Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/409/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Бубличенко В. П.
УХВАЛА

Іменем України

25.02.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Бубличенко В.П.

суддів - Кривохижі В.І.

ОСОБА_2

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом приватного підприємства «Агрофірма «Камянська» до ОСОБА_3, фермерського господарства «ОСОБА_4О.», треті особи реєстраційна служба Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області, відділ Держгеокадастру у Новомиргородському районі Кіровоградської області, Головне управління юстиції у Кіровоградській області, про визнання договору оренди землі поновленим, визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації за апеляційною скаргою приватного підприємства «Агрофірма «Камянська» на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2015 року і

в с т а н о в и л а :

РішеннямНовомиргородського районного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2015 року відмовлено у позові приватного підприємства «Агрофірма «Камянська» до ОСОБА_3, фермерського господарства «ОСОБА_4О.», треті особи реєстраційна служба Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області, відділ Держгеокадастру у Новомиргородському районі Кіровоградської області, Головне управління юстиції у Кіровоградській області, про визнання договору оренди землі, укладеного 13 серпня 2004 року між ПП «Агрофірма «Кам'янська»» та ОСОБА_3, поновленим; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № 92 від 28 серпня 2014 року, укладеного між ОСОБА_3 та ФГ «ОСОБА_3 JI.O.», та скасування рішення про державну реєстрацію речового права оренди.

У апеляційній скарзі ПП «Агрофірма «Камянська», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Про час і місце розгляду справи особи, які беруть в ній участь, повідомлені у встановленому статтею 76 ЦПК України порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їм поштових відправлень із судовими повістками, та розписками. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, причину неявки не повідомили.

Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності представників третіх осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача,ОСОБА_5, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу представника відповідачів, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду у встановлених статтею 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що передбачених законом підстав для його скасування немає.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є власником земельної ділянки №168 загальною площею 2,7964 га кадастровий № :02:000:0168, розташованої на території Камянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-КР №034624 від 06 листопада 2001 року.

13 серпня 2004 року між ПП «Агрофірма «Кам'янська»» та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки строком на п»ять років до 13 серпня 2009 року, який зареєстровано в Новомиргородському відділі КРФ ДП «ЦДЗК» 20 вересня 2006 року, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 160 (а.с.91-95).

За умовами цього договору ОСОБА_3 передав належну йому земельну ділянку в оренду ПП «Агрофірма «Кам'янська»» з метою сільськогосподарського використання для виробництва сільськогосподарської продукції. Передача земельної ділянки підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 13 серпня 2004 pоку (а.с.9).

14 липня 2011 року відділом Держкомзему у Новомиргородському районі Кіровоградської області було зареєстровано додаткову угоду від 13 серпня 2008 року між позивачем ПП «Агрофірма «Кам'янська»» та відповідачем ОСОБА_3 про подовження договору оренди терміном на 5 років та збільшення розміру орендної плати з 1,5% до 3% вартості орендованої земельної ділянки, про що в книзі реєстрації зроблено запис за №00374 (а.с.97).

Відповідно до умов зазначеної додаткової угоди строк дії договору оренди, укладеного між ПП «Агрофірма «Камянська» і ОСОБА_3 13 серпня 2004 року, закінчився 13 серпня 2014 року.

28 серпня 2014 року ОСОБА_3 уклав договір оренди земельної ділянки № 92 з ФГ «ОСОБА_3 JI.O.» (а.с.141-145). Реєстраційною службою Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області зареєстровано право оренди земельної ділянки, яке виникло на підставі цього договору оренди, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.48).

В обґрунтування позовних вимог представник ПП «Агрофірма «Камянська» ОСОБА_5 посилався на те, що укладений 13 серпня 2004 року договір оренди передбачав, що орендар має переважне перед іншими особами право на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк. На час закінчення строку дії договору оренди орендар продовжував використовувати земельну ділянку для вирощування сільськогосподарської культури; протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди орендодавець не висловив будь-яких заперечень щодо його продовження, тому, на думку представника позивача ОСОБА_5, договір вважається поновленим на підставі ч. 6 ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Разом з тим, представник позивача зазначає, що укладений між відповідачами 28 серпня 2014 року договір оренди є недійсним у звязку з невідповідністю його вимогам ч.5 ст.203 ЦК України, згідно з якою правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Оскільки земельна ділянка на час укладення зазначеного договору використовувалася позивачем, а не орендарем за новим договором, реальні правові наслідки за укладеним договором оренди не могли настати через відсутність у орендаря предмета оренди (земельної ділянки), що свідчить про недійсність угоди.

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», на яку представник позивача посилається як на підставу поновлення договору оренди від 13 серпня 2004 року, передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, девятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Верховний Суд України у правовій позиції у справі № 6-10цс15 від 25 лютого 2015 року зазначив, що для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обовязки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди:

- із новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право;

- у випадку недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору, на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права;

- укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю у поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати обєкт оренди для власних потреб.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на підставі наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказів дійшов обґрунтованого висновку про відсутність порушення орендодавцем права позивача на поновлення договору оренди.

З матеріалів справи вбачається, що договір з ФГ «ОСОБА_3 JI.O.» орендодавець уклав після закінчення строку дії договору, укладеного з позивачем, на інших, більш сприятливих для ОСОБА_3 умовах. Зокрема, крім орендної плати цей договір передбачає надання послуг, а саме: оранка городу, автопослуги, завезення соломи, а також грошову допомогу на поховання, вартість яких визначена в додатку № 2 до договору оренди (а.с.141,142,147).

Не ґрунтуються на доказах доводи представника позивача про те, що після закінчення дії договору від 13 серпня 2004 року ПП «Агрофірма «Камянська» продовжувала користуватися земельною ділянкою.

Згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки від 28 серпня 2014 року спірна земельна ділянка за договором оренди від 28 серпня 2014 року була передана ФГ «ОСОБА_3 JI.O.» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.146).

Використання спірної земельної ділянки ФГ «ОСОБА_3 JI.O.» після укладення договору оренди підтверджується виплатою ОСОБА_3 орендної плати за 2014 рік в розмірі 4000 грн. (а.с.153); витягом з наказу № 31/2014 від 29 серпня 2014 року голови ФГ «ОСОБА_4О.» про затвердження плану сівозміни на 2015 рік, в додатку № 2 до якого зазначена спірна земельна ділянка (а.с.152,154); відомостями про наявність земельних ділянок, що є додатком до податкової декларації з фіксованого сільськогосподарського податку за 2015 рік, щодо використання ФГ «ОСОБА_4 JI.O.» спірної земельної ділянки (а.с.238-244).

Не можна визнати обґрунтованими доводи представника позивача про те, що відсутність акта про повернення ПП «Агрофірма «Камянська» земельної ділянки орендодавцю свідчить про продовження використання агрофірмою земельної ділянки, оскільки порядок повернення земельної ділянки орендодавцеві після закінчення строку дії договору оренди від 13 серпня 2004 року цим договором не визначено, а надані відповідачами докази свідчать про використання спірної земельної ділянки фермерським господарством.

Крім того, встановлено, що після закінчення строку дії договору від 13 серпня 2004 року позивач не пропонував власнику земельної ділянки укластидодаткову угоду до договору оренди землі про його поновлення ні у місячний строк, як це передбачено ч.8 ст.33 Закону України «Про оренду землі», ні пізніше.

Раніше позивач звертався до суду з позовом про визнання договору оренди від 28 серпня 2014 року недійсним з підстав, передбачених частинами першою-пятою ст.33 Закону України «Про оренду землі». Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 27 травня 2015 року у позові було відмовлено. У вказаному рішенні апеляційний суд встановив, що позивач ПП «Агрофірма Камянська» не скористався переважним право на поновлення договору оренди, не повідомив орендодавця у встановлений законом строк про наміри на продовження договору оренди, тому укладення 28 серпня 2014 р. договору оренди земельної ділянки між відповідачами ФГ «ОСОБА_4О.» і ОСОБА_3 права позивача не порушило.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Агрофірма «Камянська» відхилити.

Рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді