АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/1905/16 Головуючий ІІ інстанції - Коровін С.Г.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого - Коровіна С.Г.

Суддів - Коваленко І.П.

Довгаль А.П.

При секретарі - Огарьовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кірія Юлія Олегівна про розірвання договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила розірвати договір довічного утримання, укладений 26 травня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кірія Ю.О., зареєстрований в реєстрі за №715, та скасувати обтяження на нерухоме майно за договором довічного утримання від 26.05.2010 р. №715, а саме на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26.05.2010 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання, згідно умов якого ОСОБА_2 зобов'язувалась повністю довічно утримувати ОСОБА_3, надаючи їй необхідну допомогу. Вартість харчування, одягу та необхідної допомоги сторони встановили в сумі 400 грн. на місяць з індексацією у порядку, встановленому законом. Умови договору ОСОБА_2 не виконує, допомоги не надає, не потреби та стан здоров'я позивачки уваги не звертає, не забезпечує харчуванням, медикаментами і взагалі погано ставить до позивачки, стверджуючи, що частина будинку у будь-якому разі вже її, незважаючи на невиконання відповідачкою зобов'язань за договором. Оскільки відповідачка не виконує взяті за договором довічного утримання зобов'язання, позивачка за захистом своїх прав змушена звернутися до суду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 просила позов задовольнити та розірвати договір довічного утримання, оскільки відповідачка умови договору не виконує, за нею не піклується, продукти харчування та медикаментами не купує, гроші не дає. Допомога відповідачки включала приготування борщу або каші раз на тиждень та купівлю ліків за гроші, які давала сама позивачка. Представник позивачки ОСОБА_5 в судовому засіданні також підтримав позовні вимоги ОСОБА_3, позов просив задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 позовні вимоги ОСОБА_3 не визнали, в задоволенні позову просили відмовити, посилаючись на те, що ОСОБА_2 виконувала умови договору довічного утримання, піклувалась разом зі своїми батьками за позивачкою, зробили ремонт, купували харчі, ОСОБА_2 та її мати ОСОБА_7 готували для позивачки, прибирали в будинку, прали речі позивачки. Також придбали для ОСОБА_3 телефон, телевізор, одежу, проте, доказів, підтверджуючих ці факти, надати не можуть.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 січня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено. Розірвано Договір довічного утримання, укладений 26 травня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кірія Ю.О., зареєстрований в реєстрі за №715. Скасувано обтяження на нерухоме майно за договором довічного утримання від 26.05.2010 р. №715, а саме на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 січня 2016 року та ухвалити нове про відмову в позові.

В обґрунтування скарги зазначає, що судом не в повному обсязі встановлені всі обставини справи, не дана належна оцінка показам свідків та доказам, що надавалися відповідачем в суді.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки наданим доказам. Не враховано, що, на думку апелянта, відповідачем доведено виконання зобов'язань за оспорюваним договором довічного утримання. Усі умови договору вона виконувала.

Заслухавши доповідача, представника позивача, перевіривши обставини справи колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.05.2010 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кірія Ю.О., зареєстрований в реєстрі за №715.

За договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно (ст.744 ЦК України).

Згідно умов договору відповідачка ОСОБА_2 зобов'язалася повністю довічно утримувати ОСОБА_3, надаючи їй необхідну допомогу. Вартість харчування, одягу та необхідної допомоги сторони встановили в сумі 400 грн. на місяць з індексацією у порядку, встановленому законом (пункти 5, 6 договору).

Відповідно до п.9 договору передбачено, що в разі невиконання ОСОБА_2 взятих на себе за цим договором обов'язків, договір може бути розірваний згідно ст.755 ЦК України.

У відповідності до ч.1 ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або)доглядом довічно.

У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути зірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

У відповідності до вимог ч.3 ст.10, ч.4 ст.60 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач довів обґрунтованість своїх вимог.

Судом першої інстанції допитані свідки, які не дали переконливих доказів, щодо надання особисто відповідачем щомісячної допомоги позивачці на суму не менш ніж 400 грн.. щомісячно. Згідно укладеного договору така допомога повинна була надаватися систематично, а не у вигляді періодичних дій. Посилання ОСОБА_2 на те, що вона приходила до позивачки та приносила їжу не є доказом виконання нею своїх зобов'язань в розумінні укладеного договору, а лише свідчить про періодичну допомогу, що не є виконанням зобов'язань за договором довічного утримання, укладеного між сторонами.

Згідно довідки МСЄК (а.с.7) ОСОБА_3 є інвалідом першої групи за зором. При такому захворюванню вона потребувала значно більшої допомоги ніж періодичне придбання продуктів харчування. Доказів про виконання відповідачкою будь яких інших дії щодо виконання зобов'язань за договором не надано. Не надано відповідачем і доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 забезпечувала позивача продуктами харчування на суму зазначену у договорі.

Суд першої інстанції дав наданим доказам правильну оцінку і обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Колегія погоджується з рішенням суду і відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 січня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -