У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

МазурЛ.М., Нагорняка В.А., ПисаноїТ.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Новомихайлівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 10 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Новомихайлівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування.

Позивака посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5, якому за життя відповідно до державного акта серії НОМЕР_1 належало право користування земельною ділянкою площею 1,19 га, яка знаходиться на території Новомихайлівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області.

Позивачка зазначала, що вона є спадкоємицею за заповітом і просила визнати за нею в порядку спадкування право постійного користування вказаною земельною ділянкою.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 10 грудня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно зі ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що на підставі державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_1, зареєстрованого за № 69 від 02 липня 2001 року, ОСОБА_5 надано в користування земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 1,91 га, яка розташована на території Новомихайлівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, що підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Новотроїцькому районі Херсонської області за №28-04695/215 від 16 липня 2015 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Спадщину після його смерті прийняла позивачка.

Згідно з ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку.

Пунктом 6 Перехідних положень ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив із того, що позивачкою не надано суду доказів того, що ОСОБА_5 за життя переоформив у встановленому законом порядку надане йому право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди, а право постійного користування земельною ділянкою не увійшло до спадкової маси, а отже відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Л.М. Мазур В.А. Нагорняк Т.О. Писана