Справа № 463/3134/15-ц
Провадження № 2/463/223/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С.І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Соцком Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач ПАТ «КБ «Соцком Банк»» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договірним зобовязанням на суму 144 262,07 грн.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 25.06.2008р. року між сторонами укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 17 000 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку на умовах поворотності та платності за користування кредитними коштами. Відповідач в порушення умов договору обовязку щодо повернення коштів не виконує, внаслідок чого станом на 01.04.2015р. загальний розмір заборгованості становить 144 262,07 грн., з яких 17 000 грн. заборгованість за картковим рахунком, 34 066,62 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам, 93 195,45 грн. пеня. Дану суму боргу просить стягнути в судовому порядку.

У судове засідання повноважний представник позивача не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В прохальній частині позову справу просить слухати у його відсутності.

Представник відповідача згідно договору про надання правової допомоги від 01.02.2016р. адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні проти обґрунтованості позовних вимог заперечив, оскільки відповідач неодноразово здійснював спроби повертати кредитні кошти, однак відділення банку позивача з 2006р. закриті. Інші банківські установи кошти відмовляються приймати. Також, звертає увагу на предявлення позову по спливу загального строку позовної давності. Тому, в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Розглянувши позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, наявні у ній докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В судовому засіданні встановлено, що 25.06.2008р. між сторонами укладено договір № 103/02-0004586, за умовами якого банк відкриває клієнту картковий рахунок та видає клієнту банківську платіжну картку на підставі поданих клієнтом документів відповідно до вимог діючого законодавства, нормативно правових актів НБУ та даного договору і здійснює обслуговування карткового рахунку у порядку та на умовах, передбачених цим договором (а.с.5-10). Одночасно, 25.06.2008р. між сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору, згідно з якою, загальний ліміт овердрафту по картрахунку становить 17 000 грн., плата за користування санкціонованим овердрафтом становить 36 % річних. Термін дії ліміту овердрафту дорівнює терміну дії банківської платіжної картки.

Відповідно до умов укладеного договору, позивач видав відповідачу обумовлену суму кредитних коштів у виді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, чого представник відповідача не оспорює.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Як вбачається зі змісту додаткової угоди до кредитного договору, відповідач зобовязався здійснити повне погашення заборгованості за овердрафтом до терміну, вказаному в п. 14.1.7 цієї угоди та забезпечувати надходження на картрахунок коштів в розмірі, достатньому для погашення відсотків за користування лімітом овердрафту в строки, визначені в п. 14.1.6 цієї угоди щомісячно, у передостанній робочий день звітного місяця.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не виконує зобовязання по кредитному договору відповідно до графіку погашення кредиту.

Згідно розрахунку заборгованості, який прийнятий судом як такий, що зроблений фахово у відповідності до умов договору та тарифного пакету (а.с.19-20), станом на 01.04.2015р. загальний розмір заборгованості становить 144 262,07 грн., з яких 17 000 грн. заборгованість за картковим рахунком, 34 066,62 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам, 93 195,45 грн. пеня.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтовані.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

На основі аналізу вищевказаних правових норм, ВСУ під час розгляду цивільної справи № 6-134цс14 сформулював правову позицію, згідно з якою розяснив, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Як вбачається з копії платіжної картки (а.с.55), оригінал якої досліджено в судовому засіданні і яка була надана відповідачу банком на виконання умов кредитного договору, останнім днем строку її картки є 30.06.2009р., в той час як позов предявлено до суду, згідно поштового штемпеля на конверті (а.с.21) 01.07.2015р., тобто по спливу встановленого законом трьохрічного строку позовної давності.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Враховуючи, що заява про застосування наслідків спливу строку позовної давності направлялась позивачу 09.03.2016р. (а.с.59), і від останнього не надійшло клопотання про поновлення пропущеного строку, не ставлячи під сумнів обґрунтованість позовних вимог суд в задоволенні позову відмовляє у звязку із спливом загального строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 10,60,88,169,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, 253, 256, 257, 258, 261, 267, 526, 610, 625, 629, 634, 638, 638, 1048-1050,1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

В позові Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Соцком Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договірним зобовязанням відмовити за спливом позовної давності.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки, передбачені ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя : Леньо С.І.