Номер справи 623/844/16-ц
Номер провадження 2-о/623/63/2016
РІШЕННЯ

іменем України

22 квітня 2016 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бутенка В.М.

народних засідателів Дегтярьова І.М., Коник С.О.

при секретарі судового засідання Ардашевої Я.В.

судового розпорядника ОСОБА_1

за участю заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа служба у справах дітей Краснолиманської міської ради Донецької області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

в с т а н о в и в:

30 березня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеною заявою про визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім, якого рішенням суду з 27.12.2013 року оголошено у розшук за останнім місцем перебування в АДРЕСА_1, і на даний час немає відомостей про місце його перебування.

Мотивує заяву тим, що вона є особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а саме із м. Горлівка Донецької області, вона разом з дітьми: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, та перебуває на обліку в службі соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області.

Встановлення факту їй необхідно з метою можливості виїжджати за кордон до своїх родичів з дітьми без згоди батька.

(а.с. 3-5)

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник заінтересованої особи служби у справах дітей Краснолиманської міської ради Донецької області у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з п. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень п. 3 ч. 2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

При зверненні до суду заявником зазначена необхідність встановлення факту з метою можливості виїжджати за кордон до своїх родичів з дітьми без згоди батька.

За змістом ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.07.2009 року, у шлюбі народилися двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідач є їх батько. Заочним рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24.06.2015 розірвано шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, зареєстрованого 25 липня 2009 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 427. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишено прізвище ОСОБА_2. За рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03.03.2016 з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітної платні (доходів) щомісячно, починаючи з 26 січня 2015 року, і до їх повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до статей 1, 3, 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (в редакції Закону № 921-VIII від 24.12.2015) передбачено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення ОСОБА_1 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053-р (втратило чинність 02.12.2015р.) та розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком - Донецька область м. Горлівка (Горлівська міська рада).

Як особи, які переміщені з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а саме із м. Горлівка Донецької області, ОСОБА_2 разом з дітьми проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, та перебувають на обліку в службі соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області (а.с. 6-10).

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 22 січня 2016 року оголошено розшук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за останнім місцем перебування в АДРЕСА_1, і на даний час немає відомостей про місце його перебування (а.с. 11, 12).

Із січня 2015 року про його долю нічого не відомо, пошуки поки результатів не дали.

Таким чином, у матеріалах справи є наявні обставини, що підтверджують безвісну відсутність гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, значиться зареєстрованим: ІНФОРМАЦІЯ_5, фактично проживав: ІНФОРМАЦІЯ_6, який з січня місяця 2015 року значиться як втративши зв'язок з родичами, по відношенню до останнього протягом одного року в місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування.

Таким чином, є підстави для задоволення заяви щодо визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Керуючись статтями 234-235, 249 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа служба у справах дітей Краснолиманської міської ради Донецької області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1, значиться зареєстрованим: ІНФОРМАЦІЯ_5, фактично проживав: ІНФОРМАЦІЯ_6, безвісно відсутнім з 01 січня 2015 року.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування Краснолиманської міської ради Донецької області, та органу ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі в строк 10 днів з дня отримання копії рішення апеляційної скарги в Апеляційний суд Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд.

Головуючий: суддя _________________В.М. Бутенко

Народні засідателі: __________________М.І. Дегтярьов

_________________ ОСОБА_6