Справа № 184/757/16-ц
Номер провадження 2/184/303/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Томаш В.І., при секретарі Михайловій Т.В., розглянувши у м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Виконком Покровської (Орджонікідзевської) міської ради Дніпропетровської області «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 60 в житловому будинку № 43 по вул. Центральній (Калініна) в м. Покров (Орджонікідзе) Дніпропетровської області в звязку з вибуттям до іншого постійного місця проживання.

Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій підтримує позов у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує ухвалення рішення при заочному розгляді.

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, але надала суду письмову заяву, в якій підтримує позов позивача у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує ухвалення рішення при заочному розгляді.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явилась, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є рідною донькою позивача. ОСОБА_1 з відповідачкою, а також його батьки - пенсіонери ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані в квартирі № 60 в житловому будинку № 43 по вул. Центральна в м. Покров Дніпропетровської області. Вказана квартира ними не приватизована, вона належить до державного житлового фонду, наймачем квартири є матір позивача ОСОБА_4, а вони усі зареєстровані як члени її сімї. Відповідно до ст. 64 ЖК України вони усі мають рівні права на вказану квартиру та несуть рівні обов'язки.

Згідно зі ст. 64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. З 2003 року донька позивача - ОСОБА_2 не проживає в м. Покров за місцем реєстрації свого постійного місця проживання в зв'язку з виїздом до іншого постійного місця проживання, а саме до м. Москва ОСОБА_6 Федерації і не має наміру в подальшому повертатися на постійне місце проживання в Україну. В 1995 році колишня дружина позивача та рідна матір їхньої доньки ОСОБА_2 - ОСОБА_7 виїхала з м. Покров (колишній м. Орджонікідзе) до м. Москва РФ. Їхню доньку ОСОБА_2 та сина ОСОБА_8 вона залишила проживати з ним та його батьками. Однак позивач був засудження вироком суду до позбавлення волі і рішенням виконкому Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області № 12/2 від 17.03.1995 року батько позивача ОСОБА_5 був призначений опікуном над донькою ОСОБА_2, якій на той час було всього 7 років. Колишня дружина позивача ОСОБА_7, перебуваючи в м. Москва, зустріла там іншого чоловіка, з яким у неї фактично склалася інша сім'я і вона почала проживати разом з ним однією сім'єю за місцем його проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3. В 1999 році вона забрала сина та доньку на канікули до себе в м. Москву, де вони проживали разом з колишньою дружиною. Після чого вона ще декілька разів брала дітей на проживання до себе під час канікул в м. Москву. В 2003 році колишня дружина в м. Москві вирішила питання про подальше постійне проживання їхніх дітей разом з нею в м. Москва. І в 2003 році вона забрала обох їхніх дітей на постійне місце проживання в м. Москву. На той час їхній доньці було 15 років, а сину - 16 років. Виконком Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області 12.09.2004 року прийняв рішення № 496 про припинення опіки над неповнолітньою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4. У вказаному рішенні зазначено наступне: «Розглянувши заяву та подані документи ОСОБА_7, яка мешкає по вул. Євецька 18/78 у м. Москва, висновок опікунської ради, виконком міської ради встановив, що неповнолітня ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, знаходиться під опікою дідуся ОСОБА_5. Мати дитини з 1995 року перебуває на заробітках в м. Москва. Батько дитини засуджений. Враховуючи те, що мати дитини має змогу виховувати та утримувати дівчинку, виконком міської ради вирішив припинити опіку над неповнолітньою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5.» З тих пір донька позивача ОСОБА_2 постійно проживає в м. Москва. Зараз їй майже 28 років. За минулий час вона закінчила там школу, отримала освіту, вийшла там заміж і народила там дитину, сина ОСОБА_9. Крім того ОСОБА_2 отримала там і громадянство ОСОБА_6 Федерації. На даний час і вона, і її чоловік, і її син, усі вони є громадянами ОСОБА_6 Федерації. В м. Москва відповідачка утворила сім'ю, там вона має постійне місце проживання, роботу і вона не має ніякого наміру повертатися в Україну. З 2003 року і до сих пір відповідачка жодного разу не приїжджала до свого зареєстрованого постійного місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_6, не відвідувала ні позивача, ні свого дідуся з бабусею. Вона спілкувалася з ними тільки у телефонному режимі. Останній раз таке спілкування мало місце в листопаді 2015 року. ОСОБА_10 батьки позивача попросили її надіслати їм довідку про те, що вона дійсно є громадянкою РФ і дійсно проживає в м. Москва для отримання субсидії на житлово - комунальні послуги. Вона обіцяла їм надіслати таку довідку, але свою обіцянку не виконала, більше не дзвонила і припинила будь - яке спілкування з ними.

Ще раніше батьки позивача неодноразово запрошували її приїхати відвідати їх та знятися з реєстрації в квартирі внаслідок того, що вони не можуть отримати субсидію до тих пір, поки вона зареєстрована в квартирі. Вона обіцяла їм це, але жодного разу так і не приїхала. В зв'язку з вказаними обставинами позивач теж неодноразово просив доньку знятися з реєстрації в їхній квартирі, але вона ніяк не реагує на його прохання. Позивач змушений звернутися до суду з цим позовом з тієї підстави, що відповідач змінила своє постійне місце проживання, не проживає у вказаної квартирі з 2003 року і в подальшому не має наміру в неї повертатися. Усі викладені позивачем обставини підтверджуються доказами, а саме: актом МКП «ЖЕО», рішенням виконкому, а також вказану обставину можуть підтвердити і свідки.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

В п. 11 Постанови №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового кодексу» Пленум Верховного суду роз'яснив, що відповідно до ст. 107 ЖК України, наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Відповідно до ст. 7 вказаного закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: - заяви особи або її законного представника; - судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Позивачу необхідно визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратив право користування житловим приміщенням для зняття її з реєстраційного обліку в квартирі. В зв'язку з чим позивач і змушений звернутися до суду з цим позовом.

Наявність судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, у відповідності до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є підставою для подальшого зняття відповідача з реєстрації в цьому приміщенні.

Таким чином, суд вважає необхідним визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 60 в житловому будинку № 43 по вул. Центральній (Калініна) в м. Покров (Орджонікідзе) Дніпропетровської області в звязку з вибуттям до іншого постійного місця проживання.

Керуючись ст. 107 Житлового Кодексу України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 6, 10, 11, 57, 60, 209 213, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 60 в житловому будинку № 43 по вулиці Центральній (Калініна) в місті Покров (Орджонікідзе) Дніпропетровської області в звязку з вибуттям до іншого постійного місця проживання.

Копію заочного рішення протягом трьох днів направити відповідачу. Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його ухвалення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_10