Справа № 300/938/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого судді Леска В.В.

суддів Кожух О.А., Кондора Р.Ю.

при секретарі Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, відділу державного виконавчої служби Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області про скасування виконавчого напису нотаріуса та визнання його таким, що не підлягає виконанню за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Воловецького районного суду від 14 грудня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

24 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, відділу державної виконавчої служби Воловецького РУЮ Закарпатської області про скасування виконавчого напису нотаріуса та визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивувала тим, що 9 листопада 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис за № 5458, згідно якого нотаріус пропонував стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 189685,27 гривень, які є її боргом за кредитним договором №МКW0AR00010014 від 4 серпня 2005 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк». Нотаріус пропонував задовольнити вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 11950,64 гривень - залишок заборгованості за кредитом, 60873,04 гривні - заборгованість за відсотками, 1205,12 гривень - комісія, 113956,47 гривень - пеня, що становить всього 187985,27 гривень та витрати в розмірі 1700,00 гривень.

У 2008 році ПАТ КБ «Приватбанк» вже звертався до Воловецького районного суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором і рішенням суду першої інстанції від 25 грудня 2008 року позов був задоволений. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 14 квітня 2009 року рішення Воловецького районного суду від 25 грудня 2008 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову про стягнення боргу за кредитним договором відмовлено.

Вчиняючи зазначений виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості по вказаній в написі сумі в розмірі 189685,27 гривень, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості.

Посилаючись на вказані обставини позивач просила виконавчий напис скасувати, визнавши його таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Воловецького районного суду від 14 грудня 2015 року позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, відділу державної виконавчої служби Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області про скасування виконавчого напису нотаріуса та визнання його таким, що не підлягає виконанню задоволено частково.

Виконавчий напис №5458 від 09 жовтня 2015 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 5458, про стягнення грошових коштів в сумі 189685 (сто вісімдесят девять тисяч шістсот вісімдесят пять) гривень 27 копійок визнано таким, що не підлягає виконанню.

В решті позову відмовлено та вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідач - ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) - подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення, що ухвалене без повного, всебічного та обєктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, з порушенням норм матеріального і процесуального права, просив скасувати оскаржуване ним рішення й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Межі доводів апеляційної скарги висновок суду, що нотаріусу не були надані документи, які підтверджують безспірність позовних вимог, є помилковим, оскільки виконавчий напис вчинено з дотриманням чинного законодавства.

Представник Банку ОСОБА_4 підтримала апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Від приватного нотаріуса ОСОБА_2 та відділу ДВС Воловецького РУЮ надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України справу розглянуто у відсутності незявившихся осіб.

Заслухавши доповідача, пояснення зявившихся осіб, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Як матеріалами справи так і судом встановлено, що згідно кредитного договору №МКW0AR00010014 від 04 серпня 2005 року, укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник - ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1, остання отримала кредит на придбання автомобіля в сумі 23910 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,56% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 3 серпня 2010 року.

21 вересня 2015 року Банк надіслав ОСОБА_1 письмову вимогу про усунення порушень за вказаним вище кредитним договором, згідно якої вимагав від ОСОБА_1 виконання боргових зобовязань за кредитним договором сплатити суму боргу станом на 6 серпня 2015 року в розмірі 188484,27 грн..

Встановлено, що 9 листопада 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис за № 5458, згідно якого нотаріус пропонував стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 189685,27 гривень, які є її боргом за кредитним договором №МКW0AR00010014 від 4 серпня 2005 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк». Нотаріус пропонував задовольнити вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 11950,64 гривень - залишок заборгованості за кредитом, 60873,04 гривні - заборгованість за відсотками, 1205,12 гривень - комісія, 113956,47 гривень - пеня, що становить всього 187985,27 гривень та витрати в розмірі 1700,00 гривень.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ч. 2 ст. 50 Закону України від 2 вересня 1993 року «Про нотаріат».

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом МЮУ від 03.03.2004 року № 20/5, яка діяла на час вчинення виконавчого напису.

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюються КМУ.

Відповідно до положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Частиною 2 пункту 283 Інструкції передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання боржником письмової вимоги про усунення порушень.

Відповідно до ч. 1 п. 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому Постановою КМУ ( ч. 1 п. 284 Інструкції).

Згідно п. 2 Переліку документів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172, стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі Кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Для вчинення виконавчого напису відповідачем було надано приватному нотаріусу вказані документи.

16 листопада 2015 року по вказаному виконавчому напису відкрито виконавче провадження, що вбачається з постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Воловецького районного управління юстиції.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом порушено вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат», пунктів 282, 284, 286 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому є підстави для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів вважає вірним такий висновок суду, оскільки рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 14 квітня 2009 року у цивільній справі за позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором №MKW0АК00010014 від 04 серпня 2005 рок було скасоване рішення Воловецького районного суду від 25 грудня 2008 року про задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Цим рішенням встановлено, що позовні вимоги Банку до ОСОБА_1 є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки заборгованість відповідача перед Банком за вказаним вище кредитним договором була погашена.

Обставини, встановлені зазначеним рішенням суду, яке набрало законної сили, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ.

Крім того, рішенням Воловецького районного суду від 27 квітня 2015 року, яке також набрало законної сили, в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, а саме: автомобіль ВАЗ, модель 2107, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1., що був придбаний за кредитні кошти й був предметом застави за кредитним договором №МКW0AR00010014 від 04 серпня 2005 року, відмовлено повністю. З вказаного рішення вбачається, що згідно акту прийому-передачі від 8 листопада 2006 року ОСОБА_1 передала позивачу автомобіль ВАЗ, модель 2007, рік випуску 2005, реєстраційний номер НОМЕР_1, який був прийнятий на зберігання ЗАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 7).

Отже, вказані вище судові рішення підтверджують те, що надана Банком нотаріусу виписка з рахунка боржника ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за договором №МКW0AR00010014 від 04 серпня 2005 року станом на 8 серпня 2015 року не є безспірною, що, як вірно зазначив суд, є підставою для задоволення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не містять встановлених законом підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, яке постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене та на підставі ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу Банку слід відхилити як необгрунтовану та безпідставну й залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Воловецького районного суду від 14 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: