Ухвала

Іменем України

11 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Колодійчука В.М.,

ФаловськоїІ.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2, третя особа - приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія», про відшкодування витрат, пов'язаних із здійсненням виплат за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 26 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - ТМСБУ) звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 17 грудня 2012 року на території Республіки Білорусь сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу марки Peugeot, державний номерний знак НОМЕР_1, та транспортного засобу марки Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, якого визнано винним у скоєнні вказаної ДТП. На місці події ОСОБА_2 пред'явив страховий сертифікат «Зелена картка» UA045/8778248. Відповідно до інформації, наявної у єдиній централізованій базі даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вищезазначений страховий сертифікат був виданий по відношенню до іншого транспортного засобу, ніж той, яким керував ОСОБА_2 Страховик, який зазначений у вказаному страховому сертифікаті, не видавав ОСОБА_2 страховий сертифікат «Зелена картка». Крім того, в копії цього страхового сертифікату міститься помилка в розділі «Дії страхувальника при настанні дорожньо-транспортної пригоди» в п. 5 міститься літера «ю» замість необхідного розділового знаку - крапки. Враховуючи, що МТСБУ гарантує відшкодування за будь-яким страховим сертифікатом «Зелена картка», 12 вересня 2013 на його адресу надійшла гарантійна вимога Білоруського транспортного страхового бюро про відшкодування витрат на підставі Процедурних правил. 30 вересня 2013 року МТСБУ здійснило виплату Білоруському транспортному страховому бюро у розмірі 1 210 євро 83 євроцентів, що складало 13 271 грн. 23 коп., а 8 листопада 2014 року направило ОСОБА_2 претензію про компенсацію витрат у добровільному порядку, на яку останній не відповів.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 компенсацію понесених витрат у розмірі 13 271 грн. 23 коп.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 26 листопада 2015 року, позов МТСБУ задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь МТСБУ витрати, пов'язані із здійсненням виплати, у розмірі 13 271 грн. 23 коп. Вирішено питання судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позов, суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що ОСОБА_2, як особа винна у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, використав за кордоном підроблений страховий сертифікат «Зелена Карта», на підставі якого МТСБУ здійснило виплату на користь Білоруського Бюро 13 271 грн. 23 коп.

Суди правильно виходили із положень п. 40.2 ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким передбачено, що у разі якщо Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» було здійснене відшкодування шкоди за страховика - члена об'єднання або за власника та/або користувача зареєстрованого в Україні транспортного засобу, який використовував за кордоном підроблений або змінений у незаконний спосіб страховий сертифікат «Зелена картка» та спричинив дорожньо-транспортну пригоду, відповідні витрати Моторне (транспортне) страхове бюро України та регламентні виплати з фонду страхових гарантій мають бути компенсовані такими особами Моторному (транспортному) страховому бюро України в повному обсязі.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 26 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.М. Колодійчук

І.М.Фаловська