АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1796/16 Головуючий 1 інстанції - Крівцов Д.А.
Категорія: захист прав споживачів
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кружиліної О.А.,

суддів Кіся П.В.,Шаповал Н.М.

за участю секретаря Сементовської О.М

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»

на рішення Московського районного суду м.Харкова від 11 грудня 2015 року

за позовом ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів та стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

27 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») по списанню грошових коштів у сумі 7 464,04 грн. з карткового рахунку ОСОБА_2 незаконними.

Стягнути з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_2 незаконно списані кошти у сумі 7 464,04 грн. та моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що його дружина в Інтернеті дала оголошення про продаж дитячого крісла. Після чого на її мобільний номер зателефонували та попросили номер карти, на яку можна перерахувати гроші, прізвище, ім'я, по-батькові та номер телефону отримувача. Дружина повідомила його про те, що буде здійснено перерахунок коштів у розмірі 800 грн. на його картковий рахунок ПРИВАТБАНКА.

На його мобільний номер зателефонував чоловік, який представився співробітником корпоративного сектору ПРИВАТБАНКА, назвав його прізвище, ім'я, по-батькові, номер карти, суму, яка повинна йому надійти, але нібито платіж затримався на якихось транзитних рахунках, тому платіж не проходить і попросив уточнити дані картки (строк дії). Він повідомляв цьому чоловіку інформацію, оскільки він знав номер карти, його прізвище, ім'я, по-батькові, суму, яка мала надійти на його рахунок, і що найважливіше, номер, з якого він телефонував, був схожий на ті номери, з яких йому зазвичай дзвонили співробітники ПРИВАТБАНКА. Після уточнення інформації, нібито співробітник ПРИВАТБАНКУ, сказав, що надсилає на його мобільний номер пароль, який позивач повинен був йому повідомити. Таке прохання не викликало у позивача занепокоєння, адже, виходячи з практики застосування електронних платежів, він розумів, що проведення транзакції може вимагати вводу додаткового коду. Непоодинокими є випадки, коли у відділенні ПРИВАТБАНКУ співробітник просить повідомити одноразовий пароль для здійснення певних операцій. Крім того, він розумів, що цієї інформації недостатньо для розпорядження його коштами, завжди при подібних операціях необхідно вводити секретний CVV2 код та строк дії карти, а установлений ліміт для електронних розрахунків у розмірі 500 грн. мав убезпечити його від незаконних дій третіх осіб.

Позивач виконав прохання нібито співробітника ПРИВАТБАНКУ, після чого він одразу кинув слухавку. В той же момент позивач набрав службу технічної підтримки ПРИВАТБАНКА за номером 3700, але поки чекав з'єднання з оператором отримав смс-повідомлення про списання з його банківського рахунку всіх грошових коштів, які там знаходились у сумі 7 464,04 грн. Оператор одразу заблокував його картку та порадив звернутись до міліції.

10 лютого 2015 року він написав заяву до правоохоронних органів про скоєння кримінального правопорушення.

Однак, вважає, що підставою для шахрайства послугувала саме бездіяльність відповідача та його недосконала система безпеки при використанні платіжних карток в мережі Інтернет.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнено з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 6 964,04 грн. шляхом зарахування вказаної суми на платіжну картку № НОМЕР_1, видану ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім'я ОСОБА_2

Стягнено з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 500 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнено з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення скасувати в частині стягнення грошових коштів і ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, стягнути з позивача судові витрати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалось на порушення норм матеріального і процесуального права, недостатньо повне дослідження письмових доказів та дійсних обставин справи, внаслідок чого винесено необґрунтоване, незаконне рішення суду.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з положень статей 16, 1046, 1054, 1066, 1067, 1073, 1167 ЦК України, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Закону України «Про захист прав споживачів», Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492, Умов і Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та тих обставин, що списання грошових коштів з рахунку позивача в межах встановленого ліміту, який дорівнював 500 грн. відбулось з вини позивача, а що стосується списання грошових коштів в розмірі 6 964, 04грн, що перевищував встановлений ліміт, то у банку були відсутні підстави для їх списання, а тому зазначені кошти підлягають зарахуванню на рахунок клієнта (позивача), як безпідставно списані. Суд вважав, що неправомірними діями відповідача, які полягали у безпідставному списанні грошових коштів з платіжної (кредитної) картки позивача та позбавленні останнього можливості користуватись вказаними грошовими коштами, які він отримав у власність згідно з кредитним договором, позивачу було завдано моральну шкоду. Визначаючи розмір суми, яка підлягає стягненню на корить позивача в порядку відшкодування завданої відповідачем моральної шкоди, суд виходив з характеру та обсягу душевних страждань, яких зазнав позивач, засад розумності, виваженості та справедливості.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставне списання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошових коштів в розмірі 6 964, 04грн. з рахунку позивача, який є клієнтом банку і стягнення з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 500 грн. у відшкодування моральної шкоди та вважає, що рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову позивачу у задоволені зазначених позивних вимог виходячи з наступного.

Судовим розглядом установлено, що між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено договір про надання банківських послуг (анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») ( а.с. 80).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1067 ЦК України договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові рахунку у банку на умовах, погоджених сторонами.

Частиною 1 статті 1068 ЦК України визначено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку.

Головною умовою для відкриття рахунків, отримання банківських карток, дистанційного обслуговування, тощо є зазначення клієнтом фінансового номеру телефону.

Фінансовий телефон клієнта - це номер мобільного телефону, який зазначений і підтверджений клієнтом як номер телефону, за допомогою якого можуть проводитись фінансові операції.

В якості фінансового телефону ОСОБА_2 був зазначений телефонний номер НОМЕР_2. Позивачу була видана кредитна карта № НОМЕР_1.

09 лютого 2015 року через аккаунт НОМЕР_2 Приват 24 з кредитної карти № НОМЕР_1 були перераховані грошові кошти у розмірі 7 464,04 грн. за допомогою сервиса «Portmone.com.».

Для підтвердження зазначеного платежу на фінансовий телефон позивача було направлено SMS - повідомлення з ОРТ - паролем, який було передано позивачем третім особам.

10 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернувся з заяву до правоохоронних органів про скоєння кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг Банк не несе відповідальність у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, карту, контрольну інформацію Клієнта, відправленому SMS - повідомлення ПІН - коді,ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват-24, пароля (ніку) MobiBanking або проведених Клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумісного виконання Клієнтом умов їхнього збереження і використання та прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв'язку під час використання цих каналів.

Аналогічні положення містяться у пунктах 1.1.5.30, 2.1.1.2.20 Умов та Правил надання банківських послуг. Банк не несе відповідальність перед Власником карти за всі операції, у випадках передачі мобільного телефону, сім-карти, стікеру PayPass третім особам. Клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з карткового рахунку третіми особами.

В пункті 1.1.5.13 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції , які супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви Клієнта про блокування картки/рахунку на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг.

Аналогічна відповідальність Держателя передбачена пунктом 1.1.5.29 Умов та Правил надання банківських послуг.

У відповідності до пункту 2.1.1.2.20 та пункту 2.1.1.5.10 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з карткового рахунку третіми особами та повинен вживати заходів щодо запобігання втрати (розкрадання) Карток, ПІНа або інформації, нанесеної на картку і магнітну смугу, або їх незаконного використання.

Судом встановлено, що позивачем порушені вимоги, передбачені Умовами та Правилами надання банківських послуг щодо забезпечення безпеки розрахункових операцій за допомогою платіжної картки та надав сторонній особі під час телефонної розмови пароль для здійснення операцій з його платіжної картки.

У суді апеляційної інстанції позивач підтвердив факт надання ним інформації третім особам щодо номеру мобільного телефону, номеру карти та паролю, який заборонено передавати Клієнтом третім особам.

Апеляційний суд вважає, що ті обставини, на які посилається позивач, а саме встановлення ним Інтернет ліміту в Приват 24 у 500 грн., як на підставу порушення Банком встановленого ліміту та безпідставного списання з його картки грошових коштів у розмірі 6 964,04 грн. не є підставою для задоволення його позовних вимог щодо стягнення зазначеної суми виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1.1.1.40 Умов та Правил надання банківських послуг Інтернет ліміт - сума , більше якої неможливо витратити з картки на протязі визначеного періоду на оплату послуг, купівлю товарів в мережі Інтернет.

Ліміт, на який позивач встановив на свій рахунок регулюється пунктами 3.7.2.4.1.1 та 3.7.2.4.1.2 Умов та Правил надання банківських послуг .

Ця послуга надається Банком лише з метою запобігання шахрайських дій, оскільки на відміну від грошових переказів для оплати товарів та послуг в мережі Інтернет не потрібно зазначати пароль, який надходить за допомогою SMS - повідомлення на фінансовий номер телефону.

Відповідно до пункту 1.1.1.24 Умов та Правил надання банківських послуг, грошовий переказ - сума готівки, що визначені для виплати Отримувачу, вказаному в дорученні Відправника.

Судовим розглядом установлено, що позивач надав інформацію третім особам щодо номеру мобільного телефону, номеру карти та одноразового паролю, отриманого в SMS - повідомленні, з метою перерахування на його картковий рахунок грошових коштів у розмірі 800 грн. особою, яка начебто виразила бажання купити у нього дитяче крісло, про продаж якого він дав оголошення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що транзакція, яка відбулася 09 лютого 2015 року з картки позивача, відповідно до пункту 1.1.1.24 Умов та Правил надання банківських послуг відноситься до грошових переказів і встановлений позивачем Інтернет ліміт в Приват 24 у 500 грн. на цю операцію не розповсюджувався.

Пунктом 32.3 статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» передбачено, що банки зобов'язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених п.22.6 статті 22 цього Закону.

В даному випадку підставою для Банку здійснення переказу є правильне введення особою, яка ініціює переказ, динамічного паролю в електронну систему. Цим підтверджується волевиявлення власника рахунку на переказ коштів.

З урахуванням зазначених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що списання грошових коштів з банківської карти позивача у сумі 7 464,04 грн. відбулося з вини позивача, а тому підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо стягнення з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на його користь грошових коштів в розмірі 6 964, 04грн. та 500 грн. у відшкодування моральної шкоди у апеляційного суду нема.

З врахуванням викладеного, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд змінює рішення в частині стягнення з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 6 964,04 грн., грошових коштів в розмірі 500 грн. в якості відшкодування моральної шкоди і стягнення з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь держави судового збору та ухвалює в цій частині нове рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення залишає без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, 314, 316, 317 ЦПК України, ст.ст. 629, 1067, 1068 ЦК України, Законом України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні», Умовами та Правилами надання банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492, -

в и р і ш и в :

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» - задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2015 року - змінити, скасувавши його в частині стягнення з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 6 964,04 грн. шляхом зарахування вказаної суми на платіжну картку № НОМЕР_1, видану ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на ім'я ОСОБА_2 та грошових коштів в розмірі 500 грн. в якості відшкодування моральної шкоди; стягнення з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на користь держави судового збору в розмірі 243,60 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

Н.М. Шаповал