У х в а л а

18 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву приватного підприємства «Агрофірма Митрофанівська» про перегляд Верховним Судом України рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 20 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до приватного підприємства «Агрофірма Митрофанівська» в особі голови Тарасова Олександра Дмитровича про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Кіровоградський районний суд Кіровоградської області рішенням

від 14 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2015 року, позов задовольнив, постановив стягнути з приватного підприємства «Агрофірма Митрофанівська» (далі - ПП «Агрофірма Митрофанівська») на користь ОСОБА_4 23 тис. 264 грн 78 коп. у рахунок відшкодування майнової шкоди та 5 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів судової палати у цивільних в справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 20 січня 2016 року касаційну скаргу ПП «Агрофірма Митрофанівська» відхилила, ухвалені у справі судові рішення залишила без змін.

14 березня 2016 року ПП «Агрофірма Митрофанівська» звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 22, 1166, 1214 Цивільного кодексу України та статей 152, 156, 157 Земельного кодексу України.

На обґрунтування підстави перегляду вказаних судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на постанови Вищого господарського суду України від 26 жовтня 2004 року, 4 липня 2006 року, 23 червня 2010 року, 26 квітня, 5 жовтня 2011 року, 6 березня 2012 року та на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 квітня, 22 травня 2013 року, 11 листопада 2015 року в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних рішеннях, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що відповідач, скосивши на належній позивачці земельній ділянці урожай соняшника, своїми неправомірними діями завдав їй майнової та моральної шкоди; при цьому вартість неодержаної сільськогосподарської продукції обчислено за ринковими цінами, з урахуванням середньої врожайності певної культури в господарстві.

Разом з тим у наданих заявником для порівняння рішеннях судів касаційних інстанцій містяться такі висновки:

- у постановах Вищого господарського суду України від 26 жовтня

2004 року та 26 квітня 2011 року, ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 квітня 2013 року та 11 листопада 2015 року суди касаційної інстанції, залишивши без змін ухвалені у справах судові рішення, зазначили, що позивачі не довели факту самовільного зайняття земельних ділянок та розміру завданих їм збитків;

- у постановах Вищого господарського суду України від 4 липня

2006 року, 23 червня 2010 року, 5 жовтня 2011 року та ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 22 травня 2013 року, ухвалених у спорах про відшкодування збитків, суди касаційної інстанції вказали на те, що позивачі мають право на відшкодування збитків, завданих унаслідок самовільного зайняття земельних ділянок позивачами;

- у постанові Вищого господарського суду України від 6 березня

2012 року суд касаційної інстанції, залишивши без змін постанову суду апеляційної інстанції, керувався тим, що прокурор не довів факту самовільного користування відповідачем належною позивачу земельною ділянкою.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшли протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до приватного підприємства «Агрофірма Митрофанівська» в особі голови Тарасова Олександра Дмитровича про відшкодування майнової та моральної шкоди за заявою приватного підприємства «Агрофірма Митрофанівська» про перегляд Верховним Судом України рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

В.М. Сімоненко