Справа № 523/6432/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2016 р. місто Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Плахута А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №22 в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення фактів прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вимогами про встановлення факту прийняття спадщини у вигляді ? частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 60,5 кв.м., житловою площею 39.1 кв.м., ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, та факту прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_5 та визнання за ним права власності на 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, - у порядку спадкування після смерті матері, ОСОБА_5, мотивуючи вимоги тим, що матері спадкове майно належало на законних підставах, оскільки вона фактично прийняла спадщину, не оформивши правовстановлюючі документи на спадкове майно відповідним чином, а відсутність правовстановлюючого документу про реєстрацію права власності за спадкодавцем є перешкодою для отримання свідоцтва про право власності на спадщину і лише в судовому порядку можливо захистити права позивача.

У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов, відповідачка проти заявленого позову не заперечувала.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 21 липня 1988 року ОСОБА_5 було складено заповіт, відповідно якого вона заповіла ОСОБА_7 та ОСОБА_3 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, у рівних частках.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2.

Належність вказаного домоволодіння померлій ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про право на спадщину №4-1981 від 27.08.1971 року.

Як вбачається з виписки із реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на сьогоднішній день ? частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована за ОСОБА_7, інша ? частки зареєстрована за ОСОБА_5.

Cтаном на час відкриття спадщини ОСОБА_3 була неповнолітньою та проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю матір'ю - ОСОБА_9, яка була зареєстрована за вказаною адресою з 01.04.1974 року по 15.04.2015 року.

За таких обставин суд вважає, що обставини прийняття вказаного спадкового майна матір'ю позивача у 1991 році регулюються нормами ст.ст.529, 534, 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на той час, і підлягають задоволенню, оскільки мати позивача прийняла спадщину після смерті баби та користувалася спадковим майном на законних підставах.

Так, згідно ст.529 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на той час, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. У відповідності до вимог ст.534 ЦК України в редакції 1963 року, кожен громадянин може залишити за заповітом усе своє майно чи його частину одній або кільком особам, які як входять, так і не входять до до кола спадкоємців за законом, а також державі чи окремим державним, кооперативним та іншим організаціям. Відповідно до вимог ст.549 ЦК України 1963 року (чинного на момент виникнення правовідносин) спадкоємець, який протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майно, визнається таким, що її прийняв. При цьому, згідно зі ст.525 ЦК України 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, що належало спадкодавцю, а тому відповідно до ст.549 ЦК України 1963 року вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 як спадкоємиця за заповітом.

30 жовтня 1993 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 було укладено шлюб, внаслідок чого ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_3, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя серії НОМЕР_3.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла, що підтвержується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4.

ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5.

На час відкриття спадщини ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав разом із ОСОБА_3 та являвся малолітньою особою.

У нотаріальній конторі позивачеві в оформленні та видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовилено через те, що документи на домоволодіння спадкодавцем оформлені не були і порекомендували звернутися до суду.

Відповідачка являється дружиною померлого ОСОБА_7 та фактично співвласником будинку і спадкоємцем за законом наступних черг, спадщину не приймала.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що дружина, діти, батьки спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявив, відповідно до ст.1270 ЦК України, впродовж шести місяців з часу відкриття спадщини, про відмову від неї. Частиною 4 даної статті визначено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

За таких обставин правовідносини в частині прийняття спадщини позивачем після смерті матері регулюються нормами ст.ст.1216, 1218, 1261, 1268 - 1270 ЦК України і підлягають задоволенню, оскільки зазначене нерухоме майно належало матері позивача на законних підставах, позивач фактично прийняв спадщину, проживаючи в будинку та являючись малолітньою на той час особою, а відсутність реєстрації права власності за спадкодавцем є перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Інші спадкоємці судом не встановлені.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-64, 79, 88, 158, 174, 197, 209, 212 - 215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення фактів прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Встановити як такий, що має юридичне значення, факт прийняття спадщини у вигляді ? частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 60,5 кв.м., житловою площею 39.1 кв.м., ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, спадщини у вигляді ? частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 60,5 кв.м., житловою площею 39.1 кв.м., після смерті матері - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 право власності на ? частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 60,5 кв.м., житловою площею 39.1 кв.м., - у порядку спадкування після смерті матері, ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: