Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: обслуговуючий кооператив «Гаражно-будівельний кооператив «Вишневий», автогаражний кооператив «Озерний», кооператив індивідуальних гаражів «Лісний», про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 серпня 2013 року та рішення апеляційного суду Київської області від 01 грудня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2010 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5, треті особи: обслуговуючий кооператив «Гаражно-будівельний кооператив «Вишневий», автогаражний кооператив «Озерний», кооператив індивідуальних гаражів «Лісний», про поділ майна подружжя, у якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просила виділити їй приватизований на ОСОБА_5 гараж в обслуговуючому кооперативі «Гаражно-будівельний кооператив «Вишневий» (далі - гараж НОМЕР_2), що знаходиться в АДРЕСА_1 та неприватизований гараж (фактично будівельні матеріали) в кооперативі індивідуальних гаражів «Лісний» (далі - гараж НОМЕР_3), що знаходиться в АДРЕСА_2. Відповідачу просила виділити легковий автомобіль марки «Дачія Логан», реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований на ОСОБА_5, та неприватизований гараж (фактично будівельні матеріали) у автогаражному кооперативі «Озерний» (далі - гараж НОМЕР_4), що знаходиться в АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вказане вище спірне майно набуто ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в період шлюбу і є спільним майном подружжя та підлягає поділу, оскільки фактичні шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинилися у червні 2007 року, а згоди щодо поділу вказаного вище майна між сторонами не досягнуто.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 серпня 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 01 грудня 2015 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 серпня 2013 року скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково.

Визнано спільним сумісним майном автомобіль марки «Дачія Логан», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску, зареєстрований на ім'я ОСОБА_5 та гараж НОМЕР_2 в обслуговуючому кооперативі «Гаражно-будівельний кооператив «Вишневий».

Визнано право власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по Ѕ частині за кожним на автомобіль марки «Дача Логан», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску.

Визнано право власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по Ѕ частині за кожним на гараж НОМЕР_2 в обслуговуючому кооперативі «Гаражно-будівельний кооператив «Вишневий».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач з 05 вересня 1998 року по 05 листопада 2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Згідно з довідки №1827235 Вишгородського МРЕВ ГУМВС України в Київській області станом на 03 квітня 2009 року за ОСОБА_5 зареєстровано транспортний засіб «Дачія Логан», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску.

За довідкою обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Вишневий» від 14 березня 2009 року, ОСОБА_5 є власником гаража НОМЕР_2 в гаражно-будівельному кооперативі «Вишневий» по АДРЕСА_1.

З технічного паспорту на вказаний гараж НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_5 є власником гаража на підставі договору купівлі-продажу від 05 грудня 1998 року.

Відповідно до довідки автогаражного кооперативу «Озерний» від 20 березня 2009 року, ОСОБА_5 є власником неприватизованого гаража НОМЕР_4 в цьому кооперативі.

Згідно довідки кооперативу індивідуальних гаражів «Лісний» від 09 квітня 2009 року ОСОБА_5 є власником гаража НОМЕР_3 у кооперативі індивідуальних гаражів «Лісний» по АДРЕСА_3.

Гараж НОМЕР_3 не прийнято до експлуатації.

Згідно положень п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", у разі поділу спільного майна подружжя, що є неподільною річчю, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд апеляційної інстанції, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки на гаражі НОМЕР_4 та НОМЕР_3, які є предметом спору, відсутні свідоцтва про право власності, а отже, власність не зареєстрована у визначеному законом порядку, то такі будівлі не можуть бути об'єктом поділу, так як об'єктом спільної власності подружжя є будівельні матеріали, обладнання, вироби та конструкції, які були використані в процесі будівництва гаражів та підлягають поділу, а тому вірно відмовив у задоволенні позовних вимог у цій частині, оскільки належних та допустимих доказів про вартість будівельних матеріалів суду не надано, а проведена оцінка гаражів відповідно до висновку експертизи, проведена шляхом аналізу ринку нерухомості та за умови, що на гараж оформлено відповідні правоустановчі документи.

Колегія суддів погоджується із висновками суду апеляційної інстанції про те, що неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям, оскільки жодна із сторін не погодилась на припинення свого права на частку у спільному майні подружжята не внесла відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду з метою такої компенсації, а тому вірно визнав ідеальні частки подружжя у цьому майні без реального поділу та залишив автомобіль та гараж НОМЕР_2 у спільній частковій власності сторін.

Такі висновки суду відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 01 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова