Справа № 1-38/07 Головуючий у 1 інстанції: Горецька З.В.
Провадження № 22-ц/773/728/16 Категорія: 81 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Осіпука В.В., Антонюк К.І.,

з участю: секретаря - Лимар Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за поданням Відділу державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 на ухвалу Нововолинського міського суду від 28 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Відділ державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області (далі - ВДВС Нововолинського МУЮ) звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, яке мотивоване тим, що на примусовому виконанні у ВДВС Нововолинського МУЮ знаходиться виконавче провадження № 41564503 по примусовому виконанню виконавчого листа Нововолинського міського суду № 1-38-07 від 02.07.202007 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 завданої матеріальної шкоди в сумі 13665 грн.

Вказує на те, що в добровільному порядку кошти за виконавчим документом боржник не сплатив. При виконанні виконавчого провадження, державним виконавцем було вчинено ряд виконавчих дій, зокрема, з метою обстеження майнового стану боржника були направлені запити в: ОДПІ, УПФУ, Нововолинське МРЕВ, банківські установи міста. Однак, примусові заходи спрямовані на виконання вимог виконавчого документу результатів не дали, оскільки джерел доходів, нерухомого майна та коштів, що належать боржнику та на які згідно із законом можна звернути стягнення не виявлено. При проведенні виконавчих дій стало відомо, що ОСОБА_1 був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1.

Вважає, що оскільки боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, на виклики державного не з'являється, тому просив суд обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Нововолинського міського суду від 28.05.2015 року, до якої ухвалою цього ж суду від 06.07.2015 року внесено виправлення, подання ВДВС Нововолинського МУЮ про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований в АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків 8 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань згідно з виконавчим листом № 1-38-07, виданим 02.07.2007 року Любомльським районним судом Волинської області про стягнення з останнього на користь ОСОБА_2 13665 грн. матеріальної шкоди.

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_1, покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні подання відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з наступного.

Задовольняючи подання ВДВС Нововолинського МУЮ та обмежуючи боржника у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення тривалий час перебуває на виконанні і боржник жодних дій щодо його виконання не вчиняв, у нього відсутнє нерухоме майно та грошові кошти, на які можливо звернути стягнення з метою погашення заборгованості, останній не з'являється на виклики державного виконавця і таким чином ухиляється від їх виконання виконавчого документа.

Висновки суду відповідають встановленим в справі обставинам та нормам матеріального права.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК України. За змістом цієї статті питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Положеннями ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадку якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у ВДВС Нововолинського МУЮ перебуває виконавчий лист № 1-38-07, виданий 27.09.2007 року Любомльським районним судом Волинської області на виконання вироку цього суду від 02.07.2007 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 13665 грн. матеріальної шкоди, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.01.2014 року (а.с.4, 7).

При виконанні вказаного виконавчого документу державним виконавцем було здійснено ряд заходів, а саме: направлено запити в ОДПІ, УПФУ, Нововолинське МРЕВ, банківські установи міста і відповідно до відповідей на вказані запити у боржника ОСОБА_1 не виявлено нерухомого майна чи грошових коштів на які можливо звернути стягнення (а.с.29-36).

Державним виконавцем за адресою проживання боржника було здійснено неодноразові виходи, однак двері квартири ніхто не відчиняв, що підтверджується актами державного виконавця від 20.03.2015 року (а.с.27-28). На телефонні виклики зі стаціонарного телефону боржник не відповідає.

Також, як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем Ніженець В.В. неодноразово викликався до виконавчої служби для сплати боргу або надання підтверджуючих документів про сплату, проте на вказані виклики боржник не з'являвся (а.с.18-25).

З викопіровки ВП «Виконавець» вбачається, що згаданий виконавчий лист № 1-38-07, виданий 27.09.2007 року Любомльським районним судом Волинської області, неодноразово пред'являвся до виконання, проте був повернений стягувачу без виконання (а.с.29).

Зважаючи на наведені обставини та з огляду на те, що згаданий виконавчий документ щодо стягнення з ОСОБА_1 зазначеної вище суми, яка не є значною, залишається невиконаним протягом дуже тривалого періоду (понад 8 років), суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про ухилення названого боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням (в даному випадку вироком суду), а тому обґрунтовано обмежив його тимчасово у праві виїзду за межі України.

Доводи апеляційної скарги боржника не знайшли свого підтвердження під час перегляду в апеляційному порядку оскаржуваної ухвали і висновків суду, викладених в ухвалі, вони не спростовують.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Нововолинського міського суду від 28 травня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий:

Судді: