справа № 361/2193/16-ц
провадження № 2/361/1685/16
УХВАЛА

22 квітня 2016 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Селезньової Т.В. при секретарі Коваль А.В., розглянувши в судовому засіданні в м. Бровари заяву ОСОБА_1 про скасування заходу забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Княжицьке» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками,-

встановив:

В позовній заяві позивач просить зобовязати відповідача усунути перешкоди, які відповідач вчинив у період з 22.03.2016 р. по 03.04.2016 р. шляхом боронування тракторами К-701 з дисковими боронами полів №№ 1-12 загальною площею 643 га в адміністративних межах с. Княжичі Броварського району Київської області, і зобовязати відповідача не втручатись у виробничу діяльність ТОВ «Княжицьке» на цих полях, сформованих ним на земельних ділянках, переданих йому в оренду власниками земельних ділянок за договорами оренди.

Ухвалою від 15.04.2016р. відкрито провадження в даній цивільній справі.

Ухвалою від 15.04.2016р. за заявою позивача суд в порядку, передбаченому ч.1 ст.153 ЦПК України, застосував захід забезпечення позову у даній справі у вигляді заборони відповідачу вчиняти дії по відчуженню земельних ділянок полів: поле № 1 площею 30 га, поле № 2 площею 63 га, поле № 5 площею 60 га, поле № 6 площею 24 га +92 га, поле № 7 площею 63 га, поле № 8 площею 82 га, поле № 11 площею 147 га, поле № 12 площею 84 га, які знаходяться в адміністративних межах с. Княжичі Броварського району Київської області, а також заборони відповідачу здійснювати на вказаних полях будь-які роботи щодо обробки землі, посіву і насадження сільськогосподарських культур, інших видів робіт, які уявляють собою технологію виробництва сільськогосподарської продукції.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову була розглянута у відсутності сторін.

Відповідач в порядку, передбаченому ч.4 ст.154 ЦПК України, подав заяву про скасування вжитих щодо нього заходів забезпечення позову. Заяву подано вчасно.

Суд розглядає дану заяву в порядку, передбаченому ч.4 ст.154 ЦПК України, в судовому засіданні в межах встановленого дводенного строку, тобто до судового засідання, призначеного у справі для розгляду по суті на 28.04.2016р.

Заявник ОСОБА_1 свою заяву про скасування заходів забезпечення позову мотивував тим, що він є власником земельних ділянок, на яких виконує сільськогосподарські роботи з обробки та посіву сільгоспкультур, і на яких ним заплановано посівну, для чого ним винайнята техніка і укладено договори з підрядчиками, а вжиті судом щодо нього заходи забезпечення позову можуть завдати істотних зловживань щодо нього, призвести до істотних матеріальних збитків для нього; послався на непорушність прав власника і наявність у нього як у власника права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

В судовому засіданні відповідач і його представник уточнили, що земельні ділянки, власником яких є відповідач, частково розташовані на полях, вказаних позивачем, не всі землі полів належать відповідачу на праві власності, але інші земельні ділянки, що ввійшли у склад полів, йому передані власниками земельних ділянок на довірчій основі для спільної обробки ділянок і для посівної.

На підтвердження заяви відповідач представив державні акти про право власності на земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, в яких він вказаний власником / співвласником земельних ділянок; Витяг з державного земельного кадастру щодо наявності відомостей про реєстрацію його права власності на деякі земельні ділянки; акти узгодження меж земельних ділянок з суміжними землекористувачами.

Представники позивача заперечували проти скасування застосованих судом заходів забезпечення позову, мотивуючи тим, що застосований судом захід забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу вчиняти дії по відчуженню земельних ділянок є необхідним, оскільки , відповідач може здійснити відчуження земельних ділянок з метою уникнення відповідальності і передачі іншим особам можливості продовжити його протиправні дії, враховуючи, що позовні вимоги предявлені безпосередньо до відповідача, і у разі відчуження відповідачем під час розгляду справи земельних ділянок у складі полів, це призведе до необхідності залучення інших учасників процесу до участі у справі, крім того, зробить неможливим і втраченим сенсу виконання рішення суду про покладення певних зобовязань саме на відповідача ОСОБА_1, а не на інших осіб. Вжиття заходу забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу здійснювати певні роботи на вказаних полях є необхідним, оскільки дані поля є в оренді позивача протягом багатьох років і використовуються ним у багаторічній виробничій програмі по вирощуванню сільгоспкультур для утримання великої рогатої худоби, і не застосування заходу забезпечення позову призведе до знищення існуючих засівів, в тому числі багаторічних, призведе до зриву виробничої програми в рослинництві для забезпечення кормами в галузі тваринництва. Просили врахувати незаконність набуття відповідачем земельних ділянок у власність.

Розглядаючи заяву відповідача про скасування заходів забезпечення позову, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені ЦПК України заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види заходів забезпечення передбачені в ч.1 та ч.2 ст.151 ЦПК України.

Відповідно до роз'яснень Пленум Верховного Суду України п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову застосовуються, якщо існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; вжиття заходів забезпечення повинно бути доцільним і співмірним. При розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Застосовуючи заходи забезпечення позову в своїй ухвалі від 15.04.2016р., суд виходив з того, що на підтвердження наявності у позивача права користування земельними ділянками у складі полів, він надав копії договорів оренди земельних ділянок з власниками паїв і копію книги реєстрації власників паїв по ТОВ «Княжицьке».

Застосовуючи захід забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу вчиняти певні дії на полях, суд враховував тривалість дії договорів оренди; суд враховував, що обєктом є земля, що використовувалася позивачем раніше, в тому числі засіяна позивачем ще до виконання відповідачем зазначених дій, і тому існує можливість знищення очікуваного врожаю внаслідок дій відповідача. Тому суд дійшов висновку, що вжиття даного заходу забезпечення позову є доцільним і необхідним, оскільки у разі його незастосування реально може виникнути ситуація неможливості виконання рішення у випадку задоволення позову, коли дії відповідача, які створюють перешкоду позивачу і які позивач просить припинити, будуть продовжені відповідачем і до моменту прийняття рішення можуть бути ним закінчені, і як наслідок таких дій буде знищено вже існуюче товарне виробництво, в тому числі і очікуваний від минулорічних насаджень врожай на полях.

Розглядаючи заяву відповідача про скасування даного заходу забезпечення позову, суд враховує, що скасування заходу забезпечення надасть відповідачу можливість продовжити свої дії і може унеможливити у подальшому виконання рішення у разі задоволення позову. Натомість тимчасова заборона відповідачу на проведення дій, повязаних з переорюванням, дискуванням і повторним засіванням (вже оброблених позивачем земель, що використовуються у багаторічному товарному сільгоспвиробництві, навіть у разі відмови у позові і у разі не доведення позивачем неправомірності дій відповідача, призведе до ситуації, коли очікуваний позивачем врожай не буде зіпсований, а збитки, завдані відповідачу внаслідок невчасної обробки земель можуть бути реально визначені і відшкодовані.

Тому суд, зважуючи наслідки, які можуть настати як у випадку задоволення позову, так і у випадку відмови у позові, вважає доцільним і співмірним залишити вжитий судом захід забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу вчиняти певні дії на землях, що знаходяться в оренді у позивача, але за виключенням тих земельних ділянок, які належать відповідачу на праві власності.

З урахуванням наданих відповідачем державних актів і витягу з ДЗК, суд вважає необхідним скасувати даний захід забезпечення позову в тій частині, в якій він стосується земельних ділянок, належних відповідачу на праві власності.

В даній стадії судового процесу суд не може досліджувати і оцінювати докази, встановлювати певні факти, визначати правомірність дій чи дійсність правочинів, тощо, і враховує лише наявність у сторін певних правовстановлюючих документів. Суд також враховує характер заявлених позовних вимог, які забезпечуються, і межі розгляду справи. Тому суд не вбачає підстав для обмеження власника у користуванні належними йому земельними ділянками за їх цільовим призначенням. Частково задовольняючи заяву відповідача, суд виходить з того, щоб були забезпечені і не були обмежені права власника земельних ділянок. При цьому суд не вбачає підстав для скасування вжитого заходу забезпечення повністю, тобто в тій частині земельних ділянок, що ввійшли у склад полів, але які не належать відповідачу на праві власності.

Стосовно визначення місця розташування належних відповідачу земельних ділянок і їх накладення на поля, суд виходить з наступного:

Відповідач не зміг конкретно визначити, які з належних йому ділянок і в яких межах накладаються на поля. Представники позивача також не змогли визначитись з приводу цього. Обидві сторони допускають таку ймовірність.

Враховуючи, що для того, щоб встановити конкретно, в яких межах і де конкретно по відношенню до полів знаходяться ті земельні ділянки, які зазначені у наданих відповідачем державних актах і витягу з ДЗК, і чи накладаються такі ділянки на поля, необхідно дослідження доказів, тобто розгляд справи по суті, чого в даній стадії суд не вправі робити, тому суд вважає доцільним, розглядаючи заяву відповідача, виходити з самого факту наявності у позивача договорів оренди земельних ділянок у складі полів, і наявності у відповідача правовстановлюючих документів (державних актів), без правової оцінки вказаних документів, і виходити з ймовірності того, що земельні ділянки, зазначені в наданих відповідачем державних актах, накладаються або можуть накладатись хоча б частково на зазначені позивачем поля, але повністю їх не покривають.

Скасовуючи захід забезпечення позову частково, суд виходить з того, що заборона відповідачу вчиняти певні дії, повязані з землею і сільгоспроботами на ній, повинна бути застосована щодо нього в межах полів, але не може бути застосована в межах земельних ділянок, що належать йому на праві власності, навіть у тому випадку, якщо такі ділянки (або їх частини) знаходяться у складі полів.

Щодо заходу забезпечення позову шляхом заборони відповідачу відчужувати земельні ділянки у складі зазначених позивачем полів, то суд виходить з наступного:

Суд вжив даний захід забезпечення позову щодо конкретної особи до відповідача ОСОБА_1, враховуючи зміст заяви позивача і його прохання застосувати саме такий захід забезпечення позову.

Вжиття такого заходу забезпечення позову є доцільним і необхідним, з метою забезпечення недопущення зміни власників земельних ділянок протягом розгляду справи, оскільки така зміна дійсно призведе до неможливості виконання рішення у разі задоволення позову, оскільки резолютивна частина такого рішення буде містити у собі зобовязання безпосередньо відповідача. Наявність такого заходу забезпечення позову не завдасть шкоди відповідачу у випадку відмови у позові, оскільки виконання такого рішення залишається можливим і реальним.

Разом з тим, суд погоджується з відповідачем у тому, що відсутні підстави обмежувати його у праві на відчуження належних йому інших земельних ділянок, які не входять у склад полів, названих позивачем, тобто в тій частині, що не стосується спору.

Таким чином, є підстави для застосування заборони відповідачу на відчуження протягом розгляду справи належних йому земельних ділянок, якщо такі входять у склад полів і накладаються на них. І відсутні підстави для вжиття щодо відповідача даної заборони по відчуженню інших належних йому земельних ділянок, які не входять до складу полів, названих позивачем, і щодо інших земельних ділянок у складі полів, які відповідачу не належать.

Такі заходи забезпечення суд вважає доцільними, необхідними і співмірними.

Керуючись ч.4 ст.154, ст.151, ст.152 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву відповідача про скасування заходів забезпечення позову задовольнити частково:

Захід забезпечення позову, застосований судом в ухвалі від 15 квітня 2016 року у даній цивільній справі, - у вигляді заборони ОСОБА_2 вчиняти дії по відчуженню земельних ділянок, - скасувати в частині заборони ОСОБА_1 вчиняти дії по відчуженню належних йому земельних ділянок, що не входять до складу полів №1, №2, №5, №6, №7, №8, №11, №12 в адміністративних межах с.Княжичі Броварського району Київської області;

Залишити застосований судом в ухвалі від 15 квітня 2016 року захід забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_1 вчиняти дії по відчуженню належних йому на праві власності земельних ділянок, які знаходяться у складі полів: поле № 1 площею 30 га, поле № 2 площею 63 га, поле № 5 площею 60 га, поле № 6 площею 24 га +92 га, поле № 7 площею 63 га, поле № 8 площею 82 га, поле № 11 площею 147 га, поле № 12 площею 84 га, в адміністративних межах с.Княжичі Броварського району Київської області.

Захід забезпечення позову, застосований судом в ухвалі від 15 квітня 2016 року у даній цивільній справі, - у вигляді заборони ОСОБА_1 здійснювати будь-які роботи щодо обробки землі, посіву і насадження сільськогосподарських культур, інших видів робіт, які уявляють собою технологію виробництва сільськогосподарської продукції, - скасувати в частині заборони ОСОБА_1 здійснювати вказані дії на земельних ділянках, які належать йому на праві власності.

Залишити застосований судом в ухвалі від 15 квітня 2016 року захід забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_1 здійснювати будь-які роботи щодо обробки землі, посіву і насадження сільськогосподарських культур, інших видів робіт, які уявляють собою технологію виробництва сільськогосподарської продукції, на полях: поле № 1 площею 30 га, поле № 2 площею 63 га, поле № 5 площею 60 га, поле № 6 площею 24 га +92 га, поле № 7 площею 63 га, поле № 8 площею 82 га, поле № 11 площею 147 га, поле № 12 площею 84 га, які знаходяться в адміністративних межах с.Княжичі Броварського району Київської області, за виключенням тих земельних ділянок, які належать ОСОБА_2 на праві власності.

Ухвала може бути оскаржена сторонами протягом п'яти днів шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Т.В. Селезньова