Справа № 491/1274/15-ц
Провадження № 2/505/358/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2016 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

повна назва суду

в складі: головуючого - судді Драгомерецької К. П при секретарі Марченко Н. Б., та адвоката (ів) представника громадськості

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Котовськ Одеської області

справу за позовом ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

Про відшкодування матеріальних та моральних збитків

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої злочином, посилаючись на те, що 17 серпня 2015 року вироком Ананьївського районного суду Одеської області ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме за те, що 05 травня 2015 року близько 16 год. на вулиці села Ноовоселівка Ананьївського району, Одеської області, ОСОБА_2 з неприязних відносин до ОСОБА_1, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_1 один удар кулаком правої руки в область щелепи та один удар правою ногою в область лівої ноги, від яких ОСОБА_1 впала на землю. При цьому, ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді синця підборіддя ліворуч, перелом щелепи справа в області суглобового відростка і в області метального відділу ліворуч зі зміщенням відламків, синець зовнішньо-бічної поверхні лівого гомілковостопного суглоба, перелом зовнішньої ладижки лівого гомілковостопного суглоба із задовільним стоянням відламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 106 від 08 травня 2015 року, у відповідності з п. 2.2.2 "Правил судово-медичного ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" віднесені до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричиняють тривалий розлад здоров'я.

В звязку з отриманими травмами позивачка проходила курс стаціонарного лікування в інституті стоматології національної академії медичних наук України в м. Одесі та двічі була прооперована та змушена була за рахунок власних коштів придбати у аптечних кіосках ряд лікарських засобів та матеріалів медичного призначення для проведення операцій та лікування в післяопераційний період, неодноразово за власні кошти їздила в обласний центр для проведення лікування. Загальна сума витрачених коштів складає 13835 гривень. Крім того відповідач розбив бокове скло її автомобіля, при заміні якого позивачка також витратила 340 грн. А також позивачка вказує, що їй було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що їй були спричинені: постійний біль, запаморочення, нервові переживання, стривоженість та дискомфорт в післяопераційний період та період реабілітації після проведення операції. Відчуття страху за своє життя, назавжди залишитися скаліченим та не в повній мірі бути здатним виконувати фізичні навантаження, рухатись та бути працездатним. Така життєва ситуація приносить їй стрес, психічний розлад та зневіру у власні сили та можливість жити краще. Таким чином моральну шкоду вона оцінює в 50000 гривень.

На підставі наведеного просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 14175 гривень матеріальної шкоди, 50000 гривень моральної шкоди та 400 гривень судових витрат.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позові. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечив, вказавши, що позивачка поїхала в лікарню лише через два дні після пригоди, тому невідомо де і коли вона отримала вказані травми. Також повідомив, що він ніде не працює, тому не має коштів для відшкодування завданих збитків.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 05 травня 2015 року близько 16 год. на вулиці села Ноовоселівка Ананьївського району, Одеської області, ОСОБА_2 з неприязних відносин до ОСОБА_1, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_1 один удар кулаком правої руки в область щелепи та один удар правою ногою в область лівої ноги, від яких ОСОБА_1 впала на землю.

Вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 17 серпня 2015 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від призначеного вироком покарання, якщо протягом 1 року він не скоїть нового злочину та виконає вимоги, що передбачені ст.76 КК України.

Внаслідок цієї пригоди ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді синця підборіддя ліворуч, перелом щелепи справа в області суглобового відростка і в області метального відділу ліворуч зі зміщенням відламків, синець зовнішньо-бічної поверхні лівого гомілковостопного суглоба, перелом зовнішньої ладижки лівого гомілковостопного суглоба із задовільним стоянням відламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 106 від 08 травня 2015 року, у відповідності з п. 2.2.2 "Правил судово-медичного ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" віднесені до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричиняють тривалий розлад здоров'я..

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Отже, передбачена зазначеною статтею презумпція заподіювача шкоди означає, що докази відсутності його вини має подати сам відповідач. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є заподіювачем шкоди або особою, яка в силу закону зобов'язана відшкодовувати шкоду.

Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином вина ОСОБА_2 у спричиненні позивачці шкоди внаслідок нанесених побоїв доведена вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 17 серпня 2015 року. А тому суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що позивачка ОСОБА_1 поїхала до лікарні лише через два дні після пригоди.

За таких обставин суд досліджує розмір заподіяної шкоди.

Внаслідок зазначеної пригоди, заподіяна матеріальна шкода, яка складається з вартості медичних препаратів для лікування тілесних ушкоджень, проїзду на консультацію та операцію до медичних установ в загальній сумі 13835 гривень. Вказана сума підтверджується наданими належними документами.

Також згідно накладної від 07.05.2015 року позивачем сплачено 340 гривень за заднє ліве бокове скло.

Що стосується вимог про відшкодування відповідачем моральної шкоди в сумі 50000 грн., суд приходить до наступного.

У частині 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Як встановлено судом внаслідок нанесених ударів, відповідачем було завдано позивачці шкоди здоровю, а фізичний біль і душевні страждання, які зазнала ОСОБА_1 внаслідок цього, є одним із проявів моральної шкоди, як зазначено в п.1 ч.2 ст.23 ЦК України та не потребує окремих доказів з цього приводу.

Однак, щодо розміру відшкодування моральної шкоди, то з урахуванням характеру кримінального правопорушення, глибини душевних страждань позивачки, ступеня вини відповідача, враховуючи вимоги розумності і справедливості, та обставини встановлені вироком, суд вважає за можливе визначити моральну шкоду в розмірі 15000 гривень.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь позивачки 400 гривень судових витрат, що складаються з витрат на оплату правової допомоги, та на спеціальний фонд Державного бюджету України, судовий збір в розмірі 641 гривня 75 копійок.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 10, 11, 58, 60, 88, 131, 209, 212 215, 223, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 14175 гривень в рахунок завданої матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15000 гривень в рахунок завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 400 гривень в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 641 гривня 75 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.П. Драгомерецька