РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

01.03.2016 р. м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі по тексту - відповідач) про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що між нею та відповідачем 17 лютого 2015 року було укладено договір позики грошей, який було нотаріально посвідчено. Згідно договору позивач передала у власність відповідачеві грошові кошти в сумі 82 160 (вісімдесят дві тисячі сто шістдесят) гривень, що на день укладення договору позики згідно за офіційним курсом НБУ еквівалентно 3117,00 доларів США (три тисячі сто сімнадцять доларів США 00 центів), які відповідач зобовязувалась повернути до другого вересня 2015 року. Вказує на те, що у зазначений у договорі термін відповідач боргу не повернула. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 82 774, 51 гривень (сума позики 82 160 гривень та 3% річних за 91 день прострочення зобовязання станом на 02 грудня 2015 року 614, 51 гривні), судові витрати покласти на відповідача.

Через канцелярію суду від представника позивача поступила заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити.

Відповідач у судове засідання не зявилася, не повідомила про причини неявки, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про наслідки неявки.

З матеріалів вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати справу у її відсутності, згідно ст.169, 224 ЦПК України, з постановленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Судом встановлено, що 17 лютого 2015 року було укладено договір позики грошей, який було нотаріально посвідчено. Згідно договору позивач передала у власність відповідачеві грошові кошти в сумі 82 160 (вісімдесят дві тисячі сто шістдесят) гривень, що на день укладення договору позики згідно за офіційним курсом НБУ еквівалентно 3117,00 доларів США (три тисячі сто сімнадцять доларів США 00 центів).

У відповідності до п.2 договору, відповідач зобовязується повернути позивачу суму позики готівкою в строк до 02 вересня 2015 року.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає.

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

У відповідності до вимог ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, а саме суму заборгованості з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення і три проценти річних від простроченої суми.

Враховуючи наведене, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики з урахуванням трьох відсотків річних в сумі 82 774, 51 гривень.

За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин, вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, суд вважає, що позов слід задоволити.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст..ст.4, 10, 57, 60, 88, 209, 212 215, 224 226 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 625, 1046, 1050 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, і.к. НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, і.к. НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, борг на загальну суму 82 774, 51 грн. (вісімдесят дві тисячі сімсот сімдесят чотири гривні 51 коп.), серед яких сума позики 82 160 гривень та 3% річних за 91 день прострочення зобовязання станом на 02 грудня 2015 року 614, 51 гривні.

Стягнути з ОСОБА_2, і.к. НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, і.к. НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в розмірі 827, 75 грн. (вісімсот двадцять сім гривень 75 коп.). Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ванівський Юрій Михайлович