Ухвала

іменем україни

29 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Колодійчука В.М., УмновоїО.В. , Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа - прокуратура м. Києва, про визнання інформації достовірною, визнання відсутності у спадковій справі фактичних даних про спадкоємця, визнання спадкових прав такими, що не потребують доказування, визнання звернення із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у встановлені законом строки, визнання ухвали суду неправомірною, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 03 січня 2013 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа - прокуратура м. Києва, про визнання інформації достовірною, визнання відсутності у спадковій справі фактичних даних про спадкоємця, визнання спадкових прав такими, що не потребують доказування, визнання звернення із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у встановлені законом строки, визнання ухвали суду неправомірною.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 січня 2013 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року, позовну заяву повернуто для подання до належного суду відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням нормпроцесуального права, просить скасувати вказані ухвали та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Судами встановлено, що відповідач не знаходиться у Святошинському районі м. Києва.

За змістом п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому суду.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_4 для подання до належного суду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що позивач звернувся до суду з порушенням правил підсудності, а тому наявні підстави для застосування вимог п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України.

Місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про повернення позовної заяви для подання до належного суду. Крім того, апеляційний суд перевірив законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, та обґрунтовано залишив вказану ухвалу без змін.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 03 січня 2013 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська