Справа № /222/864/16-ц
Провадження № 2-о/222/91/2016 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року Володарський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Подліпенця Є.О.,

при секретарі Темір В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Нікольське в порядку статті 197 ЦПК України цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2 та Володарський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України ,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, вказуючи, що з 17.06.2006 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 13.05.2016 року його дружина ОСОБА_2, перебуваючи в м. Донецьку, який є тимчасово окупованою територією України, народила третю дитину доньку Зою, про що їй було надано медичне свідоцтво про народження № 818 від 13.05.2016 року, видане медичним закладом КЗ «Центр охорони материнства та дитинства м. Донецька», який знаходиться на території непідконтрольній державній владі України. Проте, при зверненні до Володарського відділу ДРАЦС з заявою про реєстрацію народження дитини, йому в цьому було відмолено в звязку з невизнанням документу виданого на непідконтрольній української владі території, який засвідчує факт народження. Отримати документи, що підтверджують факт народження за зразками чинного законодавства України, здійснити реєстрацію факту народження дитини та отримати відповідне свідоцтво про народження не є можливим. Встановлення факту народження дитини необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах ДРАЦС та отримання відповідного свідоцтва про народження, згідно чинного законодавства України. Крім того, встановлення факту народження дитини необхідне для подальшого перетину з дитиною лінії зіткнення (блок-постів) з непідконтрольній українській владі території на територію, яка контролюється українською владою. Просить встановити факт народження 13.05.2016 року громадянкою України ОСОБА_2, яка з ним перебуває у шлюбі третьої дитини жіночої статі, в м. Донецьк Донецької області Україна.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність.

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 та представник Володарського районного відділу ДРАЦС Головного ТУЮ у Донецькій області в судове засідання не зявилися. Надали суду письмові заяви, в яких проти задоволення заяви не заперечували та просили справу розглянути без їх участі.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу в порядку ст. 197 ЦПК України у їх відсутність.

Розглянувши письмові заяви заявника та заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно паспортних даних заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа: ОСОБА_2 є громадянами України.

Відповідно до свідоцтва про шлюб виданого Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції серії І-НО № 040554 виданого 17.06.2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 17.06.2006 року та після реєстрації шлюбу остання отримала прізвище «Стукаленко», про що зроблено відповідний актовий запис № 515.

З медичного свідоцтва про народження № 818 від 13.05.2016 року виданого на тимчасово непідконтрольній території України КЗ «Центр охорони материнства та дитинства м. Донецька» вбачається, що ОСОБА_2 13.05.2016 року о 08-50 год. в «ДРЦОМД» на 39 тижні вагітності народила третю дитину дівчинку, вагою 3200,0 гр.

Згідно відмови Володарського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у проведені державної реєстрації народження за вих. № 90/15.47-95 від 01.06.2016 року заявнику ОСОБА_1 відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої 13.05.2016 року у ОСОБА_2, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини не предявлено медичний документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024.

Відповідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Також статтею 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що, якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоровя документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоровя, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоровя не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобовязань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно правового змісту ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Як встановлено судом медичне свідоцтво про народження дитини було видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому зазначений медичний документ, що підтверджує факт народження дитини відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює будь-яких правових наслідків, в звязку з чим заявник позбавлений можливості зареєструвати народження своєї дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, що підтверджується вищезазначеною письмовою відмовою Володарського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у проведенні державної реєстрації народження дитини.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожній особі гарантовано право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Статтею 257-1 ЦПК України визначені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, зокрема ч.1 цієї статті передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ч.3, ч.4 зазначеної статті, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суд сприймає надане заявником медичне свідоцтво про народження № 818 від 13.05.2016 року, як носій конкретної інформації факту народження ОСОБА_2 третьої дитини жіночої статі, але при цьому не може визнати вказане медичне свідоцтво належним та допустимим доказом, оскільки воно видане органами влади, які не визнаються органами влади України.

Таким чином, враховуючи, що заявнику, який є громадянином України, органом державної реєстрації актів цивільного стану відмовлено у реєстрації народження дитини, а в інший спосіб це зробити він не має можливості, оскільки не існує визначеного законом порядку проведення такої реєстрації, суд вважає, що з метою захисту прав заявника слід встановити факт народження дитини на тимчасово окупованій території України, що є підставою для такої реєстрації державним органом України та видачі заявнику свідоцтва про народження дитини громадянина України.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, незважаючи на задоволення вимог заявника, суд не повертає сплачену ним при зверненні до суду суму судового збору, оскільки згідно вимог ч.7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 197, 212-214, 234, 235, 256, 257-1, 258, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2 та Володарський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити факт народження 13.05.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою України, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, яка перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянином України, зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, третьої дитини жіночої статі, вагою 3200 гр., в місті Донецьк, Донецької області, Україна.

Рішення піддати негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Є.О. Подліпенець.