АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 677/2265/15-ц
Провадження № 22-ц/792/601/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Юзюка О.М.,

суддів: Ярмолюка О.І., Власенка О.В.,

при секретарі: Шевчук Ю.Г.,

з участю: сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу №22-ц/792/601/16 за апеляційною скаргою Красилівського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 1 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Красилівського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства про визнання наказів незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувшись до суду з означеним позовом посилавсь на те, що 04.03.2013 року він був прийнятий на роботу газоелектрозварювальником АВГ водопровідної мережі V „Г" розряду в Красилівське підприємство водопровідно-каналізаційного господарства. 01.10.2013 року змінено назву професії на електрогазозварник V „Г" розряду згідно картки умов праці. 15.10.2015 року між ним та начальником підприємства ОСОБА_2 і майстром ОСОБА_3 виник конфлікт через те, що він відмовивсь виконувати їх усні накази щодо проведення робіт із демонтажу рекламного щита на перехресті вулиць М.Грушевського та Островського в м. Красилові із передвиборчою агітацією шляхом зрізання його опор з допомогою зварювального апарата. Свою відмову пояснював тим, що виконання зазначеної роботи не відноситься до його трудових обов'язків та вона не пов'язана з діяльністю Красилівського ПВКГ. Коли його в складі аварійної бригади підприємства привезли до рекламного щита, на місце події прибув його власник кандидат у мери м. Красилова ОСОБА_5, який пред'явив документи на

______________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Краснюк В.І. Категорія № 53, 54, 55

Доповідач - Юзюк О.М.

підтвердження його права на рекламний щит та заперечив проти виконання будь-яких робіт із його демонтажу, вказав на незаконність таких дій і у разі їх виконання пригрозив стягненням збитків із винних осіб. На місце цієї події були викликані працівники міліції. 16.10.2015 року під час перебування його на роботі начальник підприємства ОСОБА_2 вимагав від нього написати заяву про звільнення за власним бажанням, у разі його відмови пригрожував самостійно звільнити його. Не маючи наміру звільнятись з роботи, яка була єдиним джерелом його доходу, він таку заяву не написав. 19.10.2015 року на восьму годину він прибув на роботу, однак начальник його до роботи не допустив, прилюдно вимагав від нього покинути територію підприємства та забрати особисті речі, вказував, що він звільнений. При цьому, він повідомив майстра підприємства ОСОБА_3 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла близька для нього людина і 19.10.2015 року відбуватиметься її поховання. Відпросившись у майстра на похорони, він 19.10.2015 року не був на роботі в першій половині дня. Через поховання у нього різко підвищився артеріальний тиск, у зв'язку з чим, після закінчення похорон, він за станом здоров'я не міг повернутись на роботу та виконувати трудові обов'язки. 20.10.2015 року він знову прибув на роботу але до роботи не допустили під приводом звільнення. При цьому наказ про звільнення та трудової книжки йому не надали, розрахунок не провели, лише повідомили, що трудова книжка буде направлена йому поштою. 22.10.2015 року він отримав поштою трудову книжку та виявив запис у ній про його звільнення з роботи з 20.10.2015 року за п. 4 ст. 40 КЗпП України на підставі наказу від 20.10.2015 року №32 у зв'язку з прогулом без поважних причин. Просив визнати незаконними та скасувати накази начальника Красилівського ПВКГ від 16.10.2015 року №94 про його переведення з посади електрогазозварника V „Г" розряду на посаду слюсаря аварійно-відновлювальних робіт 5-го розряду та наказ від 20.10.2015 року №32 про його звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з прогулом без поважних причин, поновити його на роботі на Красилівському ПВКГ електрогазозварником V „Г" розряду та стягнути з Красилівського ПВКГ на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 20.10.2015 року по день ухвалення рішення та моральну шкоду в сумі 15000 грн.

Рішенням Красилівського районного суду від 1 лютого 2016 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ начальника Красилівського ПВКГ ОСОБА_2 від 16.10.2015 року №94 про переведення на підставі ст. 33 КЗпП України у зв'язку із виробничою необхідністю усунення аварій на каналізаційній мережі електрогазозварника V „Г" розряду ОСОБА_1 тимчасово слюсарем аварійно-відновлювальних робіт 5-го розряду з 19.10.2015 року терміном на один місяць, з оплатою згідно штатного розпису підприємства. Визнано незаконним та скасовано наказ начальника Красилівського ПВКГ ОСОБА_2 від 20.10.2015 року №32 про звільнення з роботи з 20.10.2015 року за прогул згідно ст. 40 п. 4 КЗпП України ОСОБА_1, електрогазозварника V „Г" розряду водопровідної мережі (слюсаря аварійно-відновлювальних робіт 5-го розряду каналізаційної мережі - наказ про переведення №94 від 16.10.2015 року). Поновлено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Велика Клітна Красилівського району Хмельницької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на посаді електрогазозварника V „Г" розряду водопровідної мережі Красилівського ПВКГ з 1 лютого 2016 року. Стягнуто з Красилівського ПВКГ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.10.2015 року до 01.02.2016 року в сумі 12458,88 грн. з відрахуванням передбачених відповідними законами України податків й інших обов'язкових зборів і платежів та 1000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Красилівського ПВКГ вважало рішення незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, зазначало про порушення судом таємниці нарадчої кімнати. Просило скасувати рішення та відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1)неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2)недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3)невідповідність висновків суду обставинам справи;

4)порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 цього Кодексу рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 і 3 КЗпП України передбачено, що переведення ні іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згоди працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та інших випадках, передбачених законодавством.

У зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Тимчасове переведення працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, допускається лише за його згодою (ч. 1 ст. 33 КЗпП України).

Згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

За змістом ст. 43 даного Кодексу розірвання трудового договору з підстав передбачених, зокрема п. 4 ст. 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. Якщо працівник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Встановлено, що суд першої інстанції у п'ятницю 29.01.2016 року отримав письмові заяви від позивача і відповідача про закінчення розгляду справи в їх відсутності, а 01.02.2016 року у понеділок проголосив лише резолютивну частину рішення.

Цим районний суд, на думку колегії суддів, порушив право сторони на справедливий суд.

Так, відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ст. 196 ЦПК України під час ухвалення судового рішення ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, крім складу суду, який розглядає справу.

Під час перебування в нарадчій кімнаті суддя не має права розглядати інші судові справи.

Судді не мають права розголошувати хід обговорення та ухвалення рішення у нарадчій кімнаті.

Крім того, Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови №14 від 18.12.2009 року „Про судове рішення у цивільній справі" роз'яснив, що вихід до нарадчої кімнати у п'ятницю та проголошення рішення в понеділок є порушенням її таємниці.

За викладених обставин оскаржуване рішення необхідно скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 безпідставно був переведений слюсарем аварійно-відновлювальних робіт, оскільки відповідачем не надано доказів наявності виробничої необхідності у такому переведенні.

Крім того, як видно з п. 6.1 посадової інструкції слюсаря аварійно-відновлювальних робіт каналізаційної мережі V розряду ОСОБА_1 не відповідав кваліфікаційним вимогам згідно яких слюсар АРР V розряду повинен мати відповідну профтехосвіту і стаж роботи за професією V розряду не менше одного року (а. с. 96).

Також відповідач не надав суду доказів, що позивачу, як інваліду ІІІ групи, робота слюсаря коналізаційної мережі не протипоказана.

Колегія суддів вважає також, що не було достатніх підстав для звільнення ОСОБА_1 з роботи по п. 4 ст. 40 КЗпП України, оскільки встановлені по справі обставини вказують, що прогул без поважних причин він не вчиняв.

Причина по якій позивач не був 19.10.2015 року на роботі і правдивість його показів об'єктивно підтверджена копією свідоцтва про смерть (а. с. 45) ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та копіями документів, що підтверджують близькі людські зв'язки з нею (а. с. 45-49, 74).

В порушення вимог ст. 149 КЗпП, обставини, за яких вчинено проступок адміністрацією з'ясовані не належно, й серед цих матеріалів допущено фальсифікацію, оскільки від підпису акта від 19.10.2015 року про невихід на роботу ОСОБА_1 того ж дня відмовлятись не міг, так як не був в дійсності на роботі.

Не прийняв до уваги суд і покази свідків які є працівниками ПВКГ і залежними від начальника цього підприємства.

Свідок ОСОБА_5 показав, що начальник ПВКГ запланував переведення і звільнення ОСОБА_1 за невиконання ним незаконного наказу зрізати щит передвиборчої агітації ОСОБА_5

Отже, стосовно позивача було вчинено незаконне переведення на іншу роботу і незаконне звільнення.

Середньоденна зарплата ОСОБА_1 складала 173,04 грн. Ним вчинено 72 дні вимушеного прогулу. 173,04 х 72 = 12458.

Оскільки в порядку негайного виконання рішення райсуду позивач отримав 3633 грн., до стягнення належить ще 8825,04 грн.

У відповідності до ст. 2371 КЗпП України у зв'язку з грубим порушенням трудових прав на користь ОСОБА_1 слід стягнути 1000 грн. моральної шкоди.

Решта доводів апеляційної скарги проти задоволення позову, не ґрунтуються на вимогах закону, що регулюють дані правовідносини, не відповідають дійсним обставинам справи, тому відхиляються судом.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Красилівського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства задовольнити частково.

Рішення Красилівського районного суду від 1 лютого 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ начальника Красилівського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства від 16 жовтня 2015 року №94 про переведення на підставі ст. 33 КЗпП України у зв'язку із виробничою необхідністю усунення аварій на каналізаційній мережі електрозварника V „Г" розряду ОСОБА_1 тимчасово слюсарем аварійно-відновлювальних робіт 5-го розряду з 19.10.2015 року терміном на один місяць, з оплатою згідно штатного розпису підприємства.

Визнати незаконним та скасувати наказ начальника Красилівського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства від 20.10.2015 року №32 про звільнення з роботи з 20.10.2015 року за прогул згідно ст. 40 п. 4 КЗпП України ОСОБА_1 та поновити ОСОБА_1, на посаді електрогазозварника V „Г" розряду водопровідної мережі Красилівського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства з 1 лютого 2016 року.

Стягнути з Красилівського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства (31000, Хмельницька область м. Красилів вул. Будівельна, 6, розрахунковий рахунок №2335 у ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" м. Красилова, МФО 315405, код 14153813) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 8825,04 грн. з відрахуванням передбачених відповідними законами України податків й інших обов'язкових зборів і платежів та 1000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Красилівського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства в доход держави 1218 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.М. Юзюк