АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2289/16 Головуючий 1 інстанції Кузіна Н.П.
Справа № 613/1204/15-ц Доповідач: Коровін С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого-судді Коровіна С.Г.

Суддів - Коваленко І.П.,

ОСОБА_1,

При секретарі - Огарьовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 02 лютого 2016 року по справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року представник Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь кошти в розмірі понесених витрат в сумі 13277,07 грн. та судові витрати по справі в розмірі 2243 грн. 60 коп., що складається: 243,60 грн. сума сплаченого судового збору, та 2000 грн. за правову допомогу.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 30 березня 2010 року з вини відповідача, який керував автомобілем НОМЕР_1 була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, що належав ОСОБА_3

На дату скоєння ДТП водій ОСОБА_2 не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В звязку з цими обставинами, МТСБ України 10 червня 2011 року здійснило виплату відшкодування ОСОБА_3 в розмірі 13069,27 грн. за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу та 207,80 грн. за проведення експертного дослідження.

ОСОБА_2 був проінформований про розмір відшкодування сплачений МТСБУ потерпілому у ДТП ОСОБА_3 У звязку з тим, що МТСБУ виконало покладений на себе законом обовязок по виплаті потерпілій особі страхового відшкодування тому в регресному порядку просить стягнути з ОСОБА_2 понесені витрати у сумі 13277,07 грн. та судові витрати у сумі 2243,60 грн.

Відповідач ОСОБА_2 просив відмовити у повному обсязі в задоволенні позовних вимог МТСБУ, у звязку з пропуском позивачем встановленого законом строку звернення до суду. Відмову мотивував тим, що за регресними зобовязаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобовязання. З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що страхове відшкодування було виплачено 10 червня 2011 року. Відповідач вважає, що позивач пропустив встановлений законом строк, оскільки строк позовної давності закінчується 10 червня 2014 року, а позов надійшов до суду 26 серпня 2015 року. Крім того, зазначив що 06.07.2011 року ним, згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова якою визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 20.06.2011 року, ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_3 7000 грн. про що свідчить розписка, власноручно написана та підписана ОСОБА_3

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 02 лютого 2016 року в задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Моторне (транспортне) страхове бюро України проситьрішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача вважає, що строк на звернення до суду вони пропустили з поважних причин, оскільки не мали відомостей про місце реєстрації відповідача. Крім того вважають свої вимоги про стягнення з відповідача в порядку регресу сум, сплачених ОСОБА_3 обґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, перевіривши обставини справи колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.03.2010 року близько 19-00 год. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_3, рухався по вул. Гв. Широнінців з боку вул. ОСОБА_4 в бік вул. Блюхера. В районі будинку № 61 ОСОБА_2 не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4.

В наслідок ДТП автомобіль НОМЕР_5, який належить ОСОБА_3 на праві власності було пошкоджено. .

Вина ОСОБА_2 у скоєнні даної ДТП підтверджено постановою Московського районного суду м. Харкова від 17 червня 2010 року.

У звязку з настанням страхової події МТСБУкраїни на підставі ст. 39 п. 39.2.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 10 червня 2011 року здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 13277,07 грн., потерпілому ОСОБА_3, що підтверджується платіжним дорученнями № 2391 від 01 червня 2011 року та № 2564 від 10 червня 2011 року.

Розмір завданих матеріальних збитків за пошкоджений транспортний засіб становить 18322,99 грн., відповідно до звіту ТОВ «ЕКСПЕРТ КЛАС» № 11 по встановленню вартості матеріальних збитків від 07 квітня 2010 року.

Листом від 18.05.2011 року МТСБ України зверталося до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки в сумі 13277,07 грн., однак ці кошти відповідач не сплатив.

Крім того, МТСБ України 04.07.2013 року зверталось до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат в порядку регресу. Ухвалою суду від 18.07.2013 року дану позовну заяву було повернуто позивачеві для подання до належного суду, у звязку з тим, що відповідач проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, місцем заподіяння шкоди також не є Фрунзенський район м. Харкова, тому справа не підсудна Фрунзенському районному суду м. Харкова та була повернута позивачеві для подання до належного суду, за вибором позивача.

Відповідач ОСОБА_2 у своїх запереченнях просив відмовити у задоволенні позову у звязку зі ним, що сплинула позовна давність.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року № 6-895цс15, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України, за змістом ст. 257, ч. 2 ст. 264, ч. 4, ч. 5 ст. 267 ЦК України, ч. 1 ст. 118, ч. 1 ст. 122 ЦПК України перебіг позовної давності шляхом предявлення позову може перериватися не в разі будь-якого направлення позову поштою, а здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства, зокрема ст. 109, 119, 120 ЦПК України. Якщо судом у прийнятті позовної заяви відмовлено або її повернуто, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подача позову з недодержанням правил підсудності.

Судом першої інстанції встановлено і проти цього не заперечують сторони, що відшкодування заподіяних в наслідок ДТП збитків ОСОБА_3 відшкодовано позивачем 10 червня 2011 року. Позовна давність на стягнення цієї суми в порядку регресу закінчилася 10 червня 2014 року. Позов до Богодухівського районного суду надійшов 26.08.2015 року. раніше ухвалою Фрунзенського районного суду від 18.07.2013 року позовну заяву до ОСОБА_2 було повернуто МТСБУ в звязку із непідсудністю і для її подання до належного суду. В ухвалі зазначено місце реєстрації та проживання відповідача у Богодухівському районі, с.Мусійки, вул. Харківська, 214 (а.с.108). При таких обставинах позивач мав достатньо часу для звернення з новим позовом до відповідного суду з дотриманням підсудності.

При таких обставинах суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову в звязку з тим, що сплила позовна давність

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Колегія погоджується з рішенням суду і відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України відхилити.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 02 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді