Справа № 361/8846/15-ц
Провадження № 2/361/730/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Телепі Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 3500 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття, а також витрати на правову допомогу у розмірі 1800 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з червня 2008 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем по даній справі.

Від спільного проживання у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя не склалося, тому вони із грудня 2012 року припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. З часу припинення стосунків малолітній син проживає разом із нею та перебуває на повному утриманні. У добровільному порядку відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу. З підстав стягнення аліментів змушена звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви, просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги та пояснення дані позивачкою підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково у розмірі 500 грн., не погодився із доводами позивачки, так як після припинення шлюбних відносин він забезпечував свого сина необхідним, а саме купував дитині речі, одяг, іграшки та їжу. Позивачка змінювала місце свого проживання, після телефонувала та просила відмовитися від їх спільного малолітнього сина. Розмір його доходу становить 2600 грн. на місяць. Сплачувати аліменти у розмірі 3500 грн. щомісячно він не має змоги.

Представник відповідача ОСОБА_5 позовні вимоги визнала частково, просила розмір аліментів визначити на розсуд суду. Заперечила проти стягнення витрат на правову допомогу, так як вони не підтверджені документально.

Вислухавши пояснення позивачки, її представника, заперечення відповідача та його представника, покази свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Із матеріалів справи встановлено, що сторони по даній справі перебували у фактичних шлюбних відносинах.

Від спільного проживання у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На врахування судом цих обставин при вирішення питання щодо розміру аліментів звернув увагу і Пленуму Верховного Суду України в своїх роз'ясненнях, які містяться в п.17 (абз.3) постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована як суб'єкт підприємницької особи - фізична особа. Розмір її доходу за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року складає 310 000 грн.; за період з 01.01.2016 року по 31.03.2016 року - 12000 грн.

З 15.01.2016 року ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності загального захворювання, про що свідчить відповідна довідка. Розмір щомісячної пенсії ОСОБА_1 складає 1074 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований як суб'єкт підприємницької особи - фізична особа. Розмір його доходу за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року складає 32000 грн.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка мати відповідача, ОСОБА_6 пояснила, що відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання сина, купував йому одяг та іграшки. Позивач не хоче, щоб відповідач спілкувався із сином, у подальшому планує позбавити його батьківських прав.

При вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача на утримання дитини, суд враховує доходи сторін, розмір яких наведений вище, спільний обов'язок батьків щодо утримання неповнолітніх дітей, а також розмір прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову щодо стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 700 грн., щомісячно. При розгляді даної справи по суті судом не здобуто доказів наявності у відповідача можливості сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 3500 грн., вказана позивачкою сума аліментів жодним чином не обґрунтована, завищена та не співмірна із розміром отримуваного доходу.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2, 4 ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу та витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Вимогами ст. 56 ЦПК України передбачено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Диплом серії НОМЕР_3 підтверджує ту обставину, що ОСОБА_4 є фахівцем у галузі права.

Згідно із випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_4 зареєстрована як фізична особа - підприємець діяльність у сфері права.

15.12.2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги.

Згідно із актом виконаних робіт для надання правової допомоги позивачці, ОСОБА_4 витрачено 4,5 годин.

Відповідно до квитанції № 349301 від 12.12.2016 року за надання правої допомоги ФОП ОСОБА_4 сплачено грошові кошти у розмірі 1800 грн.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як роз'яснено в п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Квитанція подана позивачем є належним документальним підтвердження сплати витрат на правову допомогу.

При визначенні розміру вказаних витрат судом також враховується і та обставина, що представник позивача приймав участь у двох судових засіданнях, здійснюючи судове представництво. А тому з урахуванням всіх наведених обставин вважає за доцільне стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 600 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхилено частини вимог.

Стягненню із відповідача на користь держави також підлягає і судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

На підставі ст. ст. 180, 182, 183 СК України, керуючись ст. ст. 10, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який працює фізичною особою підприємцем, проживає за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 700 (сімсот) грн. щомісячно, починаючи з 23.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 600 (шістсот) грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н. П. Маценко