Справа № 265/2092/16-ц
Провадження № 2-о/265/173/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Азаровій А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа: Четверта державна нотаріальна контора міста Маріуполя, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності їй документів, посилаючись на те, що вона народилась 8 жовтня 1959 року та є власником 1/5 частини квартири АДРЕСА_1, власниками якої також були ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Після смерті бабусі заявника, ОСОБА_2, спадщину прийняла її мати, ОСОБА_6 та вона, про що державним нотаріусом 4-ї Маріупольської державної нотаріальної контори було видано свідоцтва про право на спадщину за законом від 4 липня 2000 року. Однак в свідоцтві про право на спадщину за законом на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 помилково було вказано прізвище «Кірякова» замість «Кирякова». В угоді укладеній між заявником та ОСОБА_7, посвідченою 4 липня 2000 року державним нотаріусом, ОСОБА_8, також помилково вказано прізвище «Кірякова» замість «Кир'якова». Належність заявнику зазначених документів підтверджується паспортом заявника (ВЕ № 118022), виданим 18 травня 2001 року Орджонікідзевським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецький області, її свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб. У теперішній час вона бажає привести всі правовстановлюючі документи на квартиру в належний стан, однак у звязку з виявленою помилкою в написанні прізвища, не може це зробити в позасудовий спосіб. На підставі переліченого просила суд встановити факт належності ОСОБА_9: свідоцтва про право на спадщину за законом від 4 липня 2000 року на 1/5 частину АДРЕСА_2; а також угоди, укладеної між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 від 4 липня 2000 року.

У судове засідання заявник не зявилась, надавши суду заяву з проханням вирішити справу у її відсутність.

Представник 4-ї державної нотаріальної контори міста Маріуполя у судове засідання не зявився, надавши суду заяву з проханням вирішити вказану справу без участі представників зацікавленої особи.

Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що заява ОСОБА_9 підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із паспортом серія ВЕ № 118022, виданому 18 травня 2001 року Орджонікідзевським РВ Маріупольського МУ ГУ МВС України в Донецькій області заявниці, вбачається, що ОСОБА_1 народилась 8 жовтня 1959 року та зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 14-17).

Натомість відповідно до копії довідки від 19 травня 1999 року про присвоєння ідентифікаційного номеру заявнику вбачається, що № НОМЕР_1 ДПА в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя був наданий ОСОБА_10 (а. с. 14).

За свідоцтвом про народження, виданим 8 квітня 2000 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Маріуполя, актовий запис № 1163 від 30 жовтня 1959 року, вбачається, що ОСОБА_11 народилась 8 жовтня 1959 року, батьками якої вказані ОСОБА_12 та ОСОБА_6 (а. с. 19).

На підставі свідоцтва про укладення шлюбу від 18 липня 1981 року, виданого Палацом одруження міста Жданова Донецької області, актовий запис № 2320 від 18 липня 1981 року, вбачається, що ОСОБА_4 одружився із ОСОБА_11 18 липня 1981 року, внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище «Кирякова» (а. с. 18).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 9 червня 1985 року, виданого Палацом одруження міста Жданова Донецької області, актовий запис № 1813 від 9 червня 1985 року, вбачається, що ОСОБА_4 одружився із ОСОБА_1 9 червня 1985 року, внаслідок чого прізвище дружини було залишено «Кирякова» (а. с. 18).

Суд також зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16 травня 1994 року, виданого на підставі розпорядження № 20377 від 16 травня 1994 року, зареєстрованого 26 квітня 2000 року в Маріупольському БТІ, реєстр № 37806, вбачається, що власниками АДРЕСА_3 на праві спільної сумісної власності були ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5. В той же час згідно запису, що мається у вказаному свідоцтві про право власності на житло вбачається, що 4 липня 2000 року внесено державним нотаріусом відомості, що 1/5 частка АДРЕСА_3 належить ОСОБА_7 та ОСОБА_10 після смерті ОСОБА_2 (а. с. 4-5).

Відповідно до Угоди від 4 липня 2000 року, укладеної між ОСОБА_7 та ОСОБА_10, про розподіл вбачається, що ОСОБА_7 перейшло на праві власності 1/2 частка АДРЕСА_4, а ОСОБА_10 відповідно 1/5 частка АДРЕСА_5, яка була посвідчена нотаріально 4 липня 2000 року, реєстр № 1-1338 (а. с. 6-7).

Таким чином суд на підставі зібраних по справі доказів у їх сукупності встановив, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_10, яка вказана у свідоцтва про право власності на житло від 16 травня 1994 року та в угоді про розподіл часток від 4 липня 2000 року, є однією та тією ж самою особою.

Внаслідок наведеного суд дійшов висновку про належність заявнику свідоцтва про право власності на житло від 16 травня 1994 року, виданого на підставі розпорядження № 20377, зареєстрованого в Маріупольському БТІ, реєстр № 37806, із відміткою нотаріусу за реєстром № 1-1336, а також угоди про розподіл часток від 4 липня 2000 року, посвідченої нотаріально, реєстр № 1-1338.

На підставі переліченого суд вважає, що наявні та достатні докази по справі вказують на факт належності заявниці вказаних у заяві документів, що в свою чергу необхідно їй для оформлення правовстановлюючих документів на належне їй нерухоме майно, тому заява ОСОБА_9 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 60, 213-215, 256, 259 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа: Четверта державна нотаріальна контора міста Маріуполя, - задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що свідоцтво про право власності на житло від 16 травня 1994 року, виданого на підставі розпорядження № 20377, зареєстрованого 26 квітня 2000 року в Маріупольському БТІ, реєстр № 37806, із нотаріальним записом від 4 липня 2000 року, реєстр 1-1336, щодо свідоцтва про право на спадщину на 1/5 частку АДРЕСА_5, виданого ОСОБА_7 та ОСОБА_10, - належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити юридичний факт того, що угода про розподіл від 4 липня 2000 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_10, посвідчена нотаріально 4 липня 2000 року, реєстр № 1-1338, щодо 1/5 частки АДРЕСА_5, - належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя