УХВАЛА

Іменем України

01 березня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Шклярука Д.С.,

при секретарі Бєльченко Б.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1, про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2013 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1, у якій просило суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року.

Заочним рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 25 березня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» були задоволені.

16 грудня 2015 року ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 звернулися до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10 лютого 2016 року заяву було задоволено, а заочне рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 25 березня 2014 року скасоване, справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1, про стягнення заборгованості, призначено до розгляду в загальному порядку у судовому засіданні.

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» повідомлялося належним чином про місце та час судового розгляду, але представник в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд сповіщено не було.

Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» також повідомлене належним чином про місце та час судового розгляду, але представник у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не сповістив, заперечень проти позовних вимог надано не було.

ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні надали до суду письмові заперечення проти позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», згідно яких просили визнати недійсним договір поруки, застосувати позовну давність до позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», ухвалити рішення про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача адвоката ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно п. 2 ст. 109 ЦПК України, позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Згідно до ст. 113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, предявляються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України або ГПК України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Пунктом 15 даної Постанови визначено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Пунктом 33 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 передбачено, що суд закриває провадження у справі з підстав, передбачених ст. 205 ЦПК України, перелік якої є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Аналогічний висновок викладений в Постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року по справі № 6-745ц15 та від 08 листопада 2015 року № 6-1737цс15.

З матеріалів справи вбачається, що 27 листопада 2013 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором № MKGWSE00000245 від 14.09.2006 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що провадження у справі в частині позовних вимог до ПАТ «Акцент-Банк» підлягає закриттю, з розясненням позивачу, що розгляд даних вимог віднесено до юрисдикції господарського суду.

Окрім того, підлягає також закриттю провадження у справі і в частині позовних вимог до ОСОБА_1, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 19 травня 2010 року (справа № 2-180/2010р), відповідно до якого суд по спору між тими самими сторонами про стягнення заборгованості за кредитним договором № MKGWSE00000245 від 14.09.2006 року вже ухвалив рішення, яким стягнув з позичальниці суму боргу за вказаним кредитним договором.

Після цього ПАТ КБ «ПриватБанк» повторно звертався до Хустського районного суду Закарпатської області із позовом про стягнення заборгованості за цим самим кредитним договором до позичальниці ОСОБА_1, але ухвалою від 31.01.2013 року (справа № 713/2603/12, пров. 2/309/123/13) провадження у такій справу було закрито з підстав, передбачених п. 2 ст. 205 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України в випадках закриття провадження у справі (окрім випадків відмови від позову і укладення мирової угоди), а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Статтею 85 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з наданим позичальником та її представником розрахунків та письмових доказів, ними були понесені витрати, повязані із переїздом до іншого населеного пункту в загальному розмірі: ОСОБА_1 3849,34 грн., її представником адвокатом ОСОБА_2 2557,78 грн.

Згідно з наданим позичальником та її представником розрахунків та письмових доказів, добові, витрати за найм житла та компенсація за відрив від звичайних занять відповідачки ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2 розраховані в таких розмірах: відповідачки ОСОБА_1: добові 7165,60 грн., витрати за найм житла 980,10 грн.; компенсація за відрив від звичайних занять 1490,14 грн. Представника адвоката ОСОБА_2: добові 4685,30 грн., витрати за найм житла 580,80 грн., компенсація за відрив від звичайних занять 1061,73 грн.

Окрім того, ОСОБА_1 також було сплачено 243,60 грн. судового збору за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення, та 10 грн. комісійних банку за перерахування вказаної суми судового збору.

Згідно із договором про надання правової допомоги та платіжних документів, ОСОБА_1 було здійснено витрати на правову допомогу адвоката ОСОБА_2 у сумі 26000,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 109, 110 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Провадження у справі в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», про стягнення заборгованості закрити з підстави, передбаченої п. 1, ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Роз'яснити позивачу, що розгляд вказаних позовних вимог повинен здійснюватися за правилами господарського судочинства.

Провадження у справі в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості закрити з підстави, передбаченої п. 2, ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) 3849,34 грн. витрат, повязаних із переїздом до іншого населеного пункту, 7165,60 грн. добових, 980,10 грн. витрат за найм житла, 1490,14 грн. компенсації за відрив від звичайних занять, 243,60 грн. судового збору, 10 грн. витрат на послуги банківської установи у звязку зі сплатою судового збору, а всього 13738,78 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 26 000,00 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) 2557,78 грн. витрат, повязаних із переїздом до іншого населеного пункту, 4685,30 грн. добових, 580,80 грн. витрат за найм житла, 1061,73 грн. компенсації за відрив від звичайних занять, а всього 8885,61 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д.С. Шклярук