АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/894/16 Доповідач: Капітан І.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 04 лютого 2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_5, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що ОСОБА_6 належить на праві спільної часткової власності 1/8 частина квартири АДРЕСА_1. Інші ? частини квартири належить ОСОБА_8 та 5/8 частини - ОСОБА_7 В зазначеній квартирі віконні рами стали непридатними для їх використання, спричиняють потрапляння зовнішнього повітря та атмосферних опадів до квартири. З метою усунення ризику затоплення квартир, які знаходяться поверхом нижче, руйнування в них підлоги та стелі, несучих стін, а також збереження цілісності спільної з відповідачами квартири, ним було замінено за власний рахунок непридатні до використання деревяні вікна на металопластикові. Посилаючись на поліпшення спільного нерухомого майна та обовязок співвласників брати участь у витратах на утримання спільної квартири, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_7 4 861,88 грн. та ОСОБА_8 1 944,75 грн. на користь ОСОБА_6 понесені витрати на утримання спільного майна згідно їх частки у власності.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 04 лютого 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, вважаючи рішення суду першої незаконним та таким, що ухвалено з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Письмових заперечень на скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для його задоволення, оскільки позивачем не доведено необхідність заміни вікон у спільній квартирі та не надано будь-яких належних та допустимих доказів щодо понесення ним витрат на заміну вікон.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду і вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі є співвласниками квартири АДРЕСА_2, 1/8 частини якої належить неповнолітній ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 06 березня 2012 року. Відповідачам ОСОБА_8 та ОСОБА_7 належать ? та 5/8 частини зазначеної квартири відповідно (а.с.5,6,7,8).

В акті огляду стану квартири від 10 серпня 2015 року, складеного комісією ОСББ «Червоностудентська 32-В», зазначено про необхідність першочергової заміни старого деревяного вікна у маленькій кімнаті спільної квартири та балконного блоку в залі, як непридатних до використання, та подальшої заміни балконного дверного блоку в спальні (а.с.11).

11 серпня 2015 року позивач в інтересах своєї дочки ОСОБА_6 уклав договір на виготовлення та монтаж металопластикових вікон у квартирі на загальну суму 7 779,00 грн. 19 серпня 2015 року складено акт прийому-здачі виконаних робіт з доставки та монтажу вікон (а.с.22-25).

Доказів на підтвердження того, що інші співвласники квартири надавали позивачу згоду на заміну старих вікон на нові матеріали справи не містять.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до ч.2 ст.383 ЦК України лише власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт та зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оскільки позивач не отримав відповідної згоди інших співвласників квартири на проведення заміни вікон в квартирі, як і характеру таких робіт та їх вартості, та не надав суду переконливих доказів, що не проведення таких робіт матиме своїм наслідком настання невигідних для відповідачів майнових наслідків та неналежного функціонування спільного майна, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав, встановлених ст.360 ЦК України, для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів не приймаються до уваги як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, що регулюють спірні правовідносини, не підтверджені належними доказами та не спростовують мотивованих висновків суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 04 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий І.А.Капітан

Судді: Л.І.Вербицька

ОСОБА_3