14 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ЗавгородньоїІ.М., Ситнік О.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів в порядку реституції,
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 08 грудня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
У січні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення коштів в порядку реституції.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що 29 грудня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка діяла як довірений представник від імені та в інтересах ОСОБА_6, укладено договір купівлі-продажу житлового будинку. Згідно вказаного договору ОСОБА_4 придбала, а ОСОБА_5 продала житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за кошти в розмірі 733 189 грн. Договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коптиловим С.Д. за реєстровим № 3501. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 29 березня 2012 року вказаний договір купівлі-продажу визнано недійсним. Зазначала, що відповідач користується житловим будинком та надвірними будівлями, але отримані, до підписання договору купівлі-продажу кошти в розмірі 733 189 грн позивачу не повернуто. Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просила стягнути з ОСОБА_5 в порядку реституції грошові кошти в розмірі 733 189 грн.
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від

16 січня 2015 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в порядку реституції грошові кошти в розмірі 733 189 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08 грудня

2015 року рішення Харківського районного суду Харківської області від

16 січня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що

ОСОБА_5 не було надано доказів про неотримання нею грошових коштів від ОСОБА_4

Частиною 1 ст. 179 ЦПК України встановлено, що предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судами встановлено, що 29 грудня 2009 року ОСОБА_5, яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_9, за нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Клопотовим С.Д. (реєстровий № 3501) договором купівлі-продажу продала ОСОБА_4 за грошові кошти в розмірі 733 189 грн житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 29 березня

2012 року вказаний договір визнано недійсним з тих підстав, що на час його укладання повноваження ОСОБА_5, як представника ОСОБА_9, припинились у звʼязку зі смертю останнього, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Ураховуючи викладене, суди попередніх інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України), встановили фактичні обставини справи, вірно визначились з характером спірних правовідносин, а тому дійшли правильного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки ОСОБА_5 не надано жодного доказу про неотримання нею грошових коштів від ОСОБА_4 в розмірі 733 189 грн, які згідно п. 3 договору покупець сплатив продавцю (в особі представника) до підписання договору.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 08 грудня 2015 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 08 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів в порядку реституції залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня О.М. Ситнік