Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 332/4952/15 Головуючий у 1 інстанції: Сінєльнік Р.В.
Провадження № 22-ц/778/1727/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Савченко О.В., суддів Маловічко С.В., Кочеткової І.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2016 року у справі за позовною заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у листопаді 2015 року звернувся до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що 17.09.2008р. між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.10.2015р. має заборгованість в сумі 5591,66 гривень, яку позивач просив стягнути на свою користь.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність у зв»язку з порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3, будучи повідомлена про судове засідання 07 квітня 2015р., отримавши повістку в минулому засіданні апеляційного суду 24 березня 2015р., до апеляційного суду не з»явилась, не надавши заяв про відкладення справи або про причини своєї неявки. Тому колегія у відповідності до вимог ч. 5 ст. 305 ЦПК України розглянула справу у її відсутності.

Вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 17.09.2008р. ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку - кредитка «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

За умовами договору відповідач зобов»язалась погашати кредит щомісячними платежами, розмір яких у відповідності до Тарифів складає 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, а строк внесення платежів встановлено до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідач неналежним чином виконувала вказані умови договору щодо погашення кредиту та відсотків, з 02.03.2011р. припинивши сплату щомісячних платежів, тому станом на 31.10.2015р. Банк нарахував їй заборгованість в сумі 5 591,66 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 493,71 грн., заборгованість за відсотками 2174,91 грн., заборгованість з пені 2 418,68 грн., штрафи: фіксованої частини 250 грн., процентна складова 254,36 грн., яку банк просив стягнути з відповідача на свою користь.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо звернення до суду з цим позовом, про застосування якого в ході розгляду справи було заявлено відповідачем.

В апеляційній скарзі банк наголошує на тому, що судом зроблено невірний висновок про пропуск строку позовної давності, оскільки закінчення строку дії картки не припиняє строку дії договору.

Проте повністю погодитись з такими доводами апеляційної скарги не можна з огляду на наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціаль-ну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починаєть-ся з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавле-ної сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до положень п. 5 ст. 261 ЦК України за зобов»язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За положеннями, викладеними у пунктах 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Згідно з умовами договору кінцевий термін погашення кредиту відповідає строку дії картки.

З наданого банком скріншоту вбачається, що строк дії картки ОСОБА_3 закінчився 31.01.2012р. А відтак, саме з 01.02.2012р. почався відлік строку позовної давності, оскільки саме з цієї дати настав обов»язок відповідача повернути кредит в цілому разом з усіма нарахуваннями.

Отже, банку вже з 01.02.2012р. стало відомо, що відповідач не погасила заборгованість, та у банку виникло право на витребування цієї заборгованості у позичальника.

В цій справі за умовами договору не було збільшено строку позовної давності, тому слід застосувати загальний строк позовної давності тривалістю у 3 роки, який спливає 01.02.2015р.

Разом з тим, банк з позовом до ОСОБА_3 звернувся до суду тільки 24.11.2015р., тобто з пропуском строку позовної давності, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Таким чином, суд дійшов правильного висновку про те, що позивачем пропущено строк позовної давності для стягнення заборгованості за цим кредитним договором, а той факт , що судом неправильно визначено дату, з якої слід було розраховувати цей строк, не впливає на остаточні правильні висновки про відмову в позові з цих підстав.

Довід банку про те, що строк дії картки не є строком дії договору, який продовжує діяти після закінчення строку дії картки, не вливає на висновки суду, оскільки в даному випадку строк позовної давності відраховується з моменту, коли у банку виникло право на витребування всієї заборгованості, а ця подія настала саме зі спливом строку дії картки 31.01.2012р.

Така правова позицію вкладена у постановах Верховного Суду України № 6-134цс14 від 01.10.2014р., № 6-103цс14 від 24.09.2014р., № 6-61цс14 від 18.06.2014р., № 6-154цс15 від 30.09.2015р., № 6-1295цс15 від 07.10.2015р., прийнятих в порядку перегляду справ у відповідності до вимог ст.ст. 355, 360-4 ЦПК України, яка за положеннями ст. 360-7 ЦПК України є обов»язковою для судів при вирішенні справ із застосування норми матеріального права, щодо якої висловлено цю правову позицію.

За вказаних обставин, колегія не вбачає підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду, тому у відповідності до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити із залишенням без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: