Справа № 199/1618/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

14 квітня 2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Скрипник О.Г.

секретарі Свіріній Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У березні місяці 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову зазначив, що від двох шлюбів він має двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Дніпропетровського суду Дніпропетровської області від 15.09.2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_4 у розмірі 25 % частки від заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку ( доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову - 03.06.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначає, що його матеріальний стан погіршився, він не має можливості сплачувати аліменти на утримання двох дітей у вказаному вище розмірі, а тому просить зменшити розмір аліментів шляхом стягнення з нього на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 16 % від свого заробітку ( доходу).

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Дніпропетровського суду Дніпропетровської області від 15.09.2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_4 у розмірі 25 % частки від заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку ( доходу) але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову - 03.06.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

З матеріалів справи убачається, що позивач працює на посаді охоронника в ТОВ «Компанія «Версаль» з 01.03.2015 року.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Станом на день постановлення судових рішень про стягнення аліментів, тобто за період липень- вересень 2015 року заробітна плата позивача складала 3 137, 26 - 3 200, 0 грн щомісячно.

Будь-яких доказів про погіршення свого матеріального становища на час звернення до суду з вказаним позовом, позивач суду не надав.

Крім того, позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання однієї дитини, а не обох дітей, що порушує право відповідача на однакове матеріальне забезпечення її дитини по відношенню до іншої дитини позивача.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов про зменшення розміру аліментів слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 192 СК України, ст.ст. 215-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Г. Скрипник