АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.,

секретар: Шерівська Ю.А.

за участю: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 в листопаді 2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 12 вересня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на її утриманні. На даний час в провадженні суду перебуває цивільна справа за її позовом про розлучення. Відповідач ухиляється від виконання обовязку по утриманню дитини, тому просила стягнути з нього аліменти у розмірі по 1 000 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 23 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

___________________________________________________________________________________

22-ц/794/457/16 р. Головуючий у 1-й інстанції Олексюк Т.І.

Категорія: 50 Доповідач Литвинюк І.М.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2015 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти в розмірі 500 грн..

Посилається на те, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Він ніде не працює, не має на праві власності житла та земельної ділянки, а тому не спроможний сплачувати аліменти в розмірі 800 грн..

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено що відповідач працює та має сталий заробіток (дохід), а також те, що він є непрацездатним та має інших утриманців, з урахуванням потреб та інтересів дитини, а також з урахуванням максимально можливого по відношенню до мінімальної заробітної плати, розмір аліментів, який може бути стягнутий, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розміру мінімальної заробітної плати, визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 12 вересня 2012 року сторони зареєстрували шлюб, в якому у них 03 квітня 2014 року народився ОСОБА_4, який проживає з позивачкою ОСОБА_3 і знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У роз'ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідач ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, посилаючись на те, що матеріально не спроможний сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі 800 грн., просить постановити рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги про відсутність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 800 грн. безпідставними, оскільки відповідач є працездатною особою, не обтяженою турботами щодо утримання інших дітей чи інших осіб, а тому має змогу працювати, отримувати дохід і надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини у розмірі, який визначений судом.

Такий розмір аліментів відповідає об'єктивним можливостям відповідача та забезпечить лише мінімальні потреби дитини.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку 1167 грн. та визначення у зв»язку з цим мінімального розміру аліментів в сумі 350,10 грн., то такі твердження відповідача не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину при стягненні аліментів у частці від заробітку (доходу) ( ч. 2 ст. 182 СК України) не може застосуватись при визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що визначаючи розмір аліментів, суд правильно врахував обставини, зазначені в ст. 182 СК України. Такі висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на доказах, які були надані сторонами та досліджені судом. Рішення ухвалено на підставі повно зясованих обставин справи, із додержанням норм матеріального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: