Пр. № 2/643/80/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Єрмак Н.В.,

при секретарі - Зубко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача, з урахуванням його уточнення, про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1, яка до переходу права власності до відповідача перебувала під іпотекою за договором №16/08-Б від 09.06.2008 р., укладеного між банком та ОСОБА_2, ОСОБА_3, на виконання умов договору кредиту від 26.12.2007 р., укладеного між банком та ОСОБА_2 В зв'язку з переходом права власності до відповідача від попередніх іпотекодавців, банк посилаючись на положення ст.23 ЗУ "Про іпотеку", вважає, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, і тому відповідач став іпотекодавцем вищезгаданої квартири, в зв'язку з чим, банк має право звернути стягнення на цю квартиру в рахунок погашення заборгованості позичальника ОСОБА_2 по кредитному договору від 26.12.2007 р.

За таких обставин банк просить в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 20 від 26.12.2007 року позичальника ОСОБА_2 у загальному розмірі 3664801,99 доларів США та 23800945,13 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 28, що розташована у літ. В-5 будинку №31 по вул.Тимурівців в м.Харкові, що є частиною житлового будинку № 31 по вул. Тимурівців у м. Харкові та яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 22.09.2009 року за реєстровим № 3561.

Реалізацію предмета іпотеки - квартири № 28, що розташована у літ. В-5 будинку №31 по вул.Тимурівців в м.Харкові, що є частиною житлового будинку № 31 по вул. Тимурівців у м. Харкові та яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 22.09.2009 року за реєстровим № 3561, провести шляхом надання Публічному акціонерному товариству акціонерному банку «Укргазбанк» права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною 347200,00 грн., з наданням Публічному акціонерному товариству акціонерному банку «Укргазбанк» всіх повноважень продавця, в тому числі права отримання у нотаріуса дублікату Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 22.09.2009 року за реєстровим № 3561, реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дублікату Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 22.09.2009 року за реєстровим № 3561, здійснювати будь-які платежі за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти позову, вважали, що позивачем не надано доказів того, що саме спірна квартира, а не житловий будинок №31 по вул.Тимурівців в м.Харкові, знаходилася в іпотеці. Також посилалися на те, що спірна квартира не була обтяжена іпотекою під час її придбання відповідачем, а тому ст. 23 ЗУ «Про іпотеку» не може застосовуватися до даних правовідносин. Крім того, заявили про пропуск строку позовної давності позивачем. У зв*язку з чим просили відмовити в задоволенні позову.

Треті особи до суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Вислухавши сторони, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що між позивачем та ОСОБА_2 26.12.2007 року був укладений Кредитний договір № 20, за умовами якого банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 2 644 000,00 дол. США на строк з 26.12.2007 року по 25.12.2012 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами, виходячи із 12,5% річних.

ОСОБА_2 взяті зобов'язання не виконував з грудня 2008 року. Тому рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.05.2010 р. по справі № 2-1404/10 та рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07.07.2010 р. по справі № 22-ц-10856/2010 на користь банку стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 1 664 543,02 грн., 2 630 252,33 дол. США, а також судові витрати у сумі 1700,00 грн. та 120,00 грн.

Постановою ВП № 31363558 від 22.02.2012р. відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження щодо ОСОБА_2 на суму 1 664 543,02 грн. та 2 630 252,33 дол. США.

Постановою ВП №29965421 від 11.11.2011 відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження щодо ОСОБА_3 на суму 1 664 543,02 грн. та 2 630 252,33 дол. США.

Рішення суду на даний час не виконане.

Проценти за користування кредитними коштами та пеня продовжують нараховуватись, тому заборгованість ОСОБА_2 по кредитному договору станом на 01.06.13 р. становить 3 664 801,99 дол. США та 23 800 945.13 грн. пені.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та іпотекодавцями ОСОБА_2, ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки № 16/08-Б від 09.06.2008.

Відповідно до п. 2.1.1. Договору предметом іпотеки є нерухоме майно - житловий будинок літ. В-5, загальною площею 6 422,9 кв. м, житловою площею 2 285,6 кв. м, (в житловому будинку розташовано 123 квартири), що находиться за адресою: м. Харків, вул. Тимурівців, буд. № 31.

Відомості про іпотеку внесені до Державного реєстру іпотек, реєстраційний № 7356523, що підтверджено Витягом з Державного реєстру іпотек № 19045058 від 09.06.2008р. На відчуження предмету іпотеки накладено заборону, реєстраційний № 7356237, що підтверджено Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 19044890 від 09.06.2008р.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.09.2009 р. договір іпотеки № 16/9-Б було визнано недійсним, запис про іпотеку виключений з реєстру іпотек.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 22.09.2009 року квартира АДРЕСА_2 в літ. В-5 у м. Харкові належить на праві власності відповідачу.

У подальшому, 04.04.2012р. судовою колегією судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області рішення Московського районного суду м.Харкова від 11.09.2009 р. по справі № 2-9061 скасоване. В задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до банку про визнання договору іпотеки недійсним відмовлено.

Відомості у Державному реєстрі іпотек щодо предмету іпотеки поновлено, реєстраційний номер 12489264, що підтверджено Витягом з Державного реєстру іпотек № 36009183 від 14.05.2012. Відомості у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна також поновлено, реєстраційний номер 12488862, що підтверджено Витягом від 14.05.2012 р.№ 36008860.

Так, пунктом 3.2.8 Кредитного договору передбачено, що в разі невиконання позичальником зобов'язань, передбачених цим договором, відшкодування заборгованості за дійсним договором здійснюється банком шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно договору іпотеки.

У відповідності до п. 3.1.6 договору іпотеки "Іпотекодержатель/Банк" має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку одноразового чи неодноразового прострочення Іпотекодавцем сплати процентів за користування кредитними коштами, неповернення кредиту або порушення інших умов кредитного договору, за рахунок коштів, виручених від реалізації предмету іпотеки одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами.

Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 4 та 5 ст. З Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 23 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Таким чином, ОСОБА_1 набула статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов*язки за іпотечним договором, укладеним банком з ОСОБА_2, ОСОБА_3, у тому обсязі, на тих самих умовах, що існували до набуття ним права на предмет іпотеки, оскільки, відчуження даної квартири здійснено без згоди Іпотекодержателя, ані на прилюдних торгах, ані під час ліквідаційної процедури.

За таких обставин, суд задовольняє позов.

При цьому, суд не приймає заперечень представників відповідачів, з урахуванням наступного.

Так, згідно висновку спеціаліста від 07.09.2015 року ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 складає 347200,00 грн.

Порівняльний аналіз суми заборгованості за кредитним договором від 26.12.2007 року з вартістю не тільки предмету іпотеки, а її частки ( вищезазначеної квартири ), свідчить про співмірність заявлених вимог з вартістю предмету іпотеки, який належить зверненню в рахунок погашення боргу.

Більш того, з Іпотечного договору вбачається, що предметом іпотеки є жилий будинок літ. В-5, загальною площею 6422,9 кв.м., житловою площею 2856 кв.м. ( в будинку розташовано 123 квартири ), з єдиним реєстраційним номером 31 по вул. Тимурівців в м Харкові, зареєстрований на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Під час виключення запису з Державного реєстру іпотек та зняття заборони з цього будинку відповідно до рішення суду від 11.09.2009 року, власниками цієї будівлі були присвоєні квартирам окремі реєстраційні номери. Відповідач набула права власності на спірну квартиру № 28 та здійснила державну реєстрацію за собою на неї, як на окремий об*єкт нерухомості.

Таким чином, фактично відбулося виділення частки предмету іпотеки в натурі і реєстрація права власності на неї, як на окремий об*єкт нерухомості.

Отже, дія Іпотечного договору розповсюджується на спірну квартиру, як на частку предмету іпотеки багатоквартирного будинку №31 по вул.Тимурівців в м.Харкові.

Суд також не погоджується з клопотанням представників відповідачів про застосування строків позовної давності, оскільки вважає, що позивач звернувся в межах строків позовної давності за захистом своїх прав при оскарженні рішення суду від 11.09.2009 року, таким чином, строк позовної давності був перерваний.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256,257,264 ЦК України, ст.ст. 5,39,41 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 10,11, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 20 від 26.12.2007 року позичальника ОСОБА_2 у загальному розмірі 3664801,99 доларів США та 23800945,13 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 28, що розташована у літ. В-5 будинку №31 по вул.Тимурівців в м.Харкові, що є частиною житлового будинку № 31 по вул. Тимурівців у м. Харкові та яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 22.09.2009 року за реєстровим № 3561.

Реалізацію предмета іпотеки - квартири № 28, що розташована у літ. В-5 будинку №31 по вул.Тимурівців в м.Харкові, що є частиною житлового будинку № 31 по вул. Тимурівців у м. Харкові та яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 22.09.2009 року за реєстровим № 3561, провести шляхом надання Публічному акціонерному товариству акціонерному банку «Укргазбанк» права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною 347200,00 грн., з наданням Публічному акціонерному товариству акціонерному банку «Укргазбанк» всіх повноважень продавця, в тому числі права отримання у нотаріуса дублікату Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 22.09.2009 року за реєстровим № 3561, реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дублікату Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 22.09.2009 року за реєстровим № 3561, здійснювати будь-які платежі за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя

18.04.2016