Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1487/16 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Бєлки В.Ю.

Суддів Онищенка Е.А.

Бондаря М.С.

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, про стягнення суми, який неодноразово уточнювала.

В обґрунтування позову зазначала, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.11.2012 року з неї на користь ОСОБА_4 було стягнуто судові витрати в сумі 549 грн.20 коп.

В ході виконання судового рішення в частині стягнення з неї судових витрат, з неї додатково було стягнуто 54 грн.92 коп. за виконавчі дії та 30 грн. виконавчого збору, а всього -634 грн. 12 коп.

Зазначала, що на час розгляду справи вона була інвалідом 2 групи, тому стягнення було здійснено незаконно, вона понесла матеріальні збитки, а отже, зазначена сума підлягає поверненню шляхом стягнення з ОСОБА_4

Враховуючи вищевикладене просила суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь суму в розмірі 634 грн. 12 коп., понесену нею за виконавчим листом від 14.03.2013 року з примусового виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.11.20.2012 року.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 20.11.2012 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 були стягнуті судові витрати в розмірі 549 грн. 20 коп.

Постановою державного виконавця від 14.05.2013 відкрито виконавче провадження про стягнення ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судових витрат в розмірі 549,20 грн.

Постановою державного виконавця про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 14.06.2013 було стягнуто з ОСОБА_3 витрати проведення виконавчих дій в розмірі 30 грн. та виконавчий збір в розмірі 54,92 грн.

В вищезазначених судових рішеннях неодноразово зазначалось, що неможливість вирішення питання про судові витрати іншим судом або шляхом пред'явлення позову іншій справі.

Так, ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 23.05.2014, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18.08.2014 та ухвалою Вище спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.12.2014 року ОСОБА_3 було відмовлено у прийнятті позову до ОСОБА_4 про скасування рішення суду в частині стягнення судових витрат.

Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства розгляді справ у суді першої інстанції», у тому разі, коли питання про судові витрати було вирішено при ухваленні рішення, суд, що його ухвалив, вирішує це питання відповідно до п. 4 ч.І ст. 220 ЦПК України ухваленням додаткового рішення.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 03.10.2014 року , залишеною змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10.12.2014, ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Оскільки рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 20.11.2012 набрало чинності і є обов'язковим для виконання у відповідності до вимог ст. 14 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про безпідставність позовних вимог.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги на те, що ОСОБА_3 є інвалідом другої групи і з неї незаконно стягнуті судові витрати являються безпідставними, оскільки протиричать вищенаведених судових рішень, які набрали законної сили.

Таким чином доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 січня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: