Справа № 161/2243/16-ц
Провадження № 2/161/1599/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2016 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ковтуненка В.В.,
при секретарі Царюк Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP66230115 від 23.07.2006 року, ОСОБА_1 отримав споживчий кредит в розмірі 2 299,69 гривень, на строк до 23.07.2007 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 6,00 % на місяць на суму залишку непогашеної заборгованості при порушенні зобовязань. Відповідач зобовязання вказаним договором належним чином не виконав. В результаті чого, в нього, виникла заборгованість по нарахованим на прострочену заборгованість відсоткам за період з 12.02.2011 року по 12.02.2016 року в сумі 8 393,90 гривень.
Просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором та судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, при зверненні до суду з позовною заявою, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом при розгляді справи встановлено, що 23 липня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № DNH4KP66230115 (а.с. 6). Відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору, ПАТ КБ «ПриватБанк» надало ОСОБА_1 кредит в сумі 2 299,70 гривень, на строк 12 місяців, по 23 липня 2007 року. Базова процентна ставка 2,09% на місяць. ОСОБА_1 зобовязався погашати кредит у порядку та строки, відповідно до заяви та сплатити відсотки за користування кредитом.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором № DNH4KP66230115 від 23 липня 2006 року належним чином не виконав. В результаті чого, в нього, виникла заборгованість по нарахованим на прострочену заборгованість відсоткам за період з 12.02.2011 року по 12.02.2016 року в сумі 8 393,90 гривень, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378,00 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1 378,00 гривень.
Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором № DNH4KP66230115 від 23 липня 2006 року належним чином не виконав. В результаті чого, в нього, виникла заборгованість по нарахованим на прострочену заборгованість відсоткам за період з 12.02.2011 року по 12.02.2016 року в сумі 8 393,90 гривень. А також враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обємі та стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» виниклої заборгованості та судових витрат.
Керуючись ст.ст. 526, 1054 ЦК України,ст.ст.10, 57, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.В. Ковтуненко