справа № 361/293/16-ц
провадження № 2/361/919/16
11 березня 2016 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді Дутчака І.М.,
при секретарі Павловій О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину,
У січні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому просила позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на сина ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову зазначала, що 26 жовтня 2002 року вона і ОСОБА_4 уклали шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син ОСОБА_5. На той час вони проживали у селі Красна Поляна Великоновосілківського району Донецької області. Деякий час відповідач не працював, зловживав спиртними напоями. У березні 2005 року вони переїхали проживати до міста Бровари Київської області, де знімали частину приватного житлового будинку, проживали разом однією сім'єю. У травні 2005 року ОСОБА_4 поїхав на заробітки до Росії. З того часу останній сином не цікавиться, ніякої участі у його вихованні він не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Місце перебування відповідача їй невідоме. 12 травня 2006 року рішенням суду шлюб між ними розірвано.
17 грудня 2009 року вона уклала шлюб із ОСОБА_7, який піклується про її сина ОСОБА_6, виховує його та матеріально утримує. На даний час її синові виповнилося 10 років, своїм батьком він вважає ОСОБА_7, який фактично повністю замінив йому біологічного батька.
17 листопада 2015 року Органом опіки та піклування Броварської міської ради Київської області надано висновок № 1-18/1100 про доцільність позбавлення ОСОБА_8 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки відповідач від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється.
Згідно із ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Оскільки місце перебування та роботи ОСОБА_4 їй невідоме, вважає необхідним стягувати з нього на її користь аліменти на сина ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн., що складає половину прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років.
Позивач ОСОБА_3 у суді позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному, просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим суду місцем його проживання та відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області Сундук Л.І. у суді позовні вимоги ОСОБА_3 і висновок Органу опіки та піклування за № 1-18/1100 від 17 листопада 2015 року про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_4 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтримала.
Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Згідно із свідоцтвом про народження ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що в Книзі народжень Краснополянської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області 17 березня 2005 року зроблено актовий запис за № 4.
Його батьком є відповідач ОСОБА_4, матір'ю - позивач ОСОБА_3, які у період з 26 жовтня 2002 року по 12 травня 2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі.
Зі слів позивача суд встановив, що після народження сина у березні 2005 року усі вони разом переїхали проживати у місто Бровари Київської області, де орендували житло. У травні 2005 року відповідач ОСОБА_4 вибув на роботу до Російської Федерації, з того часу із сім'єю він не проживає та не спілкується.
17 грудня 2009 року ОСОБА_7 і ОСОБА_10 уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 25. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_7.
Із висновку № 1-18/1100 від 17 листопада 2015 року, наданого суду Органом опіки та піклування Броварської міської ради Київської області, вбачається, що відповідно до акту обстеження умов проживання від 04 листопада 2015 року за № 320, складеного спеціалістами Служби у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради, малолітній ОСОБА_5 проживає разом із матір'ю ОСОБА_3 та вітчимом ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1, які піклуються про нього, забезпечують його усім необхідним, приділяють належну увагу навчанню, вихованню та розвитку дитини. Біологічний батько ОСОБА_4 у вихованні свого сина ОСОБА_6 участі не приймає, жодного разу дитячий садочок не відвідував, здоров'ям і навчанням дитини не цікавився, що свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно малолітнього сина ОСОБА_6 та наявність достатніх підстав для позбавлення його батьківських прав.
Також із цього висновку видно, що згідно з протоколом бесіди психолога малолітній ОСОБА_5 своїм батьком називає ОСОБА_7
Враховуючи зазначені вище обставини, Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
За змістом ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Пленум Верховного Суду України в абзаці другому п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач ОСОБА_4 від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, тривалий час ухиляється, суд вважає, що заявлена позивачем вимога про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.
За змістом ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
У ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Місце проживання, роботи та наявність постійного доходу відповідача ОСОБА_4 позивачу ОСОБА_3 на даний час невідомі, у зв'язку з чим вона просить стягувати аліменти на дитину у твердій грошовій сумі.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.
У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років у 2016 році складає: з 1 січня - 1455 грн., з 1 травня - 1531 грн., з 1 грудня - 1637 грн.
Обов'язок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі.
Виходячи з наведеного вище, враховуючи, що відповідач ОСОБА_4 матеріальної допомоги малолітньому синові ОСОБА_6 не надає, постійного заробітку (доходу) не має, суд вважає, що вимога про стягнення з нього на користь позивача ОСОБА_3 аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн., що складає половину від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, теж є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 209, 212 - 215, 224, 226 ЦПК України, суд
Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис про народження № 4, зроблений 17 березня 2005 року Краснополянською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області.
Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 750 (сімсот п'ятдесят) грн., щомісячно, починаючи з 20 січня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дутчак І. М.