АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4339/2016 Головуючий в 1-й інстанції - Леонтюк Л.К.
Доповідач-Чобіток А.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Шебуєвої В.А.,Ящук Т.І.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство « Універсал Банк»,яке є правонаступником ВАТ« Універсал Банк» пред»явило до ОСОБА_2 позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та зазначало, що 24.04.2008 року між позивачем та ТОВ «Партнерінвестбуд» було укладено Генеральний договір про надання кредитних коштів № ВL 3811, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 207 000 доларів США.

В той же день між вказаними сторонами було укладено додаткову угоду № ВL 3811/КL+ до генерального договору(Індивідуальна угода-кредитна лінія плюс), до умов якої банк зобов»язався встановити позичальнику ліміт за кредитною лінією в сумі 1 000 000 грн..

Сторони домовилися, що банк надає кредит у формі Кредитної лінії, ліміт якої встановлюється у розмірі суми кредиту, а позичальник має поновлюване право на отримання кредитних коштів (траншів),в межах вказаного ліміту та протягом строку визначеного Індивідуальною угодою.

Відповідно до п.2.2. та 3.2 Індивідуальної угоди банк встановлює ліміт кредитної лінії в межах ліміту кредитної лінії не пізніше 31 березня 2009 року,який може бути пролонгований автоматично на 12 місяців зі сплатою за користування кредитом 18,50 % річних.

24.04.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до Генерального договору, якою погоджувалися зміни розміру плати за користування кредитом у період з 26.08.2008 року по 23.04.2009 року до 25,50 % річних, а з 24.04.2009 року встановлюється ставка за користування кредитом на рівні 18,50% річних.

Для забезпечення виконання зобов»язань ТОВ «Партнерінвестбуд» за Генеральним договором та Індивідуальною угодою 24.04.2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №ВL3711-П, а 26 січня 2010 року укладено Додаткову угоду №1 до договору поруки, якою узгоджена зміна розміру плати за користування кредитом.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04 липня 2014 року було стягнуто солідарно з ТОВ «Партнерінвестбуд» та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за вказаним кредитним договором 24.04.2008 року та додатків до нього, яка утворилася до 24.10.2013 року, в розмірі 275 327 грн.10 коп. та судові витрати в сумі 1374,36 грн. з кожного.

Посилаючись на те, що позичальник продовжує не виконувати свої зобов»язання по поверненню кредитних коштів, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість, яка утворилася за період з 24.10.2013 року по 16.03.2015 року, в розмірі 52 965 грн.20 коп..

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження в справі. Зазначає, що суд при вирішенні спору порушив норми матеріального та процесуального права,не надав належної оцінки наданим позивачем доказам в обґрунтування позовних вимог та запереченням відповідача. Так , позовна заява не містить жодних достовірних даних формування суми позовних вимог та доказів її формування і під час розгляду справи судом для усунення вказаних недоліків не було вжито заходів, незважаючи на її заяви.

Вислухавши доповідь судді,пояснення відповідача та її представника, які вони надали у судовому засіданні 17.03.2016 року, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04 липня 2014 року, яке набрало законної сили, було стягнуто солідарно з ТОВ «Партнерінвестбуд» заборгованість за кредитним договором від 24.04.2008 року та додатків до нього, яка утворилася до 24.10.2013 року та ОСОБА_2, як поручителя за договором поруки №ВL 3711-П та додаткової угоди до нього , на користь ПАТ «Універсал Банк», в розмірі 275 327 грн.10 коп. та судові витрати в сумі 1374,36 грн. з кожного.

Вказавши про те, що станом на 16.03.2015 року грошове зобов»язання ні ТОВ «Партнерінвестбуд», ні ОСОБА_2 не виконується, як і вказане судове рішення, ПАТ «Універсал Банк» просив задовольнити даний позов, пославшись на ч. 2 ст. 625 ЦК України, надавши розрахунок заборгованості у період розрахунку з 24.10.2013 року по 16.03.2015 року ( а.с. 24).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» ,суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством не передбачено припинення зобов»язань з прийняттям судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, внаслідок чого кредитор має право на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов»язання залишається не виконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526,599 ЦК України.

Такий висновок суду колегія суддів вважає відповідним обставинам справи та вимогам закону, що регулює правовідносини, які виникли між сторонами і доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Частина 1 ст. 58 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Так, звернувшись з даним позовом, на підтвердження розміру нарахованих відсотків відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України , ПАТ «Універсал Банк» надав розрахунок, в якому помісячно за період з 24.10.2013 року по 16.03.2015 року виведено суму заборгованості ( а.с.24).

Заперечуючи проти позову ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначала, що позовна заява не містить жодних достовірних даних формування суми позовних вимог та доказів її формування, проте, будь-якого належного доказу на спростування розрахунку наданого позивачем не надала та на наявність такого не вказала.

Ні в суді першої інстанції,ні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 належних та допустимих доказів на підтвердження обставин виконання або намагання виконати зобов»язання щодо погашення кредиту в зазначений позивачем період не надала ,в зв»язку з чим колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на відмову позивача надати їй виписки з рахунків згідно оспорюваних договорів.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про підставність ПАТ «Універсал Банк» .

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -