У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., МазурЛ.М. Нагорняка В.А.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення коштів, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 12 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), в якому просила повернути їй кошти з поточного рахунку у розмірі 13 820 грн 29 коп. та стягнути 5 тис. грн заподіяної моральної шкоди.

Позивачка посилалась на те, що 26 грудня 2013 року між нею та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 009-05521-261213 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів. Після народження позивачкою 05 березня 2014 року дитини Богунське районне управління праці та соціального захисту населення у м. Житомирі перерахувало на вказаний рахунок одноразову соціальну допомогу у розмірі 11 180 грн. 07 травня 2014 року, 10 червня 2014 року, 09 липня 2014 року, 07 серпня 2014 року, 08 жовтня 2014 року, 07 листопада 2014 року та 09 грудня 2014 року на даний картковий рахунок перераховувались кошти в рахунок виплати зазначеної одноразової допомоги у розмірі по 860 грн.

У грудні 2014 року позивачем було з'ясовано, що вищевказаний рахунок заблоковано і лише після звернення до адміністрації банку через касу позивач отримала 15 січня 2015 року 200 грн, 19 січня 2015 року - 500 грн та 26 січня 2015 року - 500 грн.

Таким чином, банк умови договору не виконує і на день звернення до суду заборгував їй кошти у розмірі 13 820 грн 29 коп., які відмовляється повернути у добровільному порядку. Також позивач стверджує, що вказаними діями ПАТ «Дельта Банк» їй заподіяна моральна шкода.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12 травня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_4 13 820 грн 29 коп., які знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_1 на умовах договору № 009-05521-261213 від 26 грудня 2013 року.

В решті вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 13 серпня 2015 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2015 року ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 13 серпня 2015 року в частині повернення грошових коштів скасовано та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 12 січня 2016 року рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 26 грудня 2013 року між ПАТ «Дельта Банка» та ОСОБА_4 укладено договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів.

Після народження позивачкою дитини Богунське районне управління праці та соціального захисту населення у м. Житомирі перерахувало до ПАТ «Дельта Банк» допомогу при народженні дитини в розмірі 11 180 грн, які 23 квітня 2014 року надійшли на рахунок ОСОБА_4

07 травня 2014 року, 10 червня 2014 року, 09 липня 2014 року, 07 серпня 2014 року, 08 жовтня 2014 року, 07 листопада 2014 року та 09 грудня 2014 року на даний картковий рахунок перераховувались кошти в рахунок виплати зазначеної одноразової допомоги у розмірі по 860 грн.

14 грудня 2014 року під час користування карткою позивач виявила, що вона є заблокованою.

29 грудня 2014 року ОСОБА_4 звернулась до адміністрації банку з письмовою заявою про вирішення питання щодо виплати соціальної допомоги на дитину та отримала відповідь, яка не вирішила проблему з отриманням коштів.

15 січня 2015 року через касу банку позивачці виплачено 200 грн, 19 січня 2015 року - 500 грн, 26 січня 2015 року - 500 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив із того, що ПАТ «Дельта Банк» не виконує взяті на себе зобов'язання за договором банківського рахунку, тому наявні правові підстави для повернення коштів у примусовому порядку.

Встановлено, що на підставі постанови правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 березня 2015 року прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким у період з 03 березня 2015 року до 02 червня 2015 року в банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк», а в подальшому продовжено до 02 жовтня 2015 року.

За положеннями ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Оскільки спір між сторонами виник до введення тимчасової адміністрації, банк повинен був виконати вимогу вкладника.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що 20 липня 2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб через ПАТ «Укрексімбанк» виплачено ОСОБА_4 заборгованість у сумі 13 799 грн 69 коп., тобто заборгованість погашена.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судом не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 12 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

В.М. Коротун Л.М. Мазур Нагорняк В.А.