МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1 ___________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 521/5063/16-ц
Номер провадження № 2/521/2740/16
24 березня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Жуган Л.В.,
при секретарі судового засідання Іськовій В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з під арешту,-
До Малиновського районного суду м. Одеси 11.03.2016 року звернувся ОСОБА_2 із позовом до Малиновського ВДВС ОМУЮ про звільнення майна з під арешту.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що є співвласником на АДРЕСА_1.
Позивач зазначає, що у 2013 році померла його матір ОСОБА_3, в теперішній ОСОБА_2 має намір прийняти спадщину після смерті матері, однак під час звернення до нотаріальної контори йому стало відомо, що на АДРЕСА_1, накладено арешт згідно постанови № АА 255469 від 20.02.2004 року Малиновського ВДВС ОМУЮ.
Окрім того ОСОБА_2, вказує, що звертався до Малиновського ВДВС ОМУЮ з проханням скасувати арешт на вище зазнану квартиру, однак отримав відповідь, що в даний час архівні виконавчі провадження за 2004 рік знищені, та на даний час встановити підстави накладення арешту на АДРЕСА_1, не можливо.
У зв'язку з наведеним вище позивач просить суд, зняти арешт накладений згідно постанови № АА 255469 від 20.02.2004 року Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції з майна ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме з АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився однак подав до суду заяву згідно якої підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд розглянути справу без його участі та зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представник Малиновського ВДВС ОМУЮ в судове засідання не з'явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Однак до суду надійшла заява за підписом начальника виконуючого обовязки Малиновського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_4 згідно якої він просив розглянути справу без участі представника відділу.
У звязку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 05.12.1995 року, виданого Управлінням житлово- комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, квартира, №24, в буд. №16, по вул. 25 Чапаєвської Дивизії у м. Одесі, належить на праві спільної власності ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_7, в рівних частинах, що також підтверджується Інформаційної довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №55330858 від 17.03.2016 року.
Право власності ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_7 на квартири АДРЕСА_2, було зареєстровано в КП ОМБТІ 04.12.1996 року, 199 стр. 142 кн. 160.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД №444417 виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_1, від 03.03.2016 року, вбачається, що ОСОБА_3 померла, 14.01.2012 року, актовий запис №512.
Згідно листа за підписом начальника Малиновського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_8 від 25.02.2016 року №В-13/1459/1, вбачається, що ОСОБА_2 звертався до Малиновського ВДВС ОМУЮ з проханням зняти арешт накладений постановою №АА255469 від 20.02.2004 року, з підстав чого його було повідомлено, що відповідно до п. 9. 9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить три роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Так у зв'язку з тим, що архівні виконавчі провадження за 2004 рік знищені у зв'язку з закінченням терміну їх зберігання, встановити підстави накладення арешту на кв. №24, в буд. №16, по вул. 25 Чапаєвської Дивизії у м. Одесі, та вирішення питання щодо зняття з неї арешт не виявляється можливим.
Згідно статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.
Враховуючи те, що виконавче провадження за яким було винесено постанову про накладення арешту №АА255469 від 20.02.2004 року, на кв. №24, в буд. №16, по вул. 25 Чапаєвської Дивизії у м. Одесі, знищено, суд вважає, що підстави для збереження арешту на майно позивача відсутні.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Так, за ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить 1/5 частина кв. №24, в буд. №16, по вул. 25 Чапаєвської Дивизії у м. Одесі, а накладений на неї арешт порушує права ОСОБА_2 як власника на вільне володіння, розпорядження та користування своїм нерухомим майном, суд вважає можливим захистити право власності позивача, та звільнити майно з-під арешту, накладеного постановою Малиновського ВДВС ОМУЮ №255469 від 20.02.2004 року.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 16, 209, 212- 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні ОСОБА_2 до Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з під арешту - задовольнити.
Зняти арешт з квартири АДРЕСА_3, накладений постановою АА 255469 від 20.02.2004 року Малиновського РВ державної виконавчої служби Управління юстиції в м. Одесі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Л.В. Жуган