Номер провадження: 22-ц/785/1738/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2016 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Гайворонського С.П.

суддів Кононенко Н.А.

ОСОБА_2

при секретарі Лопотан В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_4 (в інтересах публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», далі ПАТ КБ «Приватбанк») на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2015 року,

встановила:

10 жовтня 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, просило суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 1 635 071 грн. 52 коп. та суму сплаченого судового збору.

В судовому засіданні:

- сторони не зявилися.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2015 року в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 (в інтересах ПАТ КБ «Приватбанк») просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково.

Справа тривалий час знаходиться у провадженні апеляційного суду, а саме з 30 березня 2015 року, неодноразово призначалась до слухання.

ОСОБА_3 направлялись судові повістки на судові засідання, які були призначені на 07 квітня 2015 року, 11 червня 2015 року, 23 червня 2015 року, 13 серпня 2015 року, 22 вересня 2015 року, 05 листопада 2015 року, 10 грудня 2015 року, 28 січня 2016 року, 15 березня 2016 року та на 19 квітня 2016 року, але ОСОБА_3 в судове засіданні не зявились.

Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Зазначене вказує на зловживання учасниками процесу своїми процесуальними правами та затягування розгляду справи.

У звязку з знаходженням справи тривалий час в провадженні апеляційного суду та враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні апеляційної інстанції є необовязковою.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні,в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

У п.п. 2, 3, 8 Постанови № 14 Пленуму Верховного України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Як вбачається з положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій ст. 215 ЦПК України, і обовязково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Рішення не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення в даній справі, а також незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні вищевказаного позову суд першої інстанції виходив з наступного.

07 квітня 2008 року ОСОБА_5 уклав договір №178МБА з позивачем та отримав кредит у розмірі 47 200 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_5 станом на 08 липня 2014 року мав заборгованість у розмірі 139 630,36 доларів США, яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 41 257,97 доларів США; заборгованість за процентами у розмірі 54 953,15 доларів США; пеня 43 419,25 доларів США.

В забезпечення виконання зобовязання за договором №178 МБА від 07 квітня 2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки.

Відповідно до п. 1.4 договору № 178 МБА строк повернення кредиту - не пізніше 09 квітня 2012 року.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що в позові ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості необхідно відмовити, оскільки позивач протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявив вимог до поручителя.

Судова колегія вважає, що з вищевказаним рішенням суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи, недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права.

Судова колегія вважає, що вказані порушення призвели до невірного вирішення справи, а тому суд апеляційної інстанції на підставі п.п. 1-4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції скасовує, ухвалює нове рішення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 07 квітня 2008 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_5 (надалі - позичальник)року уклали кредитний договір №178МБА (надалі - договір).

Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав позичальнику кредит у розмірі 47 200 доларів США грн. терміном до 09 квітня 2012 р.

Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору.

ОСОБА_5 не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У звязку з вищевказаним, позичальник станом на 08 липня 2014 року мав заборгованість 139 630, 36 доларів США, яка складається з наступного:

-41 257, 97 доларів США - заборгованість за кредитом;

-54 953, 14 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-43 419, 25 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

В забезпечення виконання зобов'язання за договором № 178МБА від 07 квітня 2008 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 (надалі - відповідач) уклали договір поруки.

Згідно з положеннями ст.ст. 610, 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

Відповідно п. 2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з ч. 2 ст. 543 ЦК України, солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання

основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

В договорі поруки № 178 МБА від 07 квітня 2008 р. сторони прийшли до згоди, що строк (позовна давність), в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу, встановлюється в 5 (п'ять) років (п. 11 договору поруки, а.с. 13)

Відповідно до п. 10 договору поруки, цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов'язань за кредитною угодою.

Таким чином, договором поруки встановлено строк її припинення - після закінчення п'яти років, починаючи від останнього дня, передбаченого для виконання зобов'язань за договором кредиту.

П. 1.3 кредитного договору № 178 МБА від 07 квітня 2008 року встановлено дію цього договору до 09 квітня 2012 року.

Отже, днем настання строку виконання основного зобов'язання, з якого починається відлік пятирічного строку для пред'явлення кредитором вимоги до поручителя є 09 квітня 2012 року, а припинення поруки, відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України, - 09 квітня 2017 року.

Позивач звернувся до суду в жовні 2014 року, тобто у встановлений чинним законодавством строк.

При цьому, судова колегія зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57 - 60 ЦПК України.

Судова колегія вважає, що відповідач не довела ті обставини, на які вона посилалась як на підставу своїх заперечень щодо вищевказаного позову, що є обовязком сторін згідно з засадами змагальності процесу.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 1-4 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 (в інтересах публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк») - задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2015 року по цивільній справі за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»: заборгованість у розмірі 139 630,36 доларів США (сто тридцять дев ять тисяч шістсот тридцять доларів США, 36 центів) яка складається з: 41 257, 97 доларів США - заборгованість за кредитом;54 953, 14 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 43 419, 25 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором,що за курсом 11.71 відповідно до службового розпорядження НБУ від 08 липня 2014 року складає 1 635 071. 52 грн. (один міліон шістсот тридцять п ять тисяч сімдесят одна гривня 52 копійки) за кредитним договором № 178 МБА від 07 квітня 2008 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в розмірі 5 481 грн. (п ять тисяч чотириста вісімдесят одна гривня).

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_2