Справа № 201/1696/16-ц ( 2/201/1196/2016)
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Черновського Г.В.,

при секретарі - Пісчанській Т.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 08 лютого 2016 року звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем народила доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на теперішній час проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні доньку, у зв'язку з чим ОСОБА_1 зверталась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та навіть після цього у ОСОБА_3 наявна заборгованість по сплаті аліментів на утримання його доньки. Оскільки ОСОБА_1 є єврейкою за національністю та лікарем-педіатром за освітою, у зв'язку з чим позивач та її донька мають право, можливість та пропозиції держави Ізраїль на громадянство цієї держави, медичне та соціальне страхування, безкоштовну початкову та середню освіту в державних навчальних закладах, та позивач має можливість брати участь в державній ізраїльській програмі для лікарів-спеціалістів. Проте відповідач проти виїзду доньки до Ізраїлю, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просила суд надати їй дозвіл на виїзд до Ізраїлю з донькою - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька дитини - ОСОБА_3 (а. с. 4-6).

Позивач та представник її інтересів у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, наполягали на задоволенні позову з підстав у ньому викладених.

Відповідач та представник його інтересів у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення у повному обсязі.

Судом, вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вважає даний позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що сторони під час перебування у зареєстрованому шлюбі у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_5. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи (а. с. 9, 11).

Судом також встановлено, що бабуся позивача по матері була єврейкою (а. с. 7-8).

З матеріалів справи також вбачається, що на даний час ОСОБА_1 працює лікарем-неонатологом відділення для недоношених дітей з інфекційною патологією КЗ «Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім. проф. Руднева» Дніпропетровською обласної ради» та відповідно до характеристики, наданої позивачу головним лікарем вказаного медичного закладу ОСОБА_1 є професіоналом своєї справи, а також гарною людиною (а. с. 12). Позитивна характеристика особистості ОСОБА_1 також була надана за місце проживання позивача та дитини (а. с. 11).

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 успішно склала іспити для потрапляння на програму, що існує в державі Ізраїль для спеціалістів-лікарів, в якості майбутніх ізраїльських практикуючих лікарів, що мають право на повернення до Держави Ізраїль відповідно до Закону «Про повернення» 1950 року працювати у державі Ізраїль відповідно до діючого законодавства. Відповідно до умов програми, бажаючі особи, що відповідають вимогам забезпечуються житлом, професійною та лінгвістичною підготовкою та перепідготовкою та компенсації базових витрат за рахунок організаторів програми. Всі особи за цією програмою забезпечуються в країні допомогою з боку Держави, в тому числі фінансовою та іншою. Окрім всього іншого, ОСОБА_1 буде нарахована допомога на утримання дитини до досягнення дитиною 18 років та буде виплачуватись стипендія за прожитковим мінімумом, а також надано житло, та рік безкоштовного медичного обслуговування (а. с. 33-34).

Згідно ст.. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст.. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених поставною Кабінету Міністрів України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами та доповненнями, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Пунктом 4 частини 2 статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» проїзний документ на дитину оформляється на термін три роки або до досягнення нею 18-річного віку.

Частинами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи, що виїзд малолітньої ОСОБА_5 за межі України відповідає її інтересам, оскільки з наданих суду даних вбачається, що держава Ізраїль готова забезпечити позивачці та дитині сторін більш гідний рівень життя, надати можливості, в тому числі матеріальні, для всебічного розвитку, ніж на даний час це може забезпечити їхня рідна держава, а також приймаючи до уваги неможливість отримання необхідної для цього згоди батька, який створює перешкоди в оформлені належних документів для виїзду дитини за кордон, суд вважає за необхідне задовольнити позов надати позивачці дозвіл на виїзд до Ізраїлю з донькою - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька дитини - ОСОБА_3.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 10, 11, 60, 208-210, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на виїзд до Ізраїлю з донькою - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька дитини - ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя Г.В. Черновськой