вересня 2015 року, проведеної експертом Вінницького відділення Київського НДІ судових експертиз (т. 4, а.с.68-115), зазначаючи, що ним не встановлено розміру заборгованості у розрізі індивідуальних угод до Генерального договору, експерт не зміг дати відповіді щодо правильності нарахування банком процентів як вцілому за кредитним договором та і в розрізі індивідуальних угод.

Проте неповнота висновку експерта не свідчить про неправильність розрахунку заборгованості, визначеної позивачем з урахуванням основного договору та додаткових угод.

Доводи апелянтів про те, що сума визначена експертом фактично сплачених процентів у 107848, 38 доларів США за кредитним договором має бути зарахована як кошти сплачені за тіло кредиту, є необґрунтованими.

У такий спосіб боржник намагається уникнути сплати процентів за користування кредитом.

Наявність боргу відповідача за тілом кредиту визначена експертом у 235643,27 доларів США.

Зазначена сума є більшою від заявленої позивачем до стягнення суми основного боргу.

Доводи апелянта про ненадання експерту банком всіх необхідних документів спростовуються наявними у справі матеріалами.

Відповідачі та їх представники не клопотали в суді першої інстанції про призначення додаткової чи повторної експертизи, про витребування оригіналів відповідних документів, які є у матеріалах справи, їх належним чином засвідчені копії знаходяться в матеріалах справи, були у розпорядженні експерта.

Апелянти посилаються на те, що банком не подавалися заяви про зміну підстав позову, уточнень та доповнень позовних вимог, докази, в т. ч. додаткові угоди були подані після початку розгляду справи по суті.

Проте приєднання до справи у процесі розгляду справи додаткових угод, не свідчить про зміну підстав позову.

Банк скористався правом обґрунтовувати свої вимоги певними доказами та викладом відповідних обставин.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості з підстав порушення відповідачами обов'язку виконання умов кредитного договору, реалізація банком свого права на дострокове стягнення заборгованості.

Тому, незазначення позивачем у позовній заяві переліку всіх додаткових угод, якими вносилися зміни до первинних угод, не свідчить про вихід суду за межі підстав позову.

Апелянти посилаються на неналежне дослідження судом першої інстанції наявних у справі доказів, неоголошення висновку експертизи у справі, невирішення питання приєднання додаткових документів.

Проте це не призвело до неправильного вирішення справи по суті.

У суді апеляційної інстанції суд дослідив наявні у справі докази, в т.ч. і висновок експертизи.

Апелянти також посилаються на недотримання норм процесуального права щодо порядку прийняття судом заяви про збільшення позовних вимог.

Проте у справі встановлено, що банк скористався своїм правом на збільшення розміру позовних вимог, відповідна заява з додатками була предметом огляду, дослідження експертом, представники відповідачів в суді апеляційної інстанції мали можливість ознайомитися з матеріалами справи, отримали копії розрахунків заборгованості за збільшеними позовними вимогами.

Доводи апелянтів про те, що у деяких судових засіданнях у суді першої інстанції представник позивача діяв без наявності довіреності, а відповідно не міг вчиняти процесуальних дій не можуть бути підставою для скасування рішення суду та для залишення позову банку без розгляду.

Отже, судом першої інстанції підставно та обґрунтовано визначено розмір заборгованості, яка підлягає стягненню на користь банку.

Водночас, суд першої інстанції неправильно визначився з обсягом відповідальності відповідача ОСОБА_5 як поручителя.

Так, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачі (боржник і поручитель) мають відповідати солідарно перед банком на суму боргу - 272991,95 доларів США.

Проте з таким висновком погодитися не можна, оскільки суд першої інстанції дійшов його внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, що згідно з пп.1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни оскаржуваного рішення в частині обсягу задоволення позовних вимог, заявлених до відповідача ОСОБА_5 як до поручителя.

Частиною першою статті 553 ЦК України встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Порука - це строкове зобов'язання і незалежно від установлення строку її дії договором чи законом сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора.

У справі встановлено, що відповідач ОСОБА_4 зобов'язався перед банком повертати суму кредиту з процентами, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіками платежів.

Отже, разом із установленням строку дії кредитного договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк дії поруки у договорі не встановлено, що визнається представником ПАТ «Універсал Банк».

Встановлено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше першого календарного дня кожного місяця, а тому з часу несплати кожного з платежів починається обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя щодо щомісячних платежів.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року № 6-436цс15.

Позивач у цій справі звернувся до суду з позовом 17 листопада 2014 року.

Тому вимоги банку про стягнення з поручителя ОСОБА_5 несплачених ОСОБА_4 до 1 травня 2014 року чергових щомісячних платежів є такими, що пред'явлені до поручителя за індивідуальними угодами більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання.

Тому в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука ОСОБА_5 припинилася в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Зокрема, порука припинилася щодо несплачених до 1 травня 2014 року таких чергових платежів:

за угодою №BL3962/BL3962-K - 1608, 16 доларів США - процентів;

за угодою BL3962/BL4070-KL+ - 1004,99 доларів США - частини основного боргу, 1239,40 доларів США - процентів, 312,12 доларів США - підвищених процентів;

за угодою №BL3962/BL6949-K - 197,07 доларів США - частини основного боргу, 839,36 доларів США - процентів, 66,49 доларів США - підвищених процентів.

Загалом, порука ОСОБА_5 припинилася на вимоги банку про стягнення боргу в сумі 5467,61 доларів США (з розрахунку: 1808,18+1004,99 +1239,40+312,12+197,07+ 839,36+66,49).

Щодо доводів апелянтів про те, що порука ОСОБА_5 припинилася у повному обсязі, то вони є необґрунтованими.

Так, апелянти пов'язують припинення поруки із їх розірванням на підставі додаткових угод від 18 липня 20013 року.

Проте указаними додатковими угодами порука ОСОБА_5 не припинялася, а доповнювалася новими умовами.

Тому на часткове задоволення позовних вимог з ОСОБА_4, ОСОБА_5, солідарно, на користь ПАТ «Універсал Банк» слід стягнути 267524 доларів США 34 центи - заборгованості за кредитним договором (з розрахунку: 272991,95 доларів США (загальна сума заборгованості) - 5467,61 доларів США (сума, на яку припинилася порука ОСОБА_5.).

Решта суми боргу, а саме, 5467,61 доларів США підлягає стягненню окремо з відповідача ОСОБА_4

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни рішення суду першої інстанції в частині обсягу задоволення позову (процент задоволення позову, пред'явленого до ОСОБА_5 складає 98 %) на користь банку слід відповідно до правил ч. 5 ст. 88 ЦПК України стягнути: з ОСОБА_4 - 1863 грн 91 коп, з ОСОБА_5 - 1790 грн. 09 коп.

На підставі наведеного та керуючись п. 3 ч. 1 ст. 307, пп. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 грудня 2015 року змінити в частині обсягу задоволення позову.

Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, солідарно, на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 267524 (двісті шістдесят сім тисяч п'ятсот двадцять чотири) доларів США 34 центи - заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 5467 (п'ять тисяч чотириста шістдесят сім) доларів США 61 цент - заборгованості за кредитним договором

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розподіл судових витрат змінити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» у рахунок відшкодування витрать зі сплати судового збору: з ОСОБА_4 - 1863 (тисячу вісімсот шістдесят три) гривні 91 коп., з ОСОБА_5 - 1790 (тисячу сімсот дев'яносто) гривень 09 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: О. Г. Бреславський

В. В. Чупікова