Номер провадження: 22-ц/785/2909/16
Головуючий у першій інстанції Погрібний С.О.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів: Панасенкова В.О.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Томашевській К.В.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 04 січня 2016 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «ПІК 17 ЛТД», товариство з обмеженою відповідальністю «U.K.REALTY LLC» (Ю.К. РІЕЛТІ ЛЛК»), третя особа ОСОБА_7 про стягнення безпідставно отриманих коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

30 грудня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, ТОВ «ПІК 17 ЛТД», ТОВ «U.K.REALTY LLC» (Ю.К. РІЕЛТІ ЛЛК»), третя особа ОСОБА_7 про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Разом із позовною заявою до суду було надано клопотання про забезпечення позову. Обгрунтовуючи вимоги заяви тим, що у сторін виник спір, та враховуючи особливо великий розмір позовних вимог (11 823 850 гривень), існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та наявні всі підстави вважати, що відповідачі будуть в майбутньому ухилятись від виконання рішення суду. А тому ОСОБА_5 звернувся до суду із данної заявою та просив суд задовольнити її вимоги в повному обсязі з наведених у ній правових підстав.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 04 січня 2016 року клопотання ОСОБА_5 - задовольнено частково.

Накладено арешт на наступні об'єкти нерухомого майна:

-земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,2 га, за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 40;

-нежилі приміщення салону-магазину за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 69.2 кв.м. реєстраційний номер майна 8676918;

-нежилі приміщення салону-магазину першого поверху за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 56,1 кв.м. реєстраційний номер майна 7555899;

-квартира за адресою: АДРЕСА_4, загальною площею 56,1 кв.м, реєстраційний номер майна 21719893;

-нежилі приміщення салону-магазину за адресою: АДРЕСА_5, загальною площею 48.5 кв.м, реєстраційний номер майна 8677546;

-нежилі приміщення салону-магазину за адресою: АДРЕСА_5. загальною площею 129,5 кв.м. реєстраційний номер майна 8677682, які належать ОСОБА_3.

Накладено арешт на нежилі приміщення першого поверху, що знаходяться у будинку під АДРЕСА_6, загальною площею 110,6 кв.м. реєстраційний номер майна у реєстрі прав власності на нерухоме майно 18327946, що належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «U.K. REALTY LLC» (Ю.К. РІЕЛТІ ЛЛК»).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні заявленого клопотання, посилаючись на порушення норм процесуального права.

У судове засідання апеляційної інстанції сторони по справі не з'явились, але про розгляд справи вони сповіщались належним чином, документи підтверджуючі поважність причини неявки до суду ними надано не було. Крім того, інтереси відповідача ОСОБА_3 представляє її довірена особа. Тому у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін до суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи та доступі їх до апеляційного суду.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів заяви про забезпечення позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, якщо не вжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову передбачені ч.1 ст.152 ЦПК України, в тому числі, згідно п.1 позов забезпечується накладенням арешту на майно або кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або у інших осіб.

При цьому, постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз'яснено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, у п. 4 вище зазначеної постанови вказано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Місцевий суд не врахував вищевикладених вимог закону та не дав оцінки тому, що обраний вид забезпечення позову є втручанням в господарську діяльність відповідачів, шляхом накладення арешту на їх майно та дійшов до передчасного висновку щодо часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

Така заборона суперечить змісту заходів забезпечення позову та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасника процесу, а не в порушенні прав інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення, крім того судом першої інстанції не було дотримано принципу співмірності щодо арешту забезпеченого ухвалою суду майна та ціною позову, оскільки не було встановлено вартість майна на яке накладено арешт.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала Приморського районного суду м.Одеси від 04 січня 2016 року- скасуванню, як така, що у повній мірі не відповідає вимогам процесуального закону та матеріалам справи, з передачею питання щодо забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції про скасування ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Тому у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України ця ухвала апеляційного суду оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.2 п.2, 312, 313, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 04 січня 2016 року скасувати, передати питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

В.О. Панасенков

Р.Д. Громік