Справа №200/6056/16-ц
Провадження 2/200/361/16
УХВАЛА

15 квітня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі головуючого судді Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк" про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський Союз" від 17.04.2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана заява.

В обґрунтування заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" посилається на те, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський Союз" від 17.04.2015 року у справі №3001/2015 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 стягнуто з боржника на його користь заборгованість за кредитним договором № SAMDN4314 від 10.06.2013 року, який містив застереження про розгляд спірних правовідносин саме в Постійно діючому Третейському суді при Асоціації "Дніпровський банківський Союз". Рішення третейського суду боржником і досі не виконано, в компетентний суд не оскаржено, що і стало приводом звернення до суду з заявою про видачу виконавчого листа.

В судове засідання сторони не зявились, відповідно до ч.1 ст.389-9 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає судовому розгляду заяви, тому суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутність сторін та відповідно до ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали заяви про видачу виконавчого листа суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.389-10 ЦПК України суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Згідно з п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди» (ч.1 ст. 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом №2983-VI від 3 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Верховний Суд України в постанові від 11.11.2015 року по справі № 6-1716цс15 зазначив, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відмежування цивільних правовідносин за участю споживачів від правовідносин з іншими суб'єктами здійснюється на підставі визначення правової форми їх участі в конкретних правовідносинах.

А тому, незалежно від предмета і підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Оскільки рішення третейського суду, на примусове виконання якого подана заява про видачу виконавчого листа, ухвалено після внесення змін до Закону України «Про третейські суди», а боржник є споживачем послуг банку і спір виник щодо стягнення з нього заборгованості за кредитом, то третейському суду в силу положень п.14 ч.1 ст.6 цього Закону така справа не підвідомча, тому в задоволенні заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.6 Закону України «Про третейські суди», главою 2 розділу VII-I ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк" про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський Союз" від 17.04.2015 року у справі № 3001/2015 за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення судом.

Особами, які не були присутні в судовому засіданні ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Т.Ю.Єлісєєва