Справа № 473/1380/16-ц
У х в а л а

"14" квітня 2016 р. Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Старжинська О.Є.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», приватного підприємства з орендними відносинами «Урожай» про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину

ВСТАНОВИВ:

12.04.2016 року позивач ОСОБА_1, який є фізичною особою-підприємцем з надання послуг з використанням пасажирського наземного транспорту та власником транспортного засобу автобуса «Мерседес-Бенц Спринтер», номерний знак НОМЕР_1, звернувся в суд з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» (далі відповідач-1), ПП з орендними відносинами «Урожай» (далі відповідач-2) про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину:

- з відповідача-1 неустойки (пені) за несвоєчасну сплату страхової суми (в строк до 29.06.2015 року) в сумі 16409 грн. за період прострочки з 30.06.2015 року по 01.04.2016 року (275 днів просторочення) від суми 49500 грн., 3% річних від простроченої суми на підставі ст. 625 ЦК України 370 грн., витрат на проведення автотоварознавчого дослідження 1500 грн.;

- з відповідача-2 як юридичної особи за шкоду завдану ОСОБА_2 під час виконання ним трудових обовязків, матеріальних збитків в сумі 217810 грн., неотриманого доходу в сумі 39996 грн., франшизи в сумі 500 грн., витрат за використання евакуатора для доставки пошкодженого транспортного засобу в сумі 2000 грн., моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях через знищення майна, в сумі 50000 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 31.03.2015 року у м.Вознесенську по вул. Осадчого сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, що перебував з відповідачем-2 у трудових відносинах та належного йому транспортного засобу. ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» з яким власник транспортного засобу «КАМАЗ 53215» (відповідач-1) уклав договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодував 26.03.2016 року страхове відшкодування в розмірі ліміту відповідальності страховика, але вартість відновлювального ремонту належного йому транспорту визначена експертом складає 267810 грн.

Посилаючись на те, що у нього виникло право позову до відповідача-2, як особи відповідальної за завдані збитки у вигладі вартості відновлювального ремонту, в сумі, що перевищує ліміт відповідальності страховика ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» (49500 грн.), позивач просив позов задовольнити.

Ця заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме:

-В позові заявлено декілька позовних вимог до двох відповідачів, які мають різний предмет та підстави позовних вимог, жодна із позовних вимог не оплачена судовим збором з посиланням на те, що позивач на підставі статті 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання позову про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину. Але вказаний Закон не звільняє від сплати судового збору за вимогами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Із позовних заяв немайнового характеру стягується судовий збір 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,2 грн.). Позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимоги про стягнення матеріальної шкоди до відповідача-2 в цьому розмірі.

Крім того, згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» та п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 02.07.2014 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, що не випливають з предявленого обвинувачення, не є такими, які завдані внаслідок вчинення злочину. Тому вимоги до відповідача-1 мають також бути оплачені судовим збором в сумі 551,2 грн.

-Потрібно зазначити належного відповідача-2, оскільки в ухвалі апеляційного суду Миколаївського суду від 12.01.2016 року вказано, що між відповідачем-2 та ОСОБА_2 відсутні трудові відносини, є наявний укладений цивільно-правовий договір про надання транспортних послуг, за умовами п.п. 2.1.8 якого саме на ОСОБА_2 покладена відповідальність за наслідки дорожньо-транспортних пригод.

-Щодо вимог до відповідача-2 про стягнення недоотриманого доходу в сумі 39996 грн. на підставі довідки Первомайської ОДПІ про дохід в сумі 10000 грн. необхідно зазначити докази, що дохід повязаний саме з використанням транспортного засобу, а не отриманий від інших джерел.

У відповідності зі ст.121 ч.1 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.121 ч.1 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», приватного підприємства з орендними відносинами «Урожай» про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину залишити без руху, надавши пятиденний строк для усунення недоліків з моменту отримання копії ухвали суду.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання вимог суду заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційний суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.Є.Старжинська