Справа № 495/1050/16-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
17 березня 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Шевчук Ю.В.
при секретарі Мамончик К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно у вигляді ? частини квартири № 13 в житловому будинку по вул.. Тимирязєва, 15 в м. Білгород-Дністровському Одеської області, загальною площею 43,4 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м., яка в цілому складається з: квартири літ. «А», 1-коридор, 20санвузол, 3-кухня, 4-житлова, 5-житлова, 6-балкон. В обґрунтуванні своїх вимог ОСОБА_1 зазначає, що 03.08.2012 року помер її син ОСОБА_3, якому за життя на праві власності належала квартира № 13 в будинку по вул.. Тимирязєва, 15 в м. Білгород-Дністровському Одеської області. Відповідно до складеного спадкодавцем заповіту, все своє майно він заповів своїй дружині ОСОБА_2.
З метою отримання свідоцтва про право на спадщину обовязкової долі, що передбачена ч.1 ст.1241 ЦК України, ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріусу. Однак, 11.12.2015 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану частку квартири у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на частку квартири.
Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи сповіщалась, її представник ОСОБА_4, надав до суду заяву з проханням задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та провести судове засідання без технічної фіксації.
ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи сповіщалася, причини неявки суду не відомі.
Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 03 серпня 2012 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 429794, актовий запис про смерть № 481. Згідно з довідкою КП «Білгород-Дністровське БТІ» № 1557 від 24.11.2015 року померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.06.2008 року належала квартира АДРЕСА_1.
Згідно ст..1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Відповідно до інформаційного листа Завідувача міськдержнотконтори ОСОБА_5 від 25.02.2016 року, спадкова справа № 250/2012 до майна померлого 03.08.2012 року ОСОБА_3 заведена Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою 15.08.2015 року за заявою про прийняття спадщини за законом дочки померлого ОСОБА_6. 13.09.2012 року до нотаріальної контори надійшла заява дружини померлого ОСОБА_7 про прийняття спадщини за заповітом. 21.10.2015 року до нотаріальної контори надійшла заява матері померлого ОСОБА_1 позивач по справі, про фактичне прийняття спадщини після померлого.
Таким чином, відомо, що за життя спадкодавець склав заповіт, яким належне йому майно заповів ОСОБА_7
11.12.2015 року Завідувач міськдержнотконтори ОСОБА_5 надала позивачу лист Про звернення до суду, згідно з яким нотаріус повідомив, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом (на обовязкову частку спадкового майна, згідно ст..1241 ЦК України) на частку квартири АДРЕСА_2, не можливо у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на частку квартири, а саме Свідоцтво про право на спадщину від 20.06.2008 року та рекомендовано позивачу звернутися до суду за захистом прав та визнання права власності на частку квартири.
За роз'ясненням Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»(п.п.23,24) свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, 15.07.1923 року, за своїм віком непрацездатна, тому суд вважає за необхідним застосувати положення статті 1241 ЦК України та признати за нею право власності на 1/6 спірної квартири, тим самим задовольнити її позовні вимоги частково, оскільки у разі відкриття спадщини за законом, до спадкоємців першої черги відносились би дочка померлого ОСОБА_6, дружина ОСОБА_7 та мати ОСОБА_1 позивач, по 1/3 частки кожній. Тому, половина частки, яка належала би позивачу у разі спадкування за законом становить 1/6.
Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 частково, визнавши за нею право власності на 1/6 частки спірної квартири як за спадкоємцем який має право на обовязкову частку спадщини.
Керуючись ст.ст. 1233, 1241, 1261 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 174, 209, 213, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_8 задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 03.08.201 року, на 1/6 частку квартири АДРЕСА_2, загальною площею 43,4 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м., яка в цілому складається з: квартира літ. «А», 1-коридор, 2-санвузол, 3-кухня, 4-житлова, 5-житлова, 6-балкон.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя