АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №2-2221/12-ц Головуючий у 1-ій інстанції - Римар Є.П.
Апеляційне провадження 22-ц/796/407/2016 Доповідач - Музичко С.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року колегія суддів cудової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі : Головуючого - Музичко С.Г.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.

при секретарі - Гладченко Ю.І.

за участю: позивача - ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - Нарапович Оксани Дмитрівни на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: ОСОБА_4 про визнання договорів поруки припиненими,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк», третя особа: ОСОБА_4 про визнання договорів поруки припиненими, задоволено. Визнано припиненими договори поруки №002-2900/756-0336-P від 24 жовтня 2007 року та №002-2900/756-0336-Р від 24 жовтня 2007 року, укладеними між ОСОБА_2 та ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником всіх прав та обов'язків, якого є ПАТ «Універсал Банк».

Не погоджуючись з рішенням суду представник відповідача Нарапович О.Д. подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримала, з підстав викладених в ній. Позивач та третя особа вважали рішення суду законним та обґрунтованим.

Задовольняючи позовні вимог, суд першої інстанції керувався ст. 559 ЦК України та виходив з того, що відповідач збільшуючи обсяг відповідальності не надав суду доказів належного повідомлення поручителя про збільшення розміру його відповідальності.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Статтями 553 та 554 ЦК України передбачено, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За змістом ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Як встановлено судом, 24.10.2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4, було укладено кредитний договір №002-2900/756-0336, за яким останній отримав грошові кошти у сумі 84 050 швейцарських франків та Кредитний договір № 002 - 2900/756-0336 від 24.10.2007 року на суму 34 870 швейцарських франків, зі сплатою 4,5% річних.

Між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2було укладено договори поруки №002-2900/756-0336-Р від 24.10.2007 року на суму 84 050 швейцарських франків та договір №002 - 2900/756-0336 на суму 34 870 швейцарських франків, за умовами якогоостанній поручився перед кредитором за виконання ОСОБА_4, своїх зобов'язань за договорами кредиту між кредитором та боржником.

У відповідності до п. 1.1.1 Кредитних договорів, за користування коштами понад встановлений строк (або термін погашення) нараховується відсоткова ставка в розмірі 13,5% підвищена відсоткова ставка). Крім того, п.2.12 договорів встановлено, що кредитор може збільшувати відсоткову ставку, зазначену у п. 1.1 Договорів в разі зміни Національним банком України розміру чинної облікової ставки, та/або у разі запровадження адміністративних та/або інших заходів, які збільшують вартість коштів на українському ринку та або у випадку зміни ставок LIBOR, EURIBOR, та/або в інших випадках, якщо Кредитор обгрунтовано вважає, що така зміна відповідає ринковим умовам або має бехпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів Кредитора. Про зміну відсоткової ставки Кредитор має повідомити Позичальника письмово у спосіб, визначений цими Договорами.

Укладеними цього ж дня договорами поруки, зокрема п. 1.2 встановлювалась підвищена відсоткова ставка у розмірі 13,5% за користування кредитом понад встановлені строки/терміни. У п.2.1 договорів поруки визначено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя.

Судом першої інстанції встановлено, що в жовтні 2007 р. між ОСОБА_4 та ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», було укладено кредитні договори №002-2900/756-0336 від 24 жовтня 2007 р. (на суму 84 050 шв. франків), №002-2902/756-0336 від 24 жовтня 2007 р. (на суму 34 870 шв. франків) зі сплатою за користування кредитом:

- базової ставки 4,5% річних за користування кожним окремо Кредитом у період з «24» жовтня 2007 р. по «10» жовтня 2012 р. включно;

- 9,95% річних за користування кожним окремо Кредитом у період з «11» жовтня 2012 року по «10» жовтня 2037 р. включно. При цьому Сторони погодили, що розмір базової ставки може змінюватись згідно умов цього Договору.

Пунктом 1.1.1 встановлено, що за користування коштами понад встановлений строк (або термін погашння) нараховується відсоткова ставка в наступному розмірі:

13,5 % річних, якщо користування Кредитними коштами понад встановлений строк здійснювався в період з «24» жовтня 2007 р. по «10» жовтня 2012 р. включно,

29,85% річних, якщо користування Кредитними коштами понад встановлений строк здійснювався в період з «11» жовтня 2012 р. по «10» жовтня 2037 р. включно. При цьому Сторони погодили, що розмір базової та/або підвищеної процентної ставки може змінюватися згідно умов цього Договору.

Наступні кредитні Договори доповнені п.1.1.3, у відповідності до якого встановлено, що у разі звільнення Позичальника з основного місця роботи встановлюються нові процентні ставки за користування кредитом за цим Договором, а саме: базова процентна ставка - у розмірі 11,45% річних та підвищена процентна ставка - у розмірі 34,35% річних, починаючи з першого робочого дня, що слідує за днем звільнення позичальника з основного місця роботи, при цьому додаткова угода до Договору щодо весення змін між Сторонами не укладається. Настання такої обставини як звільнення позичальника з основного місця роботи за згодою сторін вважається обґрунтованою підставою вважати, що існують передумови погіршення рівня платоспроможності позичальника та що наданий позичальникові кредит може бути несвоєчасно повернутий.

Пунктом 2.1 договору поруки передбачена обов'язкова згода поручителя на зміну умов основного договору з Боржником.

За встановлених обставин колегія суддів дійшла висновку, що поручителем було підписано договори поруки за не виконання ОСОБА_4 кредитного договору №002-2900/756/-0336 на суму основного боргу 34 870 швейцарських франків та договір №002-2900/756-0336 від 24 жовтня 2007 р. на суму 84 050 шв. Франків. Про укладення інших кредитних договорів та про збільшення обсягу відповідальності позичальника - підвищення відсоткової ставки поручитель повідомлений не був, а отже згоди, на це він не давав.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що правовідносини ОСОБА_2 за договором поруки визнано припиненими.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити, рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» Нарапович Оксани Дмитрівни відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді