Справа № 755/6370/16-ц
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"14" квітня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком та повернення дитини, -

В С Т А Н О В И В :

12 квітня 2016 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком та повернення дитини. 13 квітня 2016 року вказану позову заяву було передано в провадження судді Катющенко В.П. в порядку визначеному ст. 11-1, ч.1 ст. 118 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 1 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити, окрім іншого зміст позовних вимог.

Як вбачається із змісту позовних вимог, однією з вимог є встановлення графіку побачення матері - ОСОБА_2, з дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В той же час, позивачем в прохальній частині позову не визначено графіку побачення дитини з матір'ю.

Крім того, позивачем також заявлено вимогу про визначення місця проживання дитині - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м. Києва, разом з ним - батьком ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Статтею 161 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 передбачено, що під час розв'язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов'язків матері та батька щодо дитини. Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

В той же час, позовна заява не містить відомостей про звернення позивача до служби у справах дітей з приводу визначення місця проживання дитини або вмотивованої відмови даних органів у розгляді її звернення. Крім того, позовна заява не містить відомостей щодо обстеження умов проживання дитини, що були проведені компетентними органами, висновку даного органу щодо доцільності визначення місця проживання дитини з позивачем. Також, як вбачається з поданої позовної заяви, позивачем в якості третьої особи визначено ОСОБА_3, при цьому відомостей, яким чином заявлені позовні вимоги можуть вплинути на права та обов'язки останньої, до позовної заяви додано не було.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. п. 1-2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, за подачу позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1378 гривень 00 копійок.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В той же час, матеріали позовної заяви не містять відомостей, що підтверджують сплату позивачем судового збору за кожну із вимог немайнового характеру у відповідності до ставок, визначених Законом України «Про судовий збір», враховуючи що позивачем пред'явлено дві немайнові вимоги. При цьому, до матеріалів позовної заяви було додано копію квитанції про сплату судового збору, що не може слугувати належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає тому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про необхідність залишення позовної заяви без руху та надати строк позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 3, 119, 121, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком та повернення дитини, залишити без руху.

Надати можливість позивачу виправити недоліки в строк не більше ніж три дні з дня отримання позивачем ухвали, про що у вказаний термін надати суду документальні підтвердження.

Попередити, що у випадку не виконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та підлягає поверненню.

Суддя: