У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом Зіньківської міської ради Полтавської області до ОСОБА_3, третя особа - відділ Держземагенства у Зіньківському районі Полтавської області, про стягнення суми за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 8 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 16 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року Зіньківська міська рада Полтавської області звернулась до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 17 грудня 2004 року євласником 3/25 частки нежитлових приміщень, що знаходяться по АДРЕСА_1 й складається з: магазину літ. А-1 площею 84,3 кв. м, котельні літ. а-2 площею 14,3 кв. м. З моменту набуття права власності на нерухомість, тобто з 2004 року, до відповідача перейшло право користування земельною ділянкою, однак реєстрація права власності чи права користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою за ОСОБА_3 не здійснювалась, орендна плата не вносилась, тому незаконними діями відповідача порушено інтереси Зіньківської міської ради Полтавської області.

Ураховуючи викладене, Зіньківська міська рада Полтавської області просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошові кошти у розмірі 27 778 грн 16 коп. за фактичне користування земельною ділянкою площею 0,0264 га за адресою: АДРЕСА_1, та судові витрати.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 8 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 16 грудня 2015 року, позов Зіньківської міської ради Полтавської області задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Зіньківської міської ради Полтавської області грошові кошти у розмірі 27 778 грн 16 коп. за фактичне користування земельною ділянкою площею 0,0264 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову Зіньківської міської ради Полтавської області, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що використання ОСОБА_3 земельної ділянки під належним йому на праві власності нерухомим майном без оформлення правовстановлюючих документів, порушено інтереси Зіньківської міської ради Полтавської області та завдано збитків місцевій громаді у вигляді неотриманої орендної плати.

Також апеляційний суд зазначив про те, що ОСОБА_3 при розгляді справи в районному суді не заявляв про застосування позовної давності і не був позбавлений можливості зробити таку заяву, а на стадії апеляційного перегляду така заява не може бути подана, тому суд першої інстанції правомірно задовольнив вимоги у повному обсязі та стягнув плату за землю за весь період фактичного користування нею.

Проте повністю погодитись із таким висновком судів не можна, оскільки суди дійшли його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам судові рішення не відповідають.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 17 грудня 2004 року є власником 3/25 частки нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

21 грудня 2004 року Зіньківська міська рада Полтавської області надала ОСОБА_3 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо виготовлення документів, які посвідчують право користування земельною ділянкою площею 0,058 га для комерційного використання.

На частку ОСОБА_3 у нежитлових приміщеннях по АДРЕСА_1 припадає 0,0264 га земельної ділянки для обслуговування цих приміщень.

Незважаючи на попередження, відповідач технічної документації із землеустрою не виготовив, у встановленому порядку право користування земельною ділянкою не оформив, продовжує безоплатно користуватися землею.

Разом з тим, задовольняючи позов, суди не звернули уваги на таке.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 261 ЦК України, встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом ст. ст. 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Проте апеляційний суд не врахував, що ОСОБА_3 не мав можливості заявити в суді першої інстанції про застосування позовної давності, оскільки не був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Згідно зі ст. 158 ЦПК України розгляд судом справи у судовому засіданні відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Перевіряючи явку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, суд установлює, чи повідомлені ті, хто не з'явився, про час і місце судового засідання з дотриманням вимог закону, чи вручені особам, які беруть участь у справі, судові повістки в строк, визначений ч. 4 ст. 74 ЦПК України.

За змістом ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки - повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка - повідомлення - завчасно.

Разом з тим відомостей про те, що відповідач був належним чином повідомлений судом про розгляд справи 1 липня 2015 року та 15 липня 2015 року в матеріалах справи немає.

На а.с. 64, 66 містяться довідки, згідно з якими судові повістки повернулись до суду і зазначенням причин: за закінченням терміну зберігання, адресат вибув, що не є доказом виконання судом вимог ст. ст. 74 - 76 ЦПК України, тобто вони не є доказом, який підтверджує належну фіксацію повідомлення про дату судового засідання.

Крім того, оголошення в газеті з повідомленням ОСОБА_3 про розгляд справи на 8 вересня 2015 року (а.с. 76) також не є доказом, який підтверджує належну фіксацію повідомлення про дату судового засідання, оскільки положення ч. 9 ст. 74 ЦПК України стосуються лише щодо відповідача, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме. При цьому місце проживання (перебування) відповідача відоме.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У зв'язку із цим, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йомусудової повістки є порушенням ст. 129 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте суди упорушення ст.ст. 212 - 214, 303, 315ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернули,усупереч наведеним вимогам ЦПК України доводи ОСОБА_3 належним чином не перевірили та дійшли передчасного висновку про задоволення позову.

За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи не встановлені, судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, під час розгляду якої суду належить урахувати викладене, дати відповідну правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 8 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 16 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А.Черненко

С.П.Штелик