Справа № 547/1202/15-ц
Провадження № 2/547/12/16
УХВАЛА

про закриття провадження по справі

"18" квітня 2016 р. смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка

за участі секретаря судового засідання Т.В.Артикульної,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення, про визнання помилки у тексті рішення щодо адреси розташування земельної ділянки; до Відділу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Семенівському районі Полтавській області про визнання незаконним і скасування рішення державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагенства у Семенівському районі Полтавської області про внесення змін до Державного земельного кадастру, про зобовязання здійснити скасування реєстрації земельної ділянки; третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області і Відділу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Семенівському районі Полтавській області, ОСОБА_3,

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 до Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, ОСОБА_1 про скасування у частині рішення Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, про зобовязання Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вказана цивільна справа. Після неодноразового уточнення (зміни) та збільшення позовних вимог у справі розглядаються такі вимоги:

1. За позовом ОСОБА_1 до Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, Відділу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Семенівському районі Полтавській області про визнання незаконним і скасування рішення державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагенства у Семенівському районі Полтавської області про внесення змін до Державного земельного кадастру, про зобовязання здійснити скасування реєстрації земельної ділянки, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області і Відділу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Семенівському районі Полтавській області, ОСОБА_3, з такими вимогами:

- визнати незаконним та скасувати рішення сесії Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області від 18.06.2015 "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж на місцевості (в натурі) на земельну ділянку для передачі її у власність" в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по безоплатній передачі земельної ділянки розташованої за адресою: с. Нова Олександрівка Семенівського району Полтавської області, вул. Щорса, б/н (кадастровий номер :07:001:0041) ОСОБА_2;

- визнати, що в тексті рішення сесії Товстівської сільської ради Семенівського району полтавської області 18.06.2015 мала місце помилка щодо зазначення адреси розташування земельної ділянки розміром 0,6 га для ведення особистого селянського господарства в межах села Нова Олександрівка, Семенівського району, Полтавської області на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж якої було надано дозвіл ОСОБА_1;

- зобовязати Товстівську сільську раду Семенівського району Полтавської області виправити дану помилку відповідним рішенням;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагенства у Семенівському районі Полтавської області про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки за кадастровим номером :07:001:0041 за адресою: Полтавська область, Семенівський район, с. Нова Олександрівна, вул. Щорса, б/н, зареєстрованої за ОСОБА_2;

- зобовязати відділ Держемагенства у Семенівському районі Полтавської області здійснити скасування реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :07:001:0041 площею 0,6631 га., яка знаходиться за адресою: Полтавська область, Семенівський район, с. Нова Олександрівка, вул. Щорса, б/н шляхом скасування запису про державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки у Поземельній книзі.

2. За позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 до Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, ОСОБА_1, з такими вимогами:

- скасувати рішення виконкому Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області від 18.06.2015 в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 розташованої в межах с. Нова Олександрівка, вул. Щорса, б/н;

- зобовязати Товстівську сільську раду Семенівського району Полтавської області затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) кадастровий номер земельної ділянки :07:001:004, що розташована за адресою: Полтавська область, Семенівський район, с. Нова Олександрівка, вул. Щорса, б/н, гр. ОСОБА_2 відповідно до рішення двадцять дев'ятої сесії шостого скликання Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області від 18.06.2015.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 повністю підтримують свої позовні вимоги.

Особи, які беруть участь у справі, надали судові усі письмові докази, які вважали за необхідне, у т.ч. ті, що не були подані суду з поважних причин, у попередньому судовому засіданні.

У порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд розяснив сторонам положення ст.ст. 10, 11, 15 ЦПК України, передбачені ст. 16 ЦК України способи захисту судом цивільних прав та інтересів, положення ст. 17 КАС України, ст.ст. 791, 116, 186, 1861 ЗК України.

Поставивши на обговорення осіб, які беруть участь у справі, та вирішуючи питання щодо виду судочинства, у порядку якого слід розглядати позовні вимоги у цій справі, суд зазначає таке.

Частинами першою, другою статті 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) передбачено, що громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд (ст. 79 ЗК України).

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування (ч.ч. 1, 3, 4, 5, 7 ст. 791 ЗК України).

Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї (ч. 9 ст. 791 ЗК України).

У справі відсутні докази набуття ОСОБА_1 та/або ОСОБА_2 права власності або права користування на земельну ділянку, що розташована за адресою: Полтавська область, Семенівський район, с. Нова Олександрівка, вул. Щорса, б/н., а, відтак, у них не виникло цивільних прав щодо земельної ділянки (т. 1 а.с. 244, 245). Відповідний витяг сформовано за заявою ОСОБА_2 та не вказує на нього як на власника. Особи, які беруть участь у справі, погодилися, що ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_2 не є власниками земельної ділянки, проект землеустрою ще не затверджено тощо.

За змістом ч. 9 ст. 791 ЗК України земельна ділянка ще не стала обєктом цивільних справ відсутня державна реєстрація права власності на неї.

Відповідно до ст. 3607 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Судові палати у цивільних, адміністративних та господарських справах Верховного Суду України у постанові від 16 грудня 2015 року № 6-2510цс15, зокрема, постановили.

"Судові палати в цивільних, адміністративних та господарських справах Верховного Суду України послідовно підтверджують правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року в справі N 21-493а14 та від 9 грудня 2014 року в справі N 21-308а14.

Крім того, враховуючи правовий висновок, викладений у постанові від 11 листопада 2014 року в справі N 21-405а14, а також із метою формування однакових підходів до правильного застосування судами норм процесуального права в частині визначення правил підсудності або встановленої законом компетенції судів, судові палати в цивільних, адміністративних та господарських справах Верховного Суду України вважають за необхідне висловити такий правовий висновок для визначення правил підсудності справ у сфері земельних відносин.

Згідно зі статтями 1, 3, 15 ЦПК України завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають, зокрема, з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Стаття 2 КАС України завданням адміністративного судочинства визначає захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій (далі суб'єкт владних повноважень).

З огляду на положення статей 3, 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цього суб'єкта, відповідно прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, до адміністративної відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників - суб'єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб'єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК України цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

ЗК України є, зокрема, тим актом цивільного законодавства, який передбачає підставою виникнення цивільних прав та обов'язків акти органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Так, відповідно до частин другої та третьої статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За статтею 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, через які також згідно зі статтями 83, 84 ЗК України набувається та реалізується право комунальної власності на землю та право державної власності на землю. Комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Статтею 80 ЗК України установлено, що самостійними суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року N 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

З урахуванням такого висновку Конституційного Суду України та з огляду на положення статті 11 ЦК України, статей 78, 116, 122 ЗК України, в зв'язку з прийняттям суб'єктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, в сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов'язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

За таких обставин рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред'являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема й права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень".

ОСОБА_4Нечаєвої (представника ОСОБА_1) на правову позицію, висловлену Верховним Судом України у постанові від 11.11.2014 (т. 1, а.с. 203-206), як на підтвердження розгляду цієї справи за правилами цивільного судочинства, суд не бере до уваги, оскільки у тій справі існувала земельна ділянка як обєкт цивільних прав у сторони був договір оренди земельної ділянки. Також суд відхиляє доводи представника Товстівської сільської ради і третьої особи ОСОБА_3, що розпочавши розгляд справи за правилами ЦПК України суд повинен продовжити їх розгляд за правилами ЦПК України.

У справі відсутні докази набуття ОСОБА_1 та/або ОСОБА_2 права власності або права користування на земельну ділянку, що розташована за адресою: Полтавська область, Семенівський район, с. Нова Олександрівка, вул. Щорса, б/н., а, відтак, у них не виникло цивільних прав (відтак і не може йтися про порушення приватного права) щодо земельної ділянки (т. 1, а.с. 244, 245). Відповідний витяг сформовано за заявою ОСОБА_2, витяг не вказує на нього як на власника. Особи, які беруть участь у справі, погодилися, що ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_2 не є власниками земельної ділянки, проект землеустрою ще не затверджено тощо.

За змістом ч. 9 ст. 791 ЗК України земельна ділянка не стала обєктом цивільних справ відсутня державна реєстрація права власності на неї.

Суд наголошує, що право цивільне ні у ОСОБА_1, ні у ОСОБА_2 на земельну ділянку не виникло. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після відкриття провадження у справі неодноразово змінювали предмет позовних вимог, збільшували розмір позовних вимог тощо; особи, які беруть участь у справі, подавали свої докази суду у кожному судовому засіданні (окрім 18.04.2016). Інших доказів не надано. Проект землеустрою не затверджено, державна реєстрація права власності не здійснена.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України). Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 205 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (ч.ч. 1, 2 ст. 206 ЦПК України).

Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 1, 8 ч. 8, 10, 11, 15, 205, 206, 208-210, 223, 293, 294, 296, ЦПК України, ст.ст. 2 4, 17 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі оскільки справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, розяснивши, що розгляд справи (відповідних вимог) віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Семенівський районний суд Полтавської області протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

ОСОБА_5ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право звернутися до суду із заявою про повернення сплаченої суми судового збору після набрання ухвалою законної сили.

Суддя В.Ф.Харченко

Повний текст ухвали складено 19.04.2016.