У х в а л а

іменем україни

28 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ОстапчукаД. О., Гончара В. П., Дербенцевої Т. П.,

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Коростишівської міської ради, третя особа - Державне агентство земельних ресурсів у Коростишівському районі, про визнання недійсними рішень, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 травня 2015 року, додаткове рішення цього ж суду від 22 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 21 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, у якому з урахуванням уточнень просила визнати недійсними рішення Коростишівської міської ради від 26 квітня 2007 року № 294 щодо виділення земельної по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та від 22 травня 2008 року в частині надання ОСОБА_5 дозволу на приватизацію земельної ділянки; визнати недійсними державні акти на право власності на вказану земельну ділянку, видані на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_6; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 05 серпня 2008 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Посилалась на те, що рішенням виконкому Коростишівської міської ради від 25 квітня 2000 року № 137 спірна земельна ділянка площею 0,06 га була виділена її батьку ОСОБА_7, а рішенням від 25 квітня 2001 року - передана їй під індивідуальне будівництво жилого будинку. У 2003 році вона звернулася до міської ради із заявою про приватизацію земельної ділянки, але не отримала відповідь. У 2008 році дізналась про незаконне вилучення у неї земельної ділянки і передачу її ОСОБА_5 Зазначила про поважність причин пропуску строку позовної давності - звернення до суду в порядку адміністративного судочинства і закриття провадження в адміністративних справах.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 травня 2015 року позов задоволено.

Визнано поважними причини пропуску строку та поновлено строк звернення до суду.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку (серія НОМЕР_1, кадастровий номер НОМЕР_2) на ім'я ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0596 га по АДРЕСА_1, виданим Коростишівською міською радою 28 липня 2008 року.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 05 серпня 2008 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про продаж земельної ділянки площею 0,1596 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_2), який посвідчений приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Владикою І. В., зареєстрованого в реєстрі № 4935.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку (серія НОМЕР_1, кадастровий номер НОМЕР_2) на ім'я ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,0596 га по АДРЕСА_1, зареєстрований 28 липня 2008 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 27.

Визнано недійсним рішення 11 сесії 5 скликання Коростишівської міської ради від 26 квітня 2007 року № 294 в частині: пункт 1. Виділити земельну ділянку орієнтовною площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах міста Коростишева та дозволено замовити будівельний паспорт на забудову - ОСОБА_5 по АДРЕСА_1; пункт 2. Дозволити замовити технічну документацію із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд (присадибні земельні ділянки), що посвідчує право власності на землю орієнтовною площею 0,06 га в межах міста Коростишеві слідуючим громадянам: ОСОБА_5 по АДРЕСА_1; пункт 3. ОСОБА_5 технічну документацію землеустрою подати на розгляд чергової сесії міської ради.

Визнано недійсним рішення 22 сесії 5 скликання Коростишівської міської ради від 22 травня 2008 року в частині надання дозволу на приватизацію (передачі у приватну власність) ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,056 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, цільове призначення для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в межах міста Коростишева та надання дозволу на видачу державного акту на право власності на земельну ділянку.

Додатковим рішенням цього ж суду від 22 червня 2015 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 21 вересня 2015 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_6 - ОСОБА_9 - про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено. Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 травня 2015 року та додаткове рішенням цього ж суду від 22 червня 2015 року залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_6 необхідно відхилити з огляду на наступне.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судами встановлено, що рішенням виконкому Коростишівської міської ради від 25 квітня 2001 року № 176 ОСОБА_4 під індивідуальне будівництво житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,06 га по АДРЕСА_1, яка раніше у 2000 році була виділена її батьку ОСОБА_7

11 травня 2001 року між ОСОБА_4 та виконкомом Коростишівської міської ради укладено нотаріально-посвідчений договір на будівництво житлового будинку на вказаній земельній ділянці.

Рішенням Коростишівської міської ради від 26 квітня 2007 року № 294 земельна ділянка орієнтовною площею 0,06 га по АДРЕСА_1 була виділена ОСОБА_5, а рішенням від 22 травня 2008 року № 915 останній надано дозвіл на виготовлення державного акта про право власності на земельну ділянку.

28 липня 2008 року ОСОБА_5 отримала державний акт про право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 площею 0,0596 га по АДРЕСА_1.

05 серпня 2008 року ОСОБА_5 вказану земельну ділянку продала ОСОБА_6, яка 15 травня 2009 року отримала державний акт про право власності на земельну ділянкусерія НОМЕР_1.

Частиною 1 ст. 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або її землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або місцевого самоврядування, визнання угоди недійсною, застосування інших, передбачених законом способів.

Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або в користуванні, провадиться лише після її вилучення (викупу).

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про задоволення позову, суди відповідно до приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України обґрунтовано виходили із доведеності обставин, на які посилалась позивач на обґрунтування своїх вимог, зокрема про те, що спірна земельна ділянка у позивача у встановленому законом порядку не вилучалася, а передача її у власність ОСОБА_5 є незаконною та порушує права позивача як землекористувача вказаної земельної ділянки.

Доводи касаційної скарги про неналежну оцінку судами наданих доказів - безпідставні, оскільки висновки, зроблені судами, ґрунтуються на встановлених у суді обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення судових рішень суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 травня 2015 року, додаткове рішення цього ж суду від 22 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 21 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

В.П. Гончар

Т. П. Дербенцева