АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3781/16 Справа № 196/643/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бойко Ю. О. Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Романюк М.М., Котушенко С.П.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.01.2015 року на її користь стягнуто з ОСОБА_3 23064,0 грн., але станом на 01.05.2015 року вказаний борг відповідачем не сплачено попри те, що державною виконавчою службою Царичанського районного управління юстиції в січні 2015 року відкрито відповідне виконавче провадження з примусового стягнення з ОСОБА_3 зазначеної суми. Позивач зазначила, що несвоєчасним поверненням грошового боргу їй завдано майнова та моральна шкода. Тому, збільшивши позовні вимоги, позивачка просила на підставі ст. 625 ЦК України стягнути на свою користь з відповідача, з урахуванням прострочення виконання зобов'язань щодо виплати боргу, інфляційні витрати за весь час прострочення, а також три відсотки річних від суми боргу на загальну суму 8093,00 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2014 року в цивільній справі №187/80/14-ц, яке набрало законної сили 24.04.2014 року, на користь ОСОБА_2 стягнуто з ОСОБА_3 120000,00 грн. у зв»язку з недійсністю договору купівлі-продажу об»єкта нерухомості по АДРЕСА_1. В порядку виконання вказаного судового рішення 16 вересня 2014 року відповідач передач позивачці 120000,00 грн.

Викладені вище факти встановлені рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.01.2015 року, що набрало законної сили (а.с. 6 - 7), яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та з відповідача ОСОБА_3, на підставі ст. 625 ЦК України, стягнуто на користь позивачки 23064,00 грн, що складається з інфляційного збільшення суми боргу - 21160,00 грн., трьох процентів річних від простроченої суми - 2904,00 грн. за період з 17 грудня 2012 року до 16 вересня 2014 року (а.с. 6 - 7).

Колегія звертає особливу увагу, що позов, який розглядається, пред»явлено ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 на її користь 7850,00 грн. інфляційних втрат та трьох процентів річних саме на підставі ст. 625 ч.2 ЦК України, які нараховані на грошову суму у розмірі 23064,00 грн., що присуджена до стягнення за вказаним вище рішенням апеляційного суду від 19 січня 2015 року, у зв»язку з невчасним його виконанням відповідачем.

Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання, її дія поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

Цією статтею регулюються зобов'язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому частина п'ята статті 11 ЦК України, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов'язальних правовідносин. З рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, оскільки вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в статті 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність.

Наведена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 02.03.2016 року у справі №6-2491цс15, що є обов»язковою для застосування судами у відповідності до положень ст. 360-7 ЦПК України.

Виходячи з викладеного, змісту та підстав позовних вимог; правильно встановивши фактичні обставини справи, надавши належної правової оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, - місцевий суд дійшов обґрунтованого про відсутність правових підстав для застосування ст. 625 ЦК України та обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи правильне застосування місцевим судом вимог ст. 88 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді