Справа № 133/2350/15-ц Провадження № 22-ц/772/697/2016Головуючий в суді першої інстанції Слободяний О. Є.
Категорія 39 Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,
суддів:Стеблюк Л.П., Якименко М.М.,
при секретаріКирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Самгородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області, ОСОБА_7 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25 грудня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом до Самгородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області позивач ОСОБА_6 звернулася в суд 25 серпня 2015 року.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її матір ОСОБА_8, після смерті якої відкрилась спадщина та залишилось спадкове майно. Вона є спадкоємицею за законом. Заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк до нотаріуса не подала, так як вважала, що заява про прийняття спадщини може бути подана лише після закінчення шестимісячного строку. Строк подачі заяви про прийняття спадщини пропущений нею з поважної причини, а тому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 7 жовтня 2015 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_7.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25 грудня 2015 року зазначений позов задоволено.

Визначено ОСОБА_6 додатковий строк, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, терміном три місяці з дня набрання рішенням чинності.

У апеляційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

ОСОБА_6 та її представник у судове засідання апеляційного суду не з'явились, хоча повідомлені про розгляд справи належним чином, що підтверджується розписками про отримання судової повістки у рекомендованому поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення (Форма №119). Виходячи із цього позивач та її представник скористались своїм правом не приймати участі у розгляді справи у суді апеляційної інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

У відповідності до положень частин 1 та 2 статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду законним і обґрунтованим визнати не можна, оскільки суд не виконав всі вимоги цивільного судочинства та допустив неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати ОСОБА_6 - ОСОБА_8 (свідоцтво про смерть НОМЕР_1, актовий запис №33 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року). Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина (а.с.9).

Спадщину прийняла ОСОБА_7 як спадкоємець за правом представлення за свою матір ОСОБА_9, яка було донькою померлої ОСОБА_8 та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.48 на звороті).

Інші спадкоємці, зокрема позивач ОСОБА_6, спадщину не прийняли та відмовились від її прийняття на користь ОСОБА_7 (а.с. 28-35, 48-51).

ОСОБА_6 про прийняття спадщини у визначений законом шестимісячний строк, з дня відкриття спадщини, заяву нотаріусу не подала.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_7 проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_8 по місцю її проживання по АДРЕСА_1

Встановлено і не заперечується сторонами, що позивач постійно проживає в АДРЕСА_2

Вирішуючи спір та задовольняючи позов ОСОБА_6 за положенням частини 3 статті 1272 ЦК України, суд першої інстанції виходив із того, як це вбачається із змісту рішення суду, що ОСОБА_6 з поважних причин не подала заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк після смерті матері ОСОБА_8, а її заява про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_7 не має юридичного значення, оскільки подана не у строк встановлений статтями 1270, 1273 ЦК України (у строк визначений для прийняття спадщини). За змістом рішення суд виходив також із того, що ОСОБА_7 подала заяву про прийняття спадщини, проте не отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_8

Такі висновки суду не можна визнати правильними, оскільки вони ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, що відповідно призвело до неправильного вирішення судового спору.

Відповідно до положення частини 3 статті 1272 ЦК України, за яким слід вирішувати спір, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог частини 1 статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 1 статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи із змісту заявлених вимог предметом дослідження у цій справі є наявність права на спадщину ОСОБА_6 після померлої ОСОБА_8, обставини про спадкування нею спадщини яка відкрилась, зокрема чи прийняла вона спадщину шляхом подання заяви нотаріусу про прийняття цієї спадщини у шестимісячний строк встановлений законом (стаття 1269, частина 1 статті 1270 ЦК України) та чи з поважної причини нею пропущеної строк для прийняття спадщини.

Дійшовши висновку про те, що ОСОБА_6 пропустила строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_8 з поважної причини, суд першої інстанції не встановив та не зазначив у рішенні через які саме поважні причини позивач пропустила строк для прийняття спадщини, не обґрунтував свій висновок в цій частині чому саме вказані причини є поважними, при цьому пославшись лише на обставини відмови позивача від спадщини, а також правове значення цієї відмови.

Разом із тим, у роз'ясненні наданому у абзаці 6 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні таких спорів суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Виходячи із змісту частини 3 статті 1272 ЦК України та наданих вказаних вище роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину та інші подібні обставини.

За змістом позовної заяви, пояснень представника позивача вбачається, що поважною причиною пропуску строку позивач вказує, що вона вважала, що заява про прийняття спадщини може бути подана лише після закінчення цього строку, тобто по суті через незнання закону, що регулює ці правовідносини.

Отже, оскільки строк пропущено не з поважних причин, а саме через необізнаність щодо строку для подання заяви, то відповідно у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення заявленого позову.

Заява ОСОБА_6 про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_7 та факт, що ця заява подана поза строком визначеними законом, на яку посилався суд у судовому рішенні, не має значення для вирішення заявлених вимог, так як і немає значення той факт, що відповідач ОСОБА_7 не отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_8, оскільки для задоволення заявлених вимог, відповідно до вимог частини 3 статті 1272 ЦК України, слід встановити причини пропуску строку для прийняття спадщини і лише за умови визнання їх поважними позов може бути задоволеним.

Отже, при вирішенні справи суд допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення або неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, відповідно до правил пункту 4 частини 1 статті 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

За таких обставин оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову через недоведеність заявлених вимог.

Відповідно до частин 1, 5 статті 88 ЦПК України з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 слід стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 267 грн. 96 коп. виходячи із наступного розрахунку. При поданні апеляційної скарги підлягає сплаті 110 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (підпункт 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір»). При подачі позовної заяви підлягав сплаті та сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.1), а отже 110 % від цієї суми становить 267 грн. 96 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтею 303, пунктом 2 частини 1 статті 307, пунктом 4 частини 1 статті 309, частиною 2 статті 314, статтею 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25 грудня 2015 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до Самгородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області, ОСОБА_7 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 понесені нею витрати по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 267 (двісті шістдесят сім) грн. 96 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ Л.П. Стеблюк

/підпис/ М.М. Якименко

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук