Справа № 2-п/489/28/2016
№ 2/489/545/2016
УХВАЛА

22 квітня 2016 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участі:

відповідачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 23.02.2016 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

17.03. 2016 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.02.2016 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Свої вимоги мотивувала тим, що Ленінським районним судом м. Миколаєва Рішення по зазначеній справі було постановлене 23.02.2016 р. за її відсутності. При цьому заявниця зазначає, що вона не була присутня в судовому засіданні з поважних причин (хвороба батька), в звязку з чим не мала можливості надати суду свої докази по справі. Також посилається на те, що при розгляді справи судом не було враховано всіх істотних обставин справи. Однак при цьому вона не заперечує проти передачі транспортного засобу, який є предметом позову, власнику.

Посилаючись на вищевикладене ОСОБА_1 просить суд скасувати рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.02.2016 р. по справі № 2/489/545/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на скасуванні заочного рішення суду, посилаючись на подання позову неповноважною особою.

Позивач в судове засідання не зявився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином. Від його представника на адресу суду надійшли письмові заперечення проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

23.02.2016 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено. А саме витребувано автомобіль KIA CERATO 1.6, легковий седан В, чорного кольору, 2008 р.в., № кузова KNEFE00, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САО 351332 від 23.11.2012 р., видане ВРЕР № 2 ГУМВСУ Харків, два комплекти ключів, комплект зимових шин в кількості 4 одиниці, комплект літніх шин в кількості 4 одиниці, запасне колесо 1 одиниця, магнітолу, аптечку, аварійний знак, вогнегасник у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, та повернуто їх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1 692 грн. 83 коп.

Справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння призначалась до судового розгляду неодноразово (27.01.2016 р., 15.02.2016 р., 23.02.2016 р.).

Відповідно до ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше як за три дні до судового засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, судові повістки на адресу відповідачки ОСОБА_1 було направлено у встановленому законом порядку.

В обґрунтування своїх вимог відповідачка посилається на те, що вона не була присутньою в судовому засіданні, призначеному на 23.02.2016 р., з поважних причин, оскільки в неї захворів батько. Відповідно вона не мала можливості надати суду свої докази по справі. При цьому у заяві відповідачка особисто зазначає, що проти позовних вимог (повернення автомобіля його власнику) вона не заперечує.

Крім того ОСОБА_1 була особисто присутня в судовому засіданні, призначеному на 15.02.2016 р., в звязку з чим мала можливість надати пояснення по справі, заявити клопотання, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги, що відповідачка не заперечує проти повернення спірного автомобіля його власнику, приймала участь у судовому засіданні, знайомилась з матеріалами справи, однак не надала суду жодних доказів, які можуть істотно вплинути на розгляд справи однак не були враховані, а посилання на подання таких доказів її адвокатом, хоча договір, ордер, або довіреність на представництво її інтересів у суді будь-яким адвокатом на цей час відсутні, через що не може бути враховано судом, суд вважає, що в задоволенні заявлених вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 230, 231, 232 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 23.02.2016 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: