Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/10/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мурашко С. І.
УХВАЛА

Іменем України

19.04.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді Мурашка С.І.

Суддів - Сукач Т.О., Кривохижі В.І.

за участю секретаря - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, спадкоємцем якого є ОСОБА_4, до ОСОБА_5 про стягнення орендної плати за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2014 року і

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 та просив стягнути на його користь орендну плату: за 2011 рік в сумі 1000 грн.; за 2012 рік в сумі 1000 грн., а також пеню за невиконання умов договору: за 2011 рік 1382 грн.; за 2012 рік 452 грн.

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2014 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 несплачену суму по договору оренди земельної ділянки в сумі: 1000 грн. за 2011 рік, 1000 грн. за 2012 рік, пеню за невиконання умов договору за 2011 рік - 1382 грн., пеню за невиконання умов договору за 2012 рік - 452 грн., а всього 3834 (три тисячі вісімсот тридцять чотири) грн., а також 750 грн. витрат на правову допомогу та в дохід держави 121 грн. 80 коп. судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2016 року залучено до участі у справі правонаступника померлого позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав неповного зясування обставин, що мають значення по справі, порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу з посиланням на викладені в ній обставини, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася надала письмову заяву про розгляд справи без її участі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки № 360 площею 3,47 га на території Лозуватської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності Серія Р2 № 481298 (а.с.12).

15.03.2008 року між ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 укладено договір оренди землі терміном на 5 років.

Відповідно до п. 9 договору орендар зобов'язався сплачувати орендодавцеві орендну плату у грошовій формі у розмірі 1000 грн. на рік, до 31 грудня відповідного поточного року оренди.

Відповідно до п.12 договору у разі невнесення орендної плати у вказані строки справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожний день прострочення (а.с.7-11).

ОСОБА_3 передав земельну ділянку в оренду ОСОБА_5 15.03.2008 року, що підтверджується копією акту прийому-передачі земельної ділянки (а.с.13).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_5 не сплачував орендну плату за 2011 2012 роки, а тому повинен сплатити на користь орендодавця ОСОБА_3 2000 грн. орендної плати, а також пеню за прострочення сплати орендної плати за вказаний період в розмірі 1834 грн., виходячи з розрахунку станом на 14.08.2013 року:

- за період з 01.01.2012 року по 14.08.2013 року 691 день; 1000 грн. х 0,2%х 691 день = 1382 грн.;

- за період з 01.01.2013 року по 14.08.2013 року 226 днів; 1000 грн. х 0,2%х 226 днів = 452 грн.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду відповідає обставинам справи і нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач, як орендодавець, допустив порушення умов договору, зокрема: позивач обманним шляхом передав в оренду самовільно зайняту ним земельну ділянку; орендодавець порушив п.41 Договору, не надав орендарю акт встановлення меж земельної ділянки переданої в оренду, орендодавець сам не встановив мажі земельної ділянки та вчиняв в цьому перешкоди орендарю; орендодавець порушив п.18 Договору, не передав орендарю земельну ділянку за актом прийому-передачі; орендодавець чинив перешкоди орендарю виконати п.16 Договору, замовити відповідну технічну документацію; орендодавець порушив спосіб і порядок встановлення меж земельної ділянки в натурі, передбаченого Інструкцією Держкомзему України про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками в натурі (на місцевості).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 10 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК України.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» ( в редакції чинній на час виникнення правовідносин) (далі Закон) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної (ст.24 Закону), орендар земельної ділянки зобовязаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку (ст.25 Закону).

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 був власником земельної ділянки №360, площею 3,47 га, яка розташована на території Лозуватської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю (а.с.12).

15 березня 2008 року між ОСОБА_3 (орендодавець) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 (орендар) укладено договір оренди землі строком на 5 років, який зареєстровано в Ульяновському відділенні №22 Кіровоградської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, про що у Розділі 4 «Записи державної реєстрації договорів оренди землі» Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі по Лозуватській сільській раді вчинено запис від 19 березня 2008 року №02 (а.с.1-9).

Невідємними частинами договору оренди землі є складені ОСОБА_3 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 акт прийому-передачі земельної ділянки від 15 березня 2008 року (а.с.13) та акт визначення меж земельної ділянки в натурі на місцевості від 15 березня 2008 року (а.с.13 зв.)

Відповідно до п. 9 договору орендар зобов'язався сплачувати орендодавцеві орендну плату у грошовій формі у розмірі 1000 грн. на рік, до 31 грудня відповідного поточного року оренди.

У п.12 договору сторони обумовили, що у разі невнесення орендної плати у вказані строки справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожний день прострочення.

До суду першої інстанції відповідачем надано копію «розписки-акту звірки оплати» підписаної сторонами, згідно якої ОСОБА_5 сплачував позивачу орендну плату за 2008-2010 роки.

Належних та допустимих доказів про сплату орендної плати, за 2011-2012 року, за договором оренди землі від 15.03.2008 року ОСОБА_5 суду не надав, договір оренди між сторонами не розірвано, не припинено та не визнано недійсним, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 14.07.2014 року здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною собою-підприємцем, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача, як фізичної особи, на користь позивача заборгованості по орендній платі за 2011-2012 року, та пені відповідно до п.12 договору.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді Т.О.Сукач

ОСОБА_6