Справа № 2/359/595/16
РІШЕННЯ

Іменем України

14 квітня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Журавського В.В.

при секретарі - Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вороньківської сільської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною давністю та зобов»язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав на те, що 22 червня 2001 року померла його матір ОСОБА_3 Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними приміщеннями, що знаходяться у Бориспільському районі, с. Вороньків, вул. Комінтерна, буд.3. Позивач та його рідний брат ОСОБА_4 звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом. Тому ОСОБА_1 та ОСОБА_4 стали власниками вказаного житлового будинку з надвірними приміщеннями в рівних частинах кожний. 29 вересня 2004 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті спадщину прийняла його рідна дочка ОСОБА_2, про що подала до нотаріуса відповідну заяву. Проте ОСОБА_2 так і не оформила свідоцтво про право на спадщину за законом, не цікавиться станом майна покійного батька. Позивач зазначив, що з 2001 року і по сьогоднішній день ОСОБА_1 разом з свою дочкою ОСОБА_5 проживає в спірному будинку та користується як належною йому ? частиною будинку, такі і не оформленою ? частиною будинку, що належала ОСОБА_4. Весь вказаний час ОСОБА_1 продовжує користуватись будинком, добросовісно та відкрито володіє цим майном більше 10 років, постійно сплачує комунальні послуги. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на ? частину житлового будинку в с. Вороньків по вул. Комінтерна, буд.3 та зобовязати Вороньківську сільську раду видати йому нове свідоцтво на право власності на ціле домоволодіння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав предявлений позов та просив суд його задовольнити.

Вороньківський сільський голова ОСОБА_6 направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу без присутності їхнього представника та розглянути справу за наявними матеріалами справи.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась та про своє ставлення до предявленого позову суд не повідомила.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що у задоволенні предявленого позову належить відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були власниками житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в Бориспільському районі с. Вороньків, вул. Комінтерна, буд.3 в рівних частках кожний, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 січня 2002 року, виданого державним нотаріусом Бориспільської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 (а.с.11).

29 вересня 2004 року ОСОБА_4 помер. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на його ім'я, серії 1-БК №517823 (а.с.12).

За час свого життя ОСОБА_4 заповіт не склала, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємицею першої черги за законом є його дочка: ОСОБА_2

У відповідності до ч.1, ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини.

З копії спадкової справи №106/2005, заведеної Бориспільською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що ОСОБА_2 подала заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.23). Таким чином, вона прийняла спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_4.

Таким чином ОСОБА_2 є єдиним спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_4.

У відповідності до ч.1 та ч.3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, незважаючи на ту обставину, що ОСОБА_2 не отримала свідоцтво право на спадщину за законом, це не свідчить про те, що вона відмовилась від свого права на спадкове майно.

Згідно з положенням ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що позбавлення ОСОБА_2 її права на ? частину спірного житлового будинку з господарськими спорудами є невиправданим та суперечить ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.9 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати те, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що вона живе неподалік від спірного домоволодіння. Дане домоволодіння було занедбане, було багато бруду та бурянів. Позивач разом з дружиною прибрали біля будинку, обробляють город. Проте в будинку не проживають, оскільки він перебуває в аварійному стані.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що дійсно будинок перебуває у аварійному стані, огород обробляє позивач. Племінницю позивача ОСОБА_2 він ніколи не бачив та не знає її.

Суд критично сприймає покази даних свідків, оскільки відповідно до ч.3 ст.58 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Показання вказаних свідків не містять інформації в частині підтвердження чи спростування того, що позивач безперервного володів вказаним нерухомим майном протягом 10 років.

Встановлено, що при заволодінні спірною частиною житлового будинку та під час користування ним ОСОБА_1 було відомо про те, що дана частина будинку належить ОСОБА_2, про що позивач зазначив у позовній заяві та у судовому засіданні.

Таким чином, ОСОБА_1 знав про відсутність у нього правових підстав для набуття права власності на частину обєкта нерухомого майна. Ці обставини свідчать про те, що ст.344 ЦК України не поширюється на спірні правовідносини.

Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає, що відсутні підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності за набувальною давністю на ? частину житлового будинку в с. Вороньків по вул. Комінтерна, буд.3.

Встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1, якими він просить зобовязати Вороньківську сільську раду видати йому нове свідоцтво про право власності на ціле домоволодіння за адресою: Бориспільський район, с. Вороньків, вул. Комінтерна, буд.3, є похідними від позовних вимог про визнання за ним права власності на ? частину даного домоволодіння.

Тому суд вважає, що позивачу належить також відмовити у задоволенні даної вимоги.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З квитанцій від 16 грудня 2015 року (а.с.1) вбачається, що при предявленні позову ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 859 гривень 30 копійок. Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування йому судових витрат відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.321, ч.1 ст.344, ч.1, ч.3 ст.1268, ч.1 та ч.3 ст.1269 ЦК України, ст.ст.8, 10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності на ? частину житлового будинку розташованого по вул. Комінтерна, 3 в с. Вороньків Бориспільського району Київської області за набувальною давністю та зобов»язання видати свідоцтво про право власності на будинок відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення на протязі десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_10