Ухвала

іменем україни

27 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Остапчука Д.О.,

Попович О.В., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Полтавської області від 07 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Національної акціонерної компанії «Надра України», дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія», голови правління Національної акціонерної компанії «Надра України» Пономаренка Олександра Володимировича, прокуратури Полтавської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 02 липня 2015 року,,

в с т а н о в и л а:

У червні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно наказу від 27 вересня 2006 року його було призначено на посаду генерального директора дочірнього підприємстваНаціональної акціонерної компанії «Надра України» (далі - НАК «Надра України»)«Полтаванафтогазгеологія». Відповідно до наказу від 16 червня 2009 року його було звільнено із займаної посади за власним бажанням. Зазначав, що заяви про звільнення за власним бажанням він не подавав та не просив звільнити його з посади директора підприємства, звільнення відбулося за підробленою від його імені заявою в період його тимчасової непрацездатності та відпустки. Крім того, в день звільнення йому не було видано копію наказу про звільнення та належно оформленої трудової книжки, а також не проведено остаточний розрахунок. З урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд: скасувати наказ про його звільнення з роботи від 16 червня 2009 року; скасувати наказ про призначення виконуючим обов'язки директора дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Полтаванафтогазгеологія» ОСОБА_5; поновити ОСОБА_3 на займаній посаді; стягнути заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 30 квітня 2014 року позов задоволено частково.

Скасовано наказ НАК «Надра України» від 16 червня 2009 року про звільнення ОСОБА_3 з посади директора дочірнього підприємства НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія».

Поновлено ОСОБА_3 на посаді директора дочірнього підприємства НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» з 17 червня 2009 року.

Стягнуто з НАК «Надра України» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по день поновлення на посаді у розмірі 471 159 грн з утриманням та перерахуванням до бюджету та державних цільових фондів податків та обов'язкових платежів, в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнуто 10 000 грн, також стягнуто судові витрати на правову допомогу в розмірі 8 200 грн, а всього стягнуто 489 359 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 07 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову частково.

Скасовано наказ НАК «Надра України» від 16 вересня 2009 року № 61-к про звільнення ОСОБА_3 з посади директора дочірнього підприємства НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія».

Визнано ОСОБА_3 звільненим з посади директора дочірнього підприємства НАК «Надра України» Полтавнафтогазгеологія» на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України з 26 лютого 2013 року.

Стягнуто з дочірнього підприємства НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 вересня 2009 року по 26 лютого 2013 року у розмірі 391 856 грн 40 коп. з утриманням та перерахуванням до бюджету та державних цільових фондів податків та обов'язкових платежів та 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду Полтавської області із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Полтавської області від 07 квітня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 02 липня 2015 року заяву ОСОБА_6 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Полтавської області від 07 квітня 2015 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу і направити справу до суду апеляційної інстанції для нового розгляду по суті, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Установлено, що 27 травня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду Полтавської області із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Полтавської області від 07 квітня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

29 травня 2015 року зазначену заяву ОСОБА_3 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: запропоновано заявнику зазначити дату, коли він дізнався про відкриття або встановлення нововиявлених обставин, протягом п'яти днів з моменту отримання ухвали.

Постановляючи ухвалу про визнання заяви ОСОБА_3 неподаною та повертаючи її заявнику, апеляційний суд виходив з того, що 09 червня 2015 року заявник отримав копію вказаної вище ухвали, але станом на 02 липня 2015 року недоліки заяви не усунув.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Із матеріалів справи убачається, що відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ухвала апеляційного суду була направлена ОСОБА_3 02 червня 2015 року, а отримана 09 червня 2015 року ОСОБА_7 на підставі довіреності, про що є відповідна відмітка у поштовому повідомленні (а.с. 162).

За правилом ч. 3 ст. 364-1 ЦПК Українидо заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 364 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 121 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 ст. 121 ЦПК Українипередбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві

За положеннями статей 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією з основних засад судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції Україниє забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, і таким чином закріплені гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про отримання заявником особисто ухвали від 29 травня 2015 року заслуговують на увагу, оскільки відсутні належні докази того, що ОСОБА_3 отримав ухвалу про залишення його заяви без руху, а ОСОБА_7, який зазначений в рекомендованому повідомленні як отримувач ухвали, дійсно був уповноважений заявником на отримання цієї ухвали.

За таких обставин апеляційний дійшов передчасного висновку про отримання копії ухвали апеляційного суду від 29 травня 2015 року особисто заявником, що порушує право останнього на судовий захист.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок для його вирішення.

Ураховуючи викладене, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами на новий розгляд до апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 02 липня 2015 року задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 02 липня 2015 року скасувати, питання про відкриття провадження за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами передати на новий розгляд до апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.П. Касьян Головуючий
Судді:В.І. Амелін Д.О. Остапчук О.В. Попович В.О. Савченко Судді: В.І. Амелін