справа № 2-6/11
провадження № 2/691/30/16
УХВАЛА

20 квітня 2016 року Городищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді Черненка В.О.

при секретарі Сидоренко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, як правонаступника ОСОБА_2, до Дацьківської сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, про визнання недійсними рішень Дацьківської сільської ради, відновлення меж і відшкодування шкоди, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_4, ОСОБА_3 до Дацьківської сільської ради, ОСОБА_1, як правонаступника ОСОБА_2, про повернення земельних ділянок та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дацьківської сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, про визнання недійсними рішень Дацьківської сільської ради, відновлення меж і відшкодування шкоди. В свою чергу, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися до суду з зустрічною позовною заявою до Дацьківської сільської ради та ОСОБА_1, як правонаступника ОСОБА_2, про повернення земельних ділянок та стягнення моральної шкоди.

У судовому засіданні 20.04.2016 року суддя Черненко В.О. заявив самовідвід, посилаючись на те, що в своїх заявах та письмових зверненнях до суду, відповідачі за первісним позовом та позивачі за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 і ОСОБА_3 та, в судових засіданнях їх представник, який також бере в справі участь в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, за первісним позовом, ОСОБА_5, неодноразово зазначали про упередженість та необєктивність при розгляді даної справи головуючого в справі судді Черненка В.О. В перерві між судовими засіданнями, до суду, за вх. № ЕП 226/16-Вх від 18.03.2016 року, вх. № ЕП 227/16-Вх. від 21.03.2016 року, вх. № ЕП 228/16-Вх від 21.03.2016 року, вх. № 1476/16-Вх. від 22.03.2016 року, вх. № 1830/16-Вх. від 12.04.2016 року, від ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 надійшло клопотання про долучення позиції позивачів щодо перебігу судового розгляду справи до матеріалів процесу, згідно якого, головуючий в справі суддя Черненко В.О., «…скоріш за все мотивований протилежною стороною...», зумисно та упереджено ставиться до них, як учасників процесу.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, які, при вирішенні заяви про самовідвід, поклалися на розсуд суду, вважає наступне.

Згідно п. 4 ч.1 ст.20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦПК України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підстави відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, під час її розгляду суддею Черненком В.О., до суду від відповідачів за первісним позовом, які є позивачами за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 і ОСОБА_3, а також їхнього представника ОСОБА_5, який є третьою особою на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, за первісним позовом, неодноразово надходили різного роду листи, заяви та клопотання, в яких вони зазначали про упередженість до них з боку головуючого судді, мотивуючи це винесенням останнім незаконних рішень та сприяння іншій стороні у розгляді даної справи.

Зокрема, з листами, заявами та клопотаннями ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 почали звертатись з кінця січня 2016 року, коли їм стало відомо про постановлення ухвали суду про забезпечення позову. Так, для, як ними було зазначено «підготовки скарги в відповідні органи на упереджені дії судді Черненка В.О., відносно нас, як сторони процесу», ними було витребувано всі відео- та аудіо- записи судового засідання, які були відповідним чином виготовлені спеціалістом з інформаційних технологій та відповідали оригіналам, які знаходяться у справі. При цьому, дані особи зазначили, що диски не якісні і в цьому вони також вбачають упередженість судді до них.

Також, будь-які процесуальні рішення суду, винесені не на їх користь, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вважають не законними та зазначають про «упереджену до них «логіку», якою користується суд».

На думку, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, суд «не має бажання і волі приймати у справі правосудні рішення», «нехтує основами справедливого судочинства та змагальності сторін».

Суд не вважає за необхідне наводити весь перелік підстав, на які посилаються ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, як на такі, що свідчать, на їхню думку, про необєктивність та неупередженість судді до них, як сторони по справі.

Право сторін на справедливий суд закріплено в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб'єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Так, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об'єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід судді, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Суд не вбачає ніяких перешкод в застосуванні вищезазначеної практики Європейського суду при вирішенні заяви про самовідвід судді.

Враховуючи те, що у відповідачів за первісним позовом, які є позивачами за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а також їхнього представника ОСОБА_5, який є третьою особою на стороні відповідача, склалась думка про можливість упередженості та необ'єктивності судді, а також його заінтересованості у результаті розгляду даної справи, з огляду на можливий, на їх думку, вплив іншої сторони на суддю, хоча і не підтверджено це обєктивними фактами, однак може у подальшому ускладнити розгляд справи та викликати сумнів в об'єктивності прийнятого рішення, тому з метою попередження тиску на суд при розгляді даної справи шляхом подання скарг, вважаю за необхідне самовідвід задоволити, що не суперечить приписам п. 4 ч.1 ст.20 та ч. 3 ст. 23 ЦПК України, і передати справу на розгляд іншому судді Городищенського районного суду, з врахуванням положень ст. 11-1 ЦПК України.

Керуючись ст. 20, 23, 24, 25 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

заяву про самовідвід судді задоволити. Цивільну справу за позовом ОСОБА_1, як правонаступника ОСОБА_2, до Дацьківської сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, про визнання недійсними рішень Дацьківської сільської ради, відновлення меж і відшкодування шкоди, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_4, ОСОБА_3 до Дацьківської сільської ради, ОСОБА_1, як правонаступника ОСОБА_2, про повернення земельних ділянок та стягнення моральної шкоди, передати на розгляд іншому судді цього ж суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6