Справа № 638/1599/16-ц
Провадження № 2/638/2088/16
22 квітня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова
головуючого судді Омельченко К.О.,
при секретарі Помазан М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Харківської міської ради, Харківської обласної ради, Харківської обласної державної адміністрації, Першої Харківської державної нотаріальної контори, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зняття заборони з нерухомого майна,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Харківської міської ради, Харківської обласної ради, Харківської обласної державної адміністрації, Першої Харківської державної нотаріальної контори, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зняття заборони з нерухомого майна, у якій зазначає, що позивач 11 липня 2003 року разом зі своїми родичамиотримали у спадщину від померлого ОСОБА_7 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в місті Харкові, вул. Заліська№.42.
Власниками іншої частки 1/2 житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул.. Заліська №42 на підставі свідоцтва про право на спадщину за закономє ОСОБА_5та її донька ОСОБА_6.
Так, з метою підготовки документів для відчуження майна шляхом укладення договору дарування належної йому частки, позивач звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу де йому повідомили про те що на весь житловий будинок №42, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Заліська накладено заборону на нерухоме майно.
30 липня 2015 року, в Реєстраційній службі Харківського міського управління юстиції Харківської області позивач отримав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме манно №41496271 згідно якою підставою виникнення заборони є рішення б/н Облвиконкому від 22.01.1986 року. Таким чином, про наявність вказаної заборони раніше, а ні позивачу, а ні його родичам нічого відомо не було, про те що вона дійсно існує вони дізналися лише тоді, колипозивач отримав вищевказаний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
01 грудня 2015 рокупозивач звернувся до Харківської міської ради з заявою про надання інформації стосовно підстав прийняття рішення про накладення вищевказаного арешту на нерухоме майно, а також просив зняти заборону з зазначеного нерухомого майна.
Однак, у відповідь отримав листа засобами поштового зв'язку від 09.12.2015 р. в якому зазначалося, що звернення було направлено до Державного архіву у Харківській області і до Харківської обласної ради, для розгляду за належністю.
У січні місяці 2016 року засобами поштового зв'язку надійшов лист від 23.12.2015 р. від Харківської обласної ради в якому зазначалося, що відповідно до статті 3 Указу Президента України від 14 квітня 1992 року №252 правонаступниками виконавчихкомітетів відповідних Рад народних депутатів щодо прийнятих ними рішень, взятих зобов'язань та покладених на них законодавством обов'язків є місцеві державні адміністрації. І тому, звернення Харківською обласною радою було направлено за належністю до Харківської обласної державної адміністрації для надання відповіді в межах наданих чинним законодавством повноважень.
20 січня 2016 року від юридичного департаменту Харківської обласної державної адміністрації засобами поштового зв'язку надійшов лист від 11.01.2016 р. та копія рішення виконавчого комітету Харківської обласної ради народних депутатів №35 від 22.131.1986 р. У вказаному листі зазначалося, що у Харківської обласної державної адміністрації немає повноважень стосовно зняття заборони на вищевказане нерухоме майно, у зв'язку з чим вони порадили звернутися за захистом своїх прав до суду.
В самому рішенні виконавчого комітету Харківської обласної ради народних депутатів №35 від 22.01.1986 р. не зазначається про те що слід накласти заборону на належне майно. У зазначеному рішенні зазначалося лише те що: «Утвердить решения исполнительных комитетов Харьковского, Купянского городских, Харьковского, Балаклейского, Купянского районних Советов народних депутатов в части, касающейся сноса индивидуальных жилых домов согласно приложению». Тобто, про накладення заборони на майно, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Заліська 42 нічого не зазначено, а отже Перша Харківська державна нотаріальна контора не мала права на підставі такого рішення накладати заборону на вказане майно.
Так, з метою усунення порушення своїх прав 25 грудня 2015 року позивач звернувся до Першої Харківської державної нотаріальної контори Харківського міського управління юстиції Харківської області з вимогою зняти заборону на належне майно, однак у відповідь отримав формальну відписку, якою було відмовлено.
У звязку з наведеним, позивач просить позов задовольнити
У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.
Відповідачі Виконавчий комітет Харківської міської ради, Харківська обласна рада у судове засідання не з'явились, повідомлені про час та місце слухання справи належним чином. Заяв про відкладення слухання справи не надійшло.
Відповідачі Харківська обласна державна адміністрація, перга харківська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявились, надали заяву про слухання справи у їх відсутність.
Треті особи в судове засідання не зявились, надали заву про слухання справи у їх відсутність.
За клопотанням представника позивача та у відповідності зі ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти вирішення справи.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач 11 липня 2003 року разом зі своїми родичамиотримали у спадщину від померлого ОСОБА_7 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в місті Харкові, вул. Заліська№.42.
Власниками іншої частки 1/2 житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул.. Заліська №42 на підставі свідоцтва про право на спадщину за закономє ОСОБА_5та її донька ОСОБА_6.
Так, з метою підготовки документів для відчуження майна шляхом укладення договору дарування належної йому частки, позивач звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу де йому повідомили про те що на весь житловий будинок №42, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Заліська накладено заборону на нерухоме майно.
У рішенні виконавчого комітету Харківської обласної ради народних депутатів №35 від 22.01.1986 р. зазначено, що: «Утвердить решения исполнительных комитетов Харьковского, Купянского городских, Харьковского, Балаклейского, Купянского районних Советов народних депутатов в части, касающейся сноса индивидуальных жилых домов согласно приложению», тобто було накладено арешт на будинок № 42 по вул. Заліська у м. Харкові.
Однак, відповідачами не надано доказів того, що на теперішній час рішення виконавчого комітету Харківської обласної ради народних депутатів виконано, та вище зазначений будинок було знесено.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Керуючись ст. ст. 10,11,60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Зняти заборону ( номер запису про обтяження 10324933) з нерухомого майна житловий будинок №42 з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою м. Харків, вул.. Заліська, що належить на праві власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, що була накладена на підставі рішення виконавчого комітету Харківської обласної ради народних депутатів № 35 від 22.01.1986 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подання в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку

Суддя