Справа №443/772/16-ц Провадження №2/443/406/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

29 квітня 2016 року Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сидорак Б.Г. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

28.04.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, в якій просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який був зареєстрований 18.07.1992 року у Любшанській сільській раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис №4. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що від шлюбу у них народилось двоє дітей: донька Уляна,ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, які є повнолітніми. Оскільки із 1999 року сторони спільно не проживають, тому вирішили розірвати шлюб.

Відповідно до ч.1 ст.122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше, як на підставі заяви поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, приходжу до висновку, що вона підлягає залишенню без руху відповідно до ст.121 ЦПК України, оскільки вона не відповідає вимогам ст.119, ст.120 ЦПК України виходячи із наступного.

Відповідно до п.3 Постанови ПВС України від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб припиняється шляхом його розірвання за заявою подружжя або одного з них судом чи органом реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС). Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106,107 СК. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст.107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст.109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст.110 СК.

У даному випадку з позовної заяви та документів, доданих до неї не вбачається: чи виник спір між подружжям щодо добровільного розірвання шлюбу.

Враховуючи те, що від шлюбу у позивача та відповідача немає неповнолітніх дітей, тому в першу чергу їм необхідно звернутись до органу РАЦС із заявою про розірвання шлюбу, оскільки від цього буде залежати, який орган в подальшому повинен вирішувати питання про розірвання шлюбу (РАЦС або суд).

Якщо відповідач не бажає звертатись до РАЦС із заявою про добровільне розірвання шлюбу, позивач повинен про дану обставину зазначити в позовній заяві та на її підтвердження надати до позову в якості доказу, звернення позивача в орган РАЦС про добровільне розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України,-

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п"яти днів з дня отримання ухвали та роз'яснити, що у разі невиконання зазначених вимог у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві з усіма доданими до неї документами.

Ухвала не оскаржується.

Суддя ________________________________

29 квітня 2016 року