Справа № 638/9701/14-ц
Провадження № 2/638/550/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова

У складі - головуючого судді Наумової С.М.

секретаря Токарєвої М.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , 3-я особа управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей Харківської міської ради про поновлення порушеного права користування квартирою , вселення та встановлення порядку користування квартирою

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Дзержинського районного суду м.Харкова з цивільним позовом до ОСОБА_3 , 3-я особа управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей Харківської міської ради про поновлення порушеного права користування квартирою , вселення та встановлення порядку користування квартирою № 184 по пр.. Перемоги буд 66-в у м.Харкові.

В судовому засіданні позивачка просила задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідачки в судовому засіданні проти позову заперечував і просив у його задоволенні відмовити,оскільки позивачка не довела , що вона не може користуватися квартирою.

Представник управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей Харківської міської ради в судовому засіданні просила позов позивачки відносно поновлення порушеного права та вселення в спірну квартиру задовольнити. Що стосується визначення порядку користування квартирою на розсуд суду.

Суд , вислухав пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом.

Суд , розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі.

Судом встановлено :

15 квітня 2013 р. помер чоловік позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.,що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції,актовий запис -5318. ( а.с. 8)

Після його смерті залишився спадок-квартира,яка була його особистою власністю та зареєстрована на його ім*я в органах реєстрації. На цей спадок в установленому законом порядку були подані заяви про прийняття спадщини. До складу спадкового майна ввійшла квартира у АДРЕСА_1.

Спадкоємцями після померлого ,які отримали Свідоцтво про право на спадщину у розмірі 1/3 частини кварти є- позивачка -дружина померлого ОСОБА_1, їх малолітня донька ОСОБА_2 та мати померлого- відповідачка ОСОБА_3.

Спірна квартира,згідно до Технічного паспорту на квартиру,зробленому 4.06.2014 р. є трикімнатною,загальною площею 64 кв.м.,житловою-43 кв.м.

Роздільними сантехнічними службами:кухня площею 6кв.м.;кімната 2-площею 15,7 кв.м.: кімната б-площею 14,7 кв.м.;кімната 4 - площею 12,6 кв. м. Кімната 2 та 4 мають балкони. Всі кімнати є роздільними.

Згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом трьом спадкоємцям належить по 1/3 частина квартири кожному ,тобто по 14,3 кв.м.

Позивачці та її малолітній дитині,інтереси якої вона представляю,належить 2/3 частини квартири,а відповідачці 1/3,тобто, вони з дитиною мають право на площу 28,6 кв. м.,відповідачка на площу-14,3 кв.м.

Згідно до технічного плану квартири , позивачка вважала можливим встановлення наступного порядку користування квартирою: їй з дитиною виділити у користування кімнати-4- площею-12,6 кв.м. та 6- площею -14,7 кв. м.. Відповідачці-кімнату 2- площею 15,7 кв. м. з балконом.Приміщення :1,3, 7,8,9-залишити у спільному користуванні.

Позивачка вважала такий порядок користування квартирою є відповідний часткам сторін та є придатним для його сприйняття сторонами,де права всіх збережені.

З моменту смерті чоловіка позивачки , а саме з15 квітня 2013 року відповідачка,мати померлого,до квартири позивачку та доньку не впускає,не дає можливості користуватися їх власністю. Відповідачка забрала ключі від квартири,а згодом змінила замки,ключі від яких не надала. У квартирі залишилося їх з чоловіком спільне майно, та дитини особисті речі,які відповідачка не бажає віддавати. Позивачка з чоловіком мешкали спочатку без реєстрації шлюбу,оселившись в спірній квартирі з 2003 р., а згодом шлюб був зареєстрований 23.10.2010 р. Потім 11.05.2011 р. народилася дитина. Всі вони мешкали в спірній квартирі разом з батьками чоловіка. Батько чоловіка перед народженням їх дитини хворів на рак,за спільним узгодженням з батьками чоловіка , вони з дитиною тимчасово оселилися у другій квартирі. Але все майно та речі залишалися у спірній квартирі,якою вони продовжували користуватися. Спірна квартира залишалася їх постійним місцем мешкання. 15.03 2013 року помер батько чоловіка,а через місяць 15.04 2013 р. помер чоловік позивачки від тромбового захворювання.

Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти , користуватися і розпоряджатися своєю власністю , результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно до положень ст..317 ЦК України власникові належать права володіння , користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч 1 ст.319 ЦК України власник володіє , користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох і більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві спільної власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч.І ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників або законом.

За клопотанням позивачки, суд 14 січня 2015 року призначив судову будівельно-технічну експертизу, у зв*язку з тим , що сторони не досягли мирової угоди між собою і відповідачка не визнає позовних вимог позивачки.

Згідно висновку судової будівельно технічної експертизи № 1250 від 31.03.2015 року , виконаної ХНДІСЕ ім. .Бокаріуса були визначені два варіанти порядку користування квартирою:

1.Визначити порядок користування трьохкімнатною ізольованою квартирою №184

будинку №66-В по пр. Перемоги у місті Харкові загальною площею 64 кв .м. та надати варіант порядку користування цією квартирою ,за яким виділити у користування ОСОБА_5 з дитиною ОСОБА_2 дві житлові кімнати, а саме: житлову кімнату 4 площею 12,6 кв.м. з балконом та житлову кімнату 2 площею 15,7 кв.м. з лоджією, виділити у користування ОСОБА_3 житлову кімнату 6 площею 14,7кв.м., вбиральню площею 1,1 кв.м., коридор 1 площею 8,1 кв.м. вбудована шафа 3 площею 1,8кв.м. залишити у спільному користуванні співвласників можливо.

2. Співвласнику ОСОБА_3 на 1/3 частки пропонується в індивідуальне користування наступні приміщення : житлову кімнату 2 , площею 15,7 кв.м, балкон , площею 1 ,02 кв.м. У спільне користування коридор 1 , вбудована шаіа 3 , кухня 7 , ванна кімната 8 , вбиральня 9.

Усього ОСОБА_3 пропонується виділити в користування приміщень у квартирі , загальною площею 23,79 кв.м. ( 15,7+1,02+(1,8+8,1+2,1+1,1+6,0)* 15,7) 43,0,що на 2 ,5 кв.м. менше (23,79-21,33) ніж покладено.

Проти вказано порядку користування представник відповідача заперечував , надавши свої письмові пояснення. Представник відповідача вказував , що в квартирі є самочинно збудоване ( реконструйоване) нерухоме майно і воно не є об*єктом права власності , а тому не може бути предметом поділу до усунення порушень або приведення його до первісного стану. А також надав до суду технічний паспорт на спірну квартиру від 16.12. 2014 року , з якого вбачається , що дана квартира самовільно переобладнана , про що міститься відмітка в технічному паспорті та з урахуванням проведеного переобладнання не містить 3х ізольованих кімнат.

За клопотанням представника відповідача суд призначав додаткову судову будівельно-технічну експертизу від 16 липня 2015 року з урахуванням проведених змін та встановити порядок користування квартирою , виходячі з існуючого її стану. Та якщо можливе, то який саме порядок визначення користуванням вищевказаною квартирою..

Згідно висновку додаткової судової будівельно- технічної експертизи № 7949 від 30.10.2015 року ХНДІСЕ ім. Бокаріуса вбачається , а саме : при визначенні порядку користування квартирою , кожному із співвласників виділяється окрема кімната з окремим входом до неї. Через житлову кімнату № 6 здійснюється прохід до кухні № 7 , що є неприпустимим при визначенні порядку користування досліджуваної квартири. Об*ємно планувальні характеристики самовільно переобладнаної квартири 184 по пр.. Перемоги 66-в в м. Х аркові не дають можливості визначити будь-який порядок користування вказаного об*єкту дослідження.

З урахуванням наданих додаткових даних та проведеного обстеження квартири 184 будинку 66-в по пр.. Перемоги в м. Харкові визначити порядок користування даною квартирою , площею 65,5 кв.м. не можливо.

За клопотанням позивачки , яка не погодилась з висновком додаткової експертизи Ухвалою суду від 11 січня 2016 року суд в третій раз призначив додаткову судово будівельно- технічну експертизу. Але дана експертиза не була проведена , оскільки оплата за проведення експертизи не надійшла.

На підставі викладеного , суд вважає , що підстав для встановлення порядку користування квартирою не мається до приведення квартири в первісний стан , або шляхом продажу квартири , або шляхом обміну та таке інше.

Що стосується позовних вимог відносно поновлення порушеного права користування квартирою , вселення та зобов*язання відповідачки не перешкоджати у користуванні власністю позивачки з малолітньою дитиною, то такі вимоги підлягають задоволенню.

Представник відповідача в своїх запереченнях наголошував на те , що позивачка не аргументувала та не довела про існуючу перешкоду в користуванні майном , яке їй належить на праві спільної часткової власності., не надала докази того , що відповідачка перешкоджала в користуванні майном,звернення до Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області не можуть слугувати доказом існуючої перешкоди в користуванні майном.

Але , в той же час , представник відповідачки наголошував , що відповідачка хвора людина і вселення в спірну квартиру позивача з дитиною не можливо, бо це позначиться на здоров*ї відповідачці.

Окрім того, той факт , що позивачка не може потрапити до квартири свідчить те , що передані в суді представником відповідача позивачці ключі від квартири не відкривають замки , оскільки замки поміняні і позивачка з дитиною не має можливості потрапити до квартири. В квартирі знаходиться майно позивачки та її дитини.

Той факт , що відповідачка перешкоджає в користуванні спірною квартирою . також свідчить знаходження справи в суді з червня 2014 року. Всі пропозиції , які пропонувала позивачка , були відкинуті відповідною стороною.

В спірній квартирі мешкає відповідачка та користується всією площею і вона не погоджується на вселення позивача з дитиною в будь - яку з кімнат квартири , а навіть не хоче обговорювати ці питання з позивачем по порядку користування квартирою.

Неможливість проживання позивача у спірної квартирі пов'язана з чиненням перешкод в цьому відповідачкою .

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни , які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Позивачка та її дитина має право на спірну квартиру і має право розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечує право дитини на проживання в житлових умовах , що не завдають шкоди фізичному та розумовому розвитку. Право дитини на житло є одним із основних прав, адже без мінімальної забезпеченості житлом і майном нормальне існування дитини просто неможливо

Обмеження прав майнових і житлових прав дитини є незаконним.

Представник відповідачки в своїх запереченнях вказує , що позивачка з дитиною не має переважного права на захист своїх цивільних прав та інтересів звернувшись до суду з таким позовом. Але, у позивачці є таке право , бо вона з дитиною володіє 2/3 частками власністю в квартирі , а відповідачка 1/3 часткою. Позитивно вирішити питання стосовно користування майна відповідачка не бажає.

Тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню , суд вирішує : відновити право ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 користування квартирою № 184 у буд 66-в по пр. Перемоги у м. Харкові

Вселити ОСОБА_1 та дитину ОСОБА_2

в квартиру АДРЕСА_2.

Зобов*язати ОСОБА_6 не перешкоджати у користуванні власністю квартирою ОСОБА_1 та дитині ОСОБА_2.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивачки сплачений нею судовий збір у сумі248 грн 88 коп.

Що стосується стягнення на користь позивачки витрат на правову допомогу в розмірі 4800 грн.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу , а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Розрахунку затраченого часу представник позивача до суду не надав , а тому заявлені вимоги про стягнення 4800 гр не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 10 , 11, 60,209,212-218 ЦПК України , 16 , 319,328,355 ,356-358,367,386 ЦК України , ст..150 ЖК України , суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Відновити право ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 користування квартирою № 184 у буд 66-в по пр. Перемоги у м. Харкові

Вселити ОСОБА_1 та дитину ОСОБА_2

в квартиру АДРЕСА_2.

Зобов*язати ОСОБА_6 не перешкоджати у користуванні власністю квартирою ОСОБА_1 та дитині ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 488 гр 88 к.

Позовні вимоги про встановлення порядку користування квартирою, стягненні 4800 грн - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом 10 днів з моменту проголошення.

Суддя С.М.Наумова.