Справа № 368/34/16-ц
Провадження № 2-о/368/7/16
У Х В А Л А

іменем України

"01" березня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Гребеневич А.І.

під час розгляду в судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції, Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

У січня 2016 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що ОСОБА_3, який помер 31 грудня 2010 року є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

В обґрунтування заяви посилався на те, що він, ОСОБА_1 народився 27 травня 1952 року у с. Стайки, Кагарлицького району. Особисто знайомий з багатьма мешканцями села (разом навчались у школі, спілкувались, працювали), відповідно багато односельці знають його та знали його батька.

Встановлення юридичного факту - встановлення батьківства а саме: того, що ОСОБА_3 був його батьком, необхідно йому для захисту честі та гідності його батьків, офіційної можливості йому особисто сприймати та повідомляти походження його повного імя по батькові - Миколайович, отримання свідоцтва про народження із записом про те, що його батьком є ОСОБА_3.

Його батько - ОСОБА_3 та його мати ОСОБА_4 фактично перебували у шлюбних відносинах, але офіційно уклали шлюб у 1969 році.

31 грудня 2010 року його батько ОСОБА_3 помер, а тому відсутня можливість встановлення батьківства іншим шляхом.

Він звертався до відділу реєстрації цивільного стану реєстраційної службі Кагарлицького районного управління юстиції, але отримано відповідь, що в актовому записі про народження № 58 від 24 червня 1952 року, складеного виконавчий комітетом Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Той факт, що померлий ОСОБА_3, був його батьком підтверджується його власними показами, які він надасть у судовому засіданні у якості свідка, а також свідками: ОСОБА_5, що мешкає за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Стайки, вул. Франка 26 та ОСОБА_6, що мешкає за адресою: Київська oбласть, Кагарлицький район, с. Стайки, вул. Щорса, 5, та наступними документами: свідоцтвом про народження ОСОБА_1; свідоцтвом про смерть ОСОБА_3; листом від 05.06.2014 року відділу державної реєстрації цивільного стану; випискою з по господарської книги виконкому Стайківської сільської ради; довідкою; копією його паспорта; копію паспорта його батька ОСОБА_3.

В судовому засіданні заявник заяву підтримав.

Представник заінтересованої особи в особі Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність.

Представник заінтересованої особи в особі Стайківської сільської ради Кагарлицького району в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій заяву визнає в повному обсязі та просить справу слухати без участі представника сільської ради.

Залучена до справи в якості заінтересованої особи ОСОБА_2 просить залишити заяву без розгляду, так як там вбачається спір про право.

Заслухавши пояснення заявника, свідків та заінтересовану особу - ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 234 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 статті 256 ЦПК України встановлений перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився 27 травня 1962 року в селі Стайки Кагарлицького району Київської області, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про його народження, виданого повторно (а.с 8). Із даного свідоцтва вбачається, що в графі «мати»- зазначена ОСОБА_7, в графі «батько» - відомості відсутні.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3, тому він як і його сестра мають право на спадщину.

Частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 7 вказаної постанови Пленуму роз'яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

З аналізу наведених норм закону та роз'яснень вище вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, слідує, що справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку, окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Заявник неодноразово звертався до суду із вказаною заявою, про що заінтересованою особою - ОСОБА_2 було надано декілька судових рішень, а саме: ухвала Апеляційного суду Київської області від 07 червня 2012 року, рішення Апеляційного суду Київської області від 13.02.2014 року, ухвала Кагарлицького районного суду Київської області від 18.07.2014 року та ухвала Апеляційного суду Київської області від 27 жовтня 2014 року, з яких вбачається, що заявником неодноразово вирішувалося в суді питання щодо встановлення фактів.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

На підставі ст. 3 ЦПК України спір про право може виникнути в разі порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи,- залишає заяву без розгляду.

За таких обставин суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, підлягає залишенню без розгляду внаслідок існування спору про право між заявником та ОСОБА_2

При цьому суд розяснює, що зацікавлені особи для вирішення спору мають право предявити позов до суду на загальних підставах.

На підставі ЦК, ст. 209, 210, 256 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції, Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.І. Шевченко