Справа № 462/8098/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - нотаріус Другої Львівської державної нотаріальної контори Шевців Оксана Григорівна - про встановлення факту проживання однією сім'єю більше п'яти років та зміну черговості в спадкуванні за законом, суд,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа - нотаріус Другої Львівської державної нотаріальної контори Шевців О.Г., в якій просить визнати факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 однією сім'єю з 2005 року і по час відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1. та змінити черговість в спадкуванні за законом спадкового майна ОСОБА_4, надати право ОСОБА_1 на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, тобто першої. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1., вона спільно проживала без реєстрації шлюбу в квартирі АДРЕСА_1, вела спільне господарство, тобто перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2005р. Вказала, що у зв'язку з частими хворобами померлого ОСОБА_4, на неї покладалися обов'язки щодо догляду за останнім, так як його родина не цікавилася ним. Відтак, просить позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні позивач та її представники - адвокат Раданович Г.М., що діє на підставі ордеру та угоди про надання правової допомоги /а.с.102, 104/ та ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності від 04.12.2014 р./а.с.51/ позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили такі задовольнити. Позивач додатково пояснила, що влітку 2005р. вона познайомилася із ОСОБА_4 в кафе та після декількох місяців спілкування вони почали разом проживати в квартирі АДРЕСА_1. Вказала, що з мамою померлого вона познайомилася вперше у вересні 2007р., відносини у позивача з родиною померлого ОСОБА_4 складалися добрі, дружні. Пояснила, що у 2010р. в квартирі на АДРЕСА_1 проводився ремонт, а тому вона з ОСОБА_4 протягом шести місяців проживали в с.Рудно в будинку його матері ОСОБА_2, де також проживав і племінник померлого ОСОБА_7 Повідомила, що за цей час вона готувала їжу, здійснювала прибирання в будинку. Пояснила, що з померлим ОСОБА_4 вони жили в любові та злагоді, їздили на відпочинок, спільно купували побутову техніку для дому. Проте, ОСОБА_4 часто зловживав алкогольними напоями та перебував в стані алкогольного запою, що негативно позначилося на його здоров'ї, а тому він потребував догляду та піклування, яке надавала йому позивач, зокрема і в онколікарні, і в психіатричній клініці, і вдома. Крім того, позивач ствердила, що його родичі, в тому числі і мати померлого, телефонували до неї, коли ОСОБА_4 в стані алкогольного сп'яніння був в будинку своєї мами в с. Рудно для того, щоб позивач його забрала та здійснювала за ним догляд. Пояснила, що забезпечувала себе самостійно, оскільки крім заробітної плати має додатковий дохід від вишивання на замовлення, а також допомагала матеріально і померлому ОСОБА_4, в тому числі і в оплаті його лікування. Вказала, що з 2010 р. ОСОБА_4 потрапляв у декілька ДТП, в здійсненні яких був винуватий, а тому вони разом змушені були відшкодовувати ремонт автомобілів потерпілих, здійснювати ремонт своїх автомобілів, якими вони керували на підставі довіреностей. Також пояснила, що родичі померлого ОСОБА_4 приймали участь у його похованні, а саме купували труну, хрест та вінки, проте пізніше вони отримали допомогу на поховання. Іншими питаннями по похованню ОСОБА_4 займалася позивач, а саме: забирала тіло померлого з моргу, купувала одяг, отримувала довідку у прокуратурі, організовувала поминки в ресторані «Сьоме Небо».

Відповідач та представник відповідача - адвокат Добушовський О.В., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 27.11.2014 р. в судовому засіданні позовні вимоги заперечили в повному обсязі, покликаючись на письмові заперечення, долучені до матеріалів справи, зазначили, що позовні вимоги є необґрунтованими, а твердження позивача надуманими. Представник відповідача додатково пояснив, що померлий ОСОБА_4 познайомив свою маму ОСОБА_2 та інших родичів із позивачем ОСОБА_1 в січні 2010 р. Наступного разу відповідач бачила ОСОБА_1 після ДТП, яке трапилось у квітні 2010р. Вказав, що приблизно у травні-червні 2010р. померлий ОСОБА_4 повідомив свою маму та інших родичів про те, що позивач ОСОБА_1 буде проживати з ним в квартирі на АДРЕСА_1. До цього, можливо, позивач та померлий ОСОБА_4 зустрічались, їздили відпочивати, проте не проживали разом, що стверджується, зокрема, долученими до матеріалів справи копіями фотокарток від 2009 р., на яких зображені померлий ОСОБА_4 разом із своєю колишньою дружиною ОСОБА_9 в колі його родини. Пояснив, що ОСОБА_4 почав частіше вживати алкогольні напої після знайомства з позивачем, а саме, після ДТП, що мало місце у квітні 2010р. Також вказав, що родичі померлого ОСОБА_4 та його мама підтримували нейтральні відносини з позивачем. Повідомив, що твердження позивача про те, що вона матеріально підтримувала померлого ОСОБА_4 не відповідають дійсності, оскільки останній був матеріально забезпеченою людиною, а тому міг собі дозволити купівлю автомобілів, відпочинок, а також утримував себе повністю.

Суд, ухвалив розглядати справу за відсутності представника третьої особи, який в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності /а.с.163/.

Заслухавши пояснення позивача та її представників, відповідача та представника відповідача, свідків, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Згідно змісту ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Частиною 4 вказаної статті визначено, що сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1., що стверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 /а.с.24/.

Як вбачається із копії свідоцтва про право власності НОМЕР_2 квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 /а.с.11/.

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, після смерті ОСОБА_4 Другою Львівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 56649836 /а.с.10/.

З долучених до матеріалів справи копій характеристики № 9 від 05.09.2014 р., акта № 19 від 10.11.2014 р., складених ОСББ «Коломийська-16», вбачається, що ОСОБА_1 з 2005 року по даний час проживає в квартирі АДРЕСА_1 та з цього часу вела спільне домашнє господарство з ОСОБА_4 /а.с.27, 28/.

Крім того, з долучених до матеріалів справи копій фотокарток вбачається, що позивач та померлий ОСОБА_4 з 2006р. по 2014р. перебували разом на святкуваннях різних подій, спільно відпочивали /а.с.12-23/.

Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть № 770/14 від 22.09.2014 р. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. та місцем смерті вказано АДРЕСА_1. Дане свідоцтво одержала позивач ОСОБА_1 /а.с.25/.

З матеріалів справи також вбачається, що померлий ОСОБА_4 мав ряд захворювань та неодноразово проходив обстеження в лікувальних закладах, перебував на стаціонарному лікуванні, а саме: з гідно медичних документів, наявних в матеріалах справи, вбачається, що заключенням від 13.04.2007 року, встановлено ознаки хронічного холециститу, незначно збільшеної печінки. Заключенням від 12.04.2007 року Обласної клінічної лікарні Дуплексне ультрасонографічне обстеження, встановлено ознаки тромбофлебіту гілки великої підшкірної вени зліва. ПТФСу правої нижньої кінцівки. Згідно Виписки офтальмологічної клініки «Лазер плюс», дата звернення 8.10.2009 року, встановлено діагноз - складний далекозорий астигматизм, периферична дистрофія сітківки обох очей. Витягом з історії стаціонарного хворого №1286 Львівського обласного державного клінічного лікувально-діагностичного кардіологічного центру, від 21.03.2011 року встановлено діагноз. Довідкою Львівського обласного державного клінічного лікувального-діагностичного кардіологічного центру №129 від 21.03.2011 року стверджено, що ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у 2 кардіологічному відділенні з 15.03.2011 року по 21.03.2011 року.

Згідно виписки з медичної карти хворого Комунальної місткої клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 28.10.2011 року ОСОБА_4 встановлено діагноз діафрагмальна грижа. Обстеженням Львівського державного онкологічного регіонального лікувально-діагностичного центру, відділ рентгендіагностики від 9 листопада 2011 року, ОСОБА_4 встановлено діагноз КТ картина езофагіту, грижі стравохідного отвору діафрагми, гіпертрофічного гастриту.

Заключенням ФЕГДС №2013 від 16.11.2011 року Львівського державного онкологічного регіонального лікувально-діагностичного центру, ендоскопічний кабінет, встановлено: рефлюкс-езофагіт. Ковзна кила стравохідного отвору діафрагми. Заключенням ФЕГДС №1932 від 04.11.2011 року Львівського державного онкологічного регіонального лікувально-діагностичного центру встановлено ерозивно-виразковий езофагіт. Ковзна кила стравохідного отвору діафрагми. Хронічний гастрит.

Заключенням ФЕГДС №281 від 15.02.2012 року Львівського державного онкологічного регіонального лікувально-діагностичного центру встановлено: рефлюкс-езофагіт В ст. Ковзна кила стравохідного отвору діафрагми.

Заключенням ФЕГДС №1462 від 17 серпня 2012 року Львівського державного онкологічного регіонального лікувально-діагностичного центру встановлено рефлюкс-езофагіт А ст. Ковзна вила стравохідного отвору діафрагми.

Згідно витягу з медичної картки стаціонарного хворого Львівського Державного онкологічного регіонального лікувально-діагностичного центру Центра малоінвазивної хірургії №7650 від 18 листопада 2013 року ОСОБА_4 встановлено діагноз - хронічний гепатит з переходом в цироз печінки аліментарного ґенезу. Залізодефіцитна анемія важкого ступеня. Рецидив аксіальної грижі стравохідного отвору діафрагми /а.с.30-41/.

З показів даних у судовому засіданні свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, які проживають в будинку АДРЕСА_1 та є сусідами позивача, вбачається, що позивач ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_4 проживали однією сім'єю в квартирі АДРЕСА_1 з 2005 р., позивач ОСОБА_1 з моменту створення ОСББ «Коломийська-16» приймала активну участь у діяльності ОСББ як мешканка будинку АДРЕСА_1. Дані свідки повідомили, що бачили ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом та з їхньої поведінки вбачалося, що вони є сімейною парою. Крім того, вказали, що в різний час заходили в квартиру АДРЕСА_1 і в гості, і по справах будинку, та бачили ОСОБА_1 та її особисті речі в даній квартирі, як вона господарювала на кухні. Свідок ОСОБА_14 також вказала, що ОСОБА_4 знала з 2000р., часто спілкувалась з ним, приходила до нього як медсестра та у 2005-2006 рр. вперше в квартирі побачила ОСОБА_1, яку ОСОБА_4 називав своєю дружиною.

Свідок ОСОБА_15, який проживає в будинку АДРЕСА_2, повідомив, що знає ОСОБА_4 з 2000р., часто допомагав йому у ремонтних роботах в квартирі АДРЕСА_1. Вказав, що в середині 2000-х років ОСОБА_4 познайомив його з ОСОБА_1, яка пізніше, а саме з червня по листопад 2010 року, повністю займалась ремонтом в даній квартирі, який здійснював свідок з своїм братом. Пояснив, що ОСОБА_1 він знає як дружину ОСОБА_4

З показів свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17, які підтримують дружні відносини з позивачем ОСОБА_1, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю в квартирі АДРЕСА_1, вели спільне господарство. Також свідки вказали, що померлий ОСОБА_4 зловживав алкоголем, а тому ОСОБА_1 неодноразово зверталася до них за допомогою, зокрема, свідок ОСОБА_16 будучи медсестрою ставила крапельниці ОСОБА_4, а свідок ОСОБА_18 неодноразово забирала ОСОБА_4 з будинку в с. Рудно, де проживає його мама, коли він перебував в стані алкогольного сп'яніння. Пояснили, що їм відомо як ОСОБА_1 здійснювала догляд за ОСОБА_4 і вдома, і в лікарнях, оскільки він потребував допомоги у зв'язку з алкогольними запоями та супроводжуючими хворобами. Крім того, свідок ОСОБА_17 вказала, що вона була присутня при знайомстві у 2005 році ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Повідомила, що особисто допомагала ОСОБА_1 в серпні 2005 року перевозити її особисті речі в квартиру АДРЕСА_1, так як до цього часу ОСОБА_1 декілька місяців проживала у свідка. Вказала, що їй відомо, що влітку та у зимовий період ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом проживала в будинку його мами в с. Рудно, куди свідок неодноразово підвозила ОСОБА_1, яка везла продукти з будинку своїх батьків, а також допомагала мамі ОСОБА_4 по господарству.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні вказала, що є співробітницею ОСОБА_1 та вона неодноразово бачила ОСОБА_4, який привозив ОСОБА_1 на роботу, приходив до них на кафедру, брав участь у різних святкуваннях та поїздках працівників кафедри. Повідомила, що їй відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спільно проживали в квартирі АДРЕСА_3. Пояснила, що із слів ОСОБА_1 вона знала ОСОБА_4 як чоловіка позивача, а відповідача ОСОБА_2 як свекруху позивача. Свідку було відомо, що ОСОБА_1 часто їздила в с. Рудно до ОСОБА_2, допомагала їй по господарству, а також доглядала за ОСОБА_4, коли він перебував в лікарні та йому потрібна була допомога. Крім того, свідок вказала, що з березня 2011 року проживала в гуртожитку у кімнаті, яка була записана на ОСОБА_1 Повідомила, що до березня 2011 р. в даній кімнаті ніхто не проживав, оскільки в кімнаті нічого не було, а також потрібно було замінювати стару проводку та встановлювати лічильники, що і зробила свідок.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні повідомила, що була знайома з ОСОБА_4 із студентських років, оскільки вони разом навчались в медичному інституті, підтримували відносини, час від часу спілкувались. Вказала, що ОСОБА_4 часто розповідав їй про ОСОБА_1, яку називав своєю дружиною, гордився нею та любив. Повідомила, що працює в ЛДОРЛДЦ /онкоцентр/ по вул. Гашека у м. Львові, куди неодноразово було госпіталізовано ОСОБА_4 та їй відомо, що єдиною хто приходив та доглядав за ним була позивач ОСОБА_1

Суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_9, оскільки такі є непослідовними, суперечливі та спростовуються показами інших допитаних в судовому засіданні свідків та документами долученими до матеріалів справи. Так, свідок ОСОБА_21 вказав, що декілька разів відвідував ОСОБА_4, коли він перебував на лікуванні в онкоцентрі на вул. Броньова /вул. Гашека/ та жодного разу не бачив там ОСОБА_1, що спростовується показами свідків ОСОБА_20, яка є працівником вказаного онкоцентру, ОСОБА_19, долученими до матеріалів справи позивачем копій висновків обстежень ОСОБА_4 в ЛДОРЛДЦ, що, на думку суду, свідчить про те, що саме позивач була з померлим ОСОБА_4 при проведенні таких обстежень. Що стосується розбіжностей в показах ОСОБА_9, то такі виявилися зокрема у тому, що свідок в судовому засіданні на запитання представника відповідача Добушовського О.В. вказала, що проживала з померлим ОСОБА_4 в квартирі на АДРЕСА_3 до кінця 2008 року, а на запитання позивача ОСОБА_1 відповіла, що проживала з померлим ОСОБА_4 в квартирі на АДРЕСА_3 з 2004 року до моменту розлучення, тобто до 2010 року. Крім того, свідок ОСОБА_21 повідомив, що померлий ОСОБА_4 проживав сам в квартирі АДРЕСА_1 з моменту її отримання.

Також, суд не бере до уваги покази свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_7, оскільки такі жодним чином не спростовують, що позивач ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_4 проживали разом як одна сім'я з 2005 року, оскільки вказаний свідками факт знайомства з ОСОБА_1 в 2010р. не свідчить про неможливість спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 до цього моменту.

Враховуючи наведене, суд надає віри покликанням позивача про те, що вона та померлий ОСОБА_4 дійсно спільно проживали однією сім'єю в квартирі АДРЕСА_1 та вели спільне господарство.

Однак, як вбачається із змісту п. 9 Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при встановленні судами факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до дня смерті /четверта черга спадкоємців за законом/, судам необхідно враховувати положення ст. 3 СК, відповідно до якої сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а також те, що сім'я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.07.2010 року рішенням Франківського районного суду м. Львова було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_9./а.с.114/.

Відтак, спільне проживання однією сім'єю як чоловіки та жінки ОСОБА_1 з ОСОБА_4 з 2005 року по серпень 2010 року суперечить моральним засадам суспільства, інституту шлюбу та сім'ї, оскільки померлий по серпень 2010 року перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9, а тому встановлення даного факту не відповідає вимогам ст.3 СК України.

Тому, позовна вимога про визнання факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 однією сім'єю з 2005 року і по час відкриття спадщини /ІНФОРМАЦІЯ_1./ не підлягає задоволенню, оскільки факт їхнього спільного проживання однією сім'єю може бути встановлено лише з серпня 2010 р. до дня смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1., а такий термін становить менше п'яти років.

Крім того, відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом, відповідно до вимог діючого законодавства позивач ОСОБА_1 не є особою, що набула право на спадкування після смерті ОСОБА_4

Відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Таким чином, лише спадкоємець наступної черги може ставити питання про зміну порядку черговості права на спадкування спадкоємця попередньої черги, оскільки позивач таким спадкоємцем не є, а тому є безпідставними і вимоги останньої про зміну черговості в спадкуванні за законом спадкового майна ОСОБА_4 та надання права ОСОБА_1 на спадкування із спадкоємцями першої черги на підставі ч. 2 ст. 1259 ЦК України.

Враховуючи, що у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи позивача про її проживання однією сім'єю з ОСОБА_4 більше як п'ять років до часу відкриття спадщини, позивач ОСОБА_1 не може бути визнана спадкоємцем четвертої черги за законом та отримати право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4

Виходячи з наведеного, суд прийшов до переконання про відсутність правових підстав для задоволенню позову, а відтак в позові слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 209, 212-215, 256 ЦПК України, ст.3 СК України, ст.ст.1216,1258, 1259,1264 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.