АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 3649/2016 р. Головуючий у 1 інстанції - Сіромашенко Н.В.
Доповідач - Мараєва Н.Є
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6.04.2016 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційними скаргами

представника Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 р. та на

додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до Голови державного підприємства

«Адміністрація морських портів України», Державного підприємства «Адміністрація

морських портів України», 3-особи: Первинна профспілкова організація державного

підприємства «Адміністрація морських портів України», Міністерство інфраструктури

України

про визнання дій протиправними, визнання наказів незаконними, поновлення на

роботі, визнання недійсним запису в трудовій книжці, стягнення середнього заробітку

за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Голови ДП «Адміністрація морських портів України», ДП «Адміністрація морських портів України», 3-особи: Первинна профспілкова організація ДП «Адміністрація морських портів України», Міністерство інфраструктури України про визнання дій протиправними, визнання наказів незаконними, поновлення на роботі, визнання недійсним запису в трудовій книжці, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, а саме : визнано протиправними дії голови ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_2 щодо підписання наказу від 27.02.2015 р. № 67-к «Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності», згідно якого ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу організації процедур закупівель служби з організації закупівель та здійснення договірної роботи на підставі п.4 ст.40 КЗпП України за порушення трудової дисципліни - відсутність на робочому місці 26.01.2015 р. більше трьох годин без поважних причин;

визнано незаконними накази ДП «Адміністрація морських портів України» від 27.02.2015 р. № 68-к 3-1 «Про припинення трудового договору», від 10.03.2015 р. № 78-к 6-1 «З особового складу».

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника відділу організації процедур закупівель служби з організації закупівель та здійснення договірної роботи ДП «Адміністрація морських портів України» з 10.03.2015 р.;

визнано недійсними записи №20 від 27.02.2015 р. та №21 від 10.03.2015 р. в трудовій книжці ОСОБА_1 про звільнення за п.4 ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин.

Стягнуто з ДП «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 10.03.2015 р. по 24.12.2015 р. в сумі 288 465,35 грн. та 3 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ДП «Адміністрація морських портів України» на користь держави судовий збір в сумі 2 884,65 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.12.2015 р. було виправлено арифметичну помилку в рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 р., а саме : щодо суми середнього заробітку, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1, та зазначено вірно суму - 195 637,40 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 р. у даній справі визнано незаконним наказ ДП «Адміністрація морських портів України» від 27.02.2015 р. № 67-к «Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності», згідно якого ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу організації процедур закупівель служби з організації закупівель та здійснення договірної роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за порушення трудової дисципліни - відсутність на робочому місці 26.01.2015 р. більше трьох годин без поважних причин.

В апеляційних скаргах на рішення від 24.12.2015 р. та на додаткове рішення від 25.12.2015 р. представник ДП «Адміністрація морських портів України» просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24.12.2015 р. та додаткове рішення від 25.12.2015 р., і постановити нові про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на незаконність даних рішень, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, ОСОБА_1 працював на посаді начальника відділу організації процедур закупівель служби з організації закупівель та здійснення договірної роботи ДП «Адміністрація морських портів України».

Наказом голови ДП «Адміністрація морських портів» ОСОБА_2 від 27 лютого 2015 р. №67-к «Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності» його було звільнено з вказаної посади на підставі п.4 ст.40 КЗпП України за порушення трудової дисципліни, у зв'язку з відсутністю на робочому місці 26 січня 2015 р. більше трьох годин без поважних причин.

27 лютого 2015 р. ДП «Адміністрація морських портів» видано наказ №68-к 3-1 «Про припинення трудового договору», в якому зазначено, що його звільнено з посади начальника відділу організації процедур закупівель служби з організації закупівель та здійснення договірної роботи з 27 лютого 2015 р.; причина звільнення : п.4 ст.40 КЗпП України, за прогул без поважних причин, підстава звільнення: наказ №67-к від 27 лютого 2015 р.

З 27 лютого 2015 р. по 6 березня 2015 р. включно ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні.

10 березня 2015 р. ДП «Адміністрація морських портів» видано наказ №78-к 6-1 «З особового складу», яким внесено зміни до наказу про припинення трудового договору №68-к 3-1 від 27 лютого 2015 р. за п.4 ст.40 КЗпП України, за прогул без поважних причин, а саме зазначено, що необхідно вважати позивача звільненим з 10 березня 2015 р. у зв»язку з хворобою.

Постановлюючи рішення, суд виходив з того, що позивача було звільнено за прогул без поважних причин за п.4 ст.40 КЗпП України за відсутності для цього законних підстав, виходячи з наступного.

Згідно ст.40 КЗпП України прогул - це відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого часу без поважних причин.

Згідно ст.201 КЗпП України для професійної підготовки та підвищення кваліфікації працівників власник або уповноважений ним орган організовує індивідуальне, бригадне, курсове та інше виробниче навчання за рахунок підприємства, організації, установи.

Згідно з п.5.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників апарату управління ДП «АМПУ», затверджених зборами трудового колективу 23 вересня 2013 р., на підприємстві встановлено режим роботи за яким : з понеділка по четвер - з 08.30 год. до 17.30 год., п'ятниця - з 8.30 год. по 16.15 год., перерва для відпочинку і харчування - з 13.00 год. до 13.45 год., субота і неділя вихідні дні.

Із рапорту начальника служби з організації закупівель та здійснення договірної роботи адресованого Голові ДП «АМПУ» від 23 січня 2015 р., вбачається, що відповідно до рапортів з обґрунтуванням виробничої потреби та вибору контрагента за спрощеною формою від 24 листопада 2014 р. та від 05 грудня 2014 р., який був погоджений головою ДП «АМПУ», працівники відділу організації процедур закупівель згідно переліку, зокрема, ОСОБА_1 проходить навчання з питань державних закупівель в Державному підприємстві «Зовнішторгвидав України», яке буде тривати з 26 по 30 січня 2015 р. протягом робочого часу. За результатами проходження курсу навчання ОСОБА_1 видано сертифікат.

Крім того, факт того, що ОСОБА_1, як член Комітету з конкурсних торгів ДП «АМПУ», у вищевказаний період, у робочий час, проходив навчання з питань державних закупівель в Державному підприємстві «Зовнішторгвидав України» в м.Києві, що відомо було ДП «АМПУ», встановлено рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 9 червня 2015 р.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або у особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки, обставини щодо причин відсутності позивача на робочому місці 26 січня 2015 р. встановлені вказаним вище рішенням суду, що набрало законної сили, то зазначені обставини не підлягають доказуванню в зазначеній справі, в якій бере участь та ж сама особа - ОСОБА_1, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, судом встановлено, що в період часу з 26 по 30 січня 2015 р. ОСОБА_1 перебував на навчанні, оплата за яке здійснена підприємством, що підтверджується платіжним дорученням № 711 від 12 грудня 2014 р., отже, ОСОБА_1 був відсутній на роботі з поважних причин, тому, в даному разі не мав місце прогул.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.п.1 (крім випадків ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст; 40 і п.п. 2 і 3 ст.41 цього Кодексу, може бути здійснено тільки за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Виходячи з цього, суд правильно вважав, що відповідачем при звільненні було допущено порушення ч.ч. 2, 3 ст. 41 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» №1045-XIV від 15 вересня 1999 р. з внесеними змінами, ч.3 ст. 252 КЗпП України, оскільки ОСОБА_1 на день звільнення входив до складу профспілкового комітету Первинної профспілкової організації ДП «АМПУ», що підтверджується листом за вих. №2 від 23 січня 2015 р. Первинної профспілкової організації ДП «АМПУ», а тому його звільнення допускалося за наявності попередньої згоди виборного органу, членом якого він був на той час, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об'єднання професійних спілок).

Між тим, 3 березня 2015 р. відбулося засідання Профспілкового комітету первинної профспілкової організації ДП «АМПУ», на якому було прийнято рішення про ненадання згоди на звільнення начальника відділу організації процедур закупівель служби з організації закупівель та здійснення договірної роботи ОСОБА_1

Отже, звільнення ОСОБА_1 відбулося без погодження з Профспілковим комітетом первинної профспілкової організації ДП «АМПУ».

Таким чином, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що звільнення ОСОБА_1 на підставі п.4 ст.40 КЗпП України є незаконним, а тому, є незаконними і накази щодо його звільнення, а дії голови державного підприємства «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_2 щодо підписання наказу ДП «Адміністрація морських портів України» від 27 лютого 2015 р. №67-к «Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності» - протиправними.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

З огляду на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивача було звільнено з роботи без дотримання вимог чинного законодавства, тому, його порушене право на працю підлягає захисту, позивач підлягає поновленню на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, а накази щодо його звільнення обґрунтовано визнані незаконними, дії керівника - протиправними.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо часткового задоволення позову.

Що стосується додаткового рішення, то воно також постановлене із дотриманням вимог закону, і оскільки, суд дійшов висновку щодо законності рішення від 24.12.2015 р., то відсутні підстави для скасування додаткового рішення.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційні скаргипредставника Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» - відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 р. та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :