АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3732/16 Справа № 185/337/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Головін В. О. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді - Осіяна О.М.,

суддів - Глущенко Н.Г., Пищиди М.М.,

за участю секретаря - Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за зобов'язанням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_3 та просив суд стягнути із відповідача 25 000 грн., що є боргом за грошовим зобов'язанням, та судові витрати в розмірі 551,2 грн. В обґрунтування позову він посилався на те, що в травні 2014 року продав відповідачу житловий будинок АДРЕСА_1. Оскільки у відповідача не було повної суми на купівлю будинку, він склав розписку, згідно якої недостатню суму в розмірі 25 000 грн. відповідач зобов'язався виплатити позивачу до 01.01.2016 року, доказом чого є розписка, що власноручно складена відповідачем. Після спливу вказаного в розписці терміну, відповідачем зобов'язання не було виконано, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за зобов'язанням.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що 06.05.2014 року відповідачем було написано розписку (а.с.4), відповідно до якої він зобов'язався виплатити борг в сумі 25 000 грн. позивачу в строк до 01.01.2016 року.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язання вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Як пояснив в судовому засіданні позивач, розписка про зобов'язання відповідача сплатити позивачу борг в сумі 25 000 грн. в строк до 01.01.2016 року була написана відповідачем у зв'язку із тим, що відповідач не повністю розрахувався за придбаний ним житловий будинок. Тобто, це зобов'язання відповідача перед позивачем не виникло із укладеного між сторонами іншого договору.

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 06.05.2014 року (а.с. 18 ), відповідач придбав у позивача житловий будинок АДРЕСА_1. Цей договір був укладений у письмовій формі та нотаріально посвідчений державним нотаріусом Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Дутчак Ю.С.

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від імені позивача, як продавця за цим договором купівлі-продажу, укладала договір ОСОБА_5, яка діяла на підставі довіреності викладеної на спеціальному бланку нотаріальних документів серії НОМЕР_1, посвідченої 23.10.2013 року державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтокою З.В. за реєстровим № 2730. В судовому засіданні позивач також підтвердив, що ОСОБА_5 діяла в його інтересах, а видана ним довіреність була дійсна.

В пункті 6 договору купівлі-продажу зазначено, що продаж будинку був вчинений за узгодженою між сторонами ціною, яка відповідає рівню звичайних цін і складає 146 478 грн., які було сплачено покупцем продавцю по довіреності готівкою при підписанні цього договору, зазначена ціна відповідає волевиявленню продавця по довіреності та покупця, є остаточною і змінам не підлягає. Продавець по довіреності підтверджує свій намір укласти договір на умовах, визначених в ньому і підписуючи його, погоджується з вищевказаним проведенням розрахунку з оплати вартості будинку.

До вказаних правовідносин суд обґрунтовано застосував положення ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628, ст. 632, ч.1 ст. 638, ст.655, 657 ЦК України, та зазначив, що договір купівлі-продажу житлового будинку від 06.05.2014 року містить всі істотні умови договору, в тому числі ціну, за яку був проданий позивачем відповідачу житловий будинок і те, що відповідач повністю розрахувався із позивачем за придбаний ним житловий будинок. В договорі купівлі-продажу житлового будинку не зазначено зобов'язання відповідача перед позивачем, щодо сплати ним боргу за придбаний будинок в сумі 25 000 грн.

Посилаючись на приписи ч. 2 ст. 59, ст. 60 ЦПК України суд обґрунтовано вважав, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, отже позовні вимоги не задовольнив, а тому судові витрати слід поклав на позивача.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду і задоволення позову доводи апеляційної скарги про те, що відповідач повинен виконати взяте на себе зобов'язання щодо сплати зазначеної суми боргу, яку він не оплатив при укладенні договору купівлі - продажу домоволодіння.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору, а частина 1 цієї статті визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.Частина 1 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Договір купівлі-продажу житлового будинку від 06.05.2014 року містить всі істотні умови договору, в тому числі ціну, за яку був проданий позивачем відповідачу житловий будинок і те, що відповідач повністю розрахувався із позивачем за придбаний ним житловий будинок. В договорі купівлі-продажу житлового будинку не зазначено зобов'язання відповідача перед позивачем, щодо сплати ним боргу за придбаний будинок в сумі 25 000 грн.

В пункті 6 договору купівлі-продажу зазначено, що продаж будинку був вчинений за узгодженою між сторонами ціною, яка відповідає рівню звичайних цін і складає 146 478 грн., які було сплачено покупцем продавцю по довіреності готівкою при підписанні цього договору, зазначена ціна відповідає волевиявленню продавця по довіреності та покупця, є остаточною і змінам не підлягає. Продавець по довіреності підтверджує свій намір укласти договір на умовах, визначених в ньому і підписуючи його, погоджується з вищевказаним проведенням розрахунку з оплати вартості будинку.

Тому безпідставним є посилання позивача на загальні положення про зобов'язання, передбачені ст.525,526,530 ЦК України, оскільки істотні умови угоди між сторонами зазначені у нотаріально посвідченому договорі купівлі-продажу, яким сторони визначили ціну угоди та не передбачали ніяких додаткових обов'язків для покупця будинку, в тому числі щодо сплати грошових коштів.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, а із матеріалів справи вбачається, що передбачені ст. 309 ЦПК України підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні, і оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалене із додержанням норм процесуального права та у відповідності із нормами матеріального права.

Керуючись ст. 303,307,308,315 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: