Єдиний унікальний номер 234/3810/16-ц Номер провадження 22-ц/775/962/2016
Головуючий в 1 інстанції: Ткачова С.М.
Доповідач: Осипчук О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Осипчук О.В.,

суддів: Папоян В.В., Соломахи Л.І.,

за участі секретаря: Чуряєва В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 11 березня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 11 березня 2016 року повернуто позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 11 березня 2016 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення вимог процесуального законодавства.

В обґрунтування доводів скарги позивач посилається на те, що Краматорським міським судом невірно зазначено про непідсудність справи згідно ч.1 ст.109 ЦПК України, оскільки згідно ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або його основної частини. Також згідно п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Наприклад, це позови про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави.

Сторони до апеляційного суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать роздруківка оголошення про призначення розгляду справи з офіційного сайту Апеляційного суду Донецької області (а.с.70-71), довідка про доставку SMS-повідомлення позивачу від 19.04.2016 року (а.с.72), та телефонограма, яка особисто прийнята уповноваженою особою позивача та яка зареєстрована в Журналі телефонограм за номером 1899 ( а.с.73).

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд питання з таких підстав.

Залишаючи заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Як вбачається з позовної заяви, відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 27/0/38/14 від 02.09.2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ», вищевказана справа підсудна Чернігівському районному суду Запорізької області.

Між тим, погодитися з ухвалою суду неможливо, оскільки вона постановлена з порушенням норм процесуального права.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позов подано з приводу нерухомого майна, а саме квартири за №42 у будинку №22, розташованому у кв. Хімік в м. Макіївка Донецької області, яка є предметом спірного іпотечного договору (а.с.23).

Згідно ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або його основної частини.

Згідно п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Наприклад, це позови про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави.

Відповідно до розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року №27/0/38-14 територіальна підсудність справ Кіровського районного суду м. Макіївки, Гірницького районного суду м. Макіївка та Совєтського районного суду м. Макіївки визначена за Краматорським міським судом.

Проте зазначені норми права не були прийняті до уваги судом першої інстанції, що призвело до помилкового висновку про застосування норм статті 109 ЦПК України та повернення позовної заяви.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що у резолютивній частині оскаржуваної ухвали від 11.03.2016 року зазначено про повернення цивільної справи, хоча відповідно до п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України у разі непідсудності справи суду повертається позовна заява.

З огляду на викладене, ухвала про повернення позовної заяви у зв'язку з порушенням правил підсудності є необґрунтованою та постановленою з порушення порядку, встановленого для вирішення цього питання.

Наведені обставини є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали з поверненням питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Прохання позивача направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції є необґрунтованим, оскільки провадження у справі судом не відкривалося.

Щодо вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про стягнення з відповідача та третіх осіб суми судового збору, заявленої в апеляційній скарзі, слід зазначити наступне: згідно п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК. Таким чином, дана вимога не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 304, п.3 ч.1 ст.312, ст.314, ст.315 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити частково.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 11 березня 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: О.В. Осипчук

Судді: В.В. Папоян

Л.І. Соломаха