Справа №766/620/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2016

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді: Спічак О.Б.

секретаря судового засідання: Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

в с т а н о в и в:

11.04.2016 року заявник звернувся до суду із зазначеною заявою посилаючись на те, що у березні 2016 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні для оформлення пенсії, але йому було відмовлено у звязку з тим, що в його трудовій книжці записана дата народження «28 лютого 1956 року», тоді як насправді дата народження «27 березня 1956 року». Просить суд встановити факт належності йому, ОСОБА_1, трудової книжки, виданої на імя «ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1».

Заявник в судовому засіданні доводи заяви підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з вищезазначених обставин.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що згідно трудової книжки ОСОБА_1 в липні 1973 року був прийнятий на роботу до Херсонського спеціалізованого управління № 467 на посаду робітника по першому розряду на монтажну ділянку № 2. При заповненні трудової книжки дата його народження вказана як «ІНФОРМАЦІЯ_1».

З копії паспорта серії МО 977059, виданого Дніпровським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області 18.12.2001 року на імя ОСОБА_1 вбачається, що датою народження є «ІНФОРМАЦІЯ_2», що також підтверджується копією свідоцтва про народження.

Заявник не може реалізувати своє право на оформлення пенсії, внаслідок допущення при видачі трудової книжки помилки в даті народження заявника.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів що мають юридичне значення, а зокрема про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Положеннями пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 розяснено можливість встановлення в судовому порядку належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до листа ВСУ від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Таким чином, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що викладені заявником факти знайшли своє підтвердження та зазначена вище трудова книжка дійсно належить йому. А оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, суд вважає необхідним його встановити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60,212,213,256-259 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, суд -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, належить трудова книжка, видана на імя «ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1», дата заповнення трудової книжки 20 липня 1973 року.

На рішення суду протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області.

СуддяОСОБА_2