Справа № 635/6907/15-ц
Провадження № 2/635/472/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 березня 2016 ркоу Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі - Супрун Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що 12 березня 2013 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір №910.20941 за яким остання отримала кредит у розмірі 61342 грн.20 коп. на купівлю транспортного засобу "ЗАЗ TF698K", 2013 року випуску, синього кольору, номер шассі Y6DTF698KD0319978 державний номерний знак АХ 70605 СХ, зі строком повернення до 12 березня 2020 року та зі сплатою відсотків у розмірі річної змінюваної відсоткової ставки, яка визначається відповідно до умов кредитного договору. Відповідач належним чином свої зобов"язання не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 08 червня 2015 року становить 68710 грн.76 копю і яка складається з: основного боргу - 45134 грн.59 коп., простроченого боргу - 3969 грн.18 коп., прострочених відсотків - 8845 грн.78 коп., строкових відсотків - 922 грн.78 коп., нарахованої комісії - 122 грн.68 коп., пені за несвоєчасне виконання зобов"язання - 9715 грн.15 коп. Відповідач належним чином повідомлявся про наявну в нього заборгованість, але заходів до її погашення не прийняв. Тому просив в рахунок погашення кредитних зобов"язань за кредитним договором №910.20941 від 12.03.2013 року звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб "ЗАЗ TF698K", 2013 року випуску, синього кольору, номер шассі Y6DTF698KD0319978 державний номерний знак АХ 70605 СХ шляхом надання позивачеві права продажу зазначеного транспортного засобу будь-якій третій особі покупцю від імені власника, для чого надати позивачеві усі права на відчуження транспортного засобу, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Проти заочного рішення не заперечував. Позовні вимоги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з"явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомила. Тому суд, у відповідності з вимогами ст.224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, постановивши по справі заочне рішення.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст.1 Закону України "Про заставу" та ст.572 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно з ч.1 ст.589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч.1, 2 ст.590 ЦК України).

Відповідно до ст.27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

За змістом ст.23 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом.

Враховуючи наведене, реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст. ст. 25, 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Судом встановлено, що 12 березня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №910.20941 за яким остання отримала кредит у розмірі 61342 грн.20 коп. на купівлю транспортного засобу "ЗАЗ TF698K", 2013 року випуску, синього кольору, номер шассі Y6DTF698KD0319978 державний номерний знак АХ 70605 СХ, зі строком повернення до 12 березня 2020 року та зі сплатою відсотків у розмірі річної змінюваної відсоткової ставки, яка визначається відповідно до умов кредитного договору (а.с.11-14).

Згідно договору застави рухомого майна №910.20941 укладеного 03 квітня 2013 року між ПАТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 і посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим №1023, в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором надала банку в заставу автомобіль "ЗАЗ TF698K", 2013 року випуску, синього кольору, номер шассі Y6DTF698KD0319978 державний номерний знак АХ 70605 СХ, що належить їй на праві власності (а.с.15).

Позивачем 04 квітня 2013 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровані відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження (а.с.18).

З розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого позивачем та перевіреного судом, вбачається, що відповідачем взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором по сплаті кредиту, процентів за користування ним належним чином не виконувалися, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 08 червня 2015 року становить 68710 грн.76 копю і яка складається з: основного боргу - 45134 грн.59 коп., простроченого боргу - 3969 грн.18 коп., прострочених відсотків - 8845 грн.78 коп., строкових відсотків - 922 грн.78 коп., нарахованої комісії - 122 грн.68 коп., пені за несвоєчасне виконання зобов"язання - 9715 грн.15 коп. (а.с.22-24).

Отже, згідно з ч.1 ст.589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набув право звернення стягнення на предмет застави. Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.ст.25, 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

За змістом правових позицій викладених у постанові Верховного Суду України від 3 квітня 2013 року, яка відповідно ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України згідно з ч.1 ст.589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ст.27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Отже, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ "Ідея Банк" про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплаченого в доход держави судового збору в сумі 687 гривень 11 копійок належить стягнути на користь позивача з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.572, 589 ЦК України, ст.ст. , 20, 25-27 ЗУ «Про заставу», ст.ст 9, 12, 23 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", ст.10, 11, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави - задовольнити повністю.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №910.20941 від 12.03.2013 року в сумі 68710 грн.76 коп. звернути стягнення не предмет застави: автомобіль "ЗАЗ TF698K", 2013 року випуску, синього кольору, номер шассі Y6DTF698KD0319978 державний номерний знак АХ 70605 СХ, заставною вартістю 64300 грн., що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ "Ідея Банк" з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ОСОБА_3" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, зокрема - отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати (виготовляти) ключі або їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб /особу власника, які пов"язані з особою власника.

Стягнути зі ОСОБА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ПАТ "Ідея Банк", судовий збір у розмірі 687 (шістсот вісімдесят сім) грн.11 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його постановив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів зі дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено сторонами повністю або частково до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга подається у письмовій формі протягом десяти днів зі дня проголошення рішення.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів зі дня отримання копії рішення.

Суддя Н.Л.Панас