Ухвала

іменем україни

06 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Нагорняка В.А.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укоінвест» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укоінвест» (далі - ТОВ «Укоінвест») про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач посилався на те, що він є учасником ТОВ «Укоінвест» та має частку в статутному фонді даного товариства в розмірі 41 %. З 27 березня 2012 року він займав посаду директора товариства. Йому стало відомо, що 12 грудня 2014 року відбулись загальні збори засновників ТОВ «Укоінвест», оформлені протоколом № 3 від 12 грудня 2014 року. У протоколі зазначено, що були присутні всі засновники товариства та було прийнято рішення про звільнення позивача з посади директора товариства за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 12 грудня 2014 року та призначено директором ТОВ «Укоінвест» ОСОБА_4

Позивач вказував на те, що він не був присутнім на загальних зборах засновників товариства та є підстави вважати, що протокол зборів було підроблено. У протоколі є помилки, а саме: в анкетних даних позивача, в назві замість «Загальних зборів учасників» зазначено «загальних зборів засновників». Про скликання зборів йому не було відомо, заяву про звільнення за власним бажанням він не подавав. Крім того, протокол зборів підписаний головою та секретарем зборів учасників, які не були обрані зборами учасників товариства на ці посади. Також зазначав, що з наказом про звільнення він не був ознайомлений, копії наказу та трудової книжки не отримував.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року, позов задоволено частково.

Змінено дату та підставу звільнення ОСОБА_3 з 12 грудня 2014 року на 22 жовтня 2015 року та визнано ОСОБА_3 звільненим з посади директора ТОВ «Укоінвест» на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підприємства.

Стягнуто з ТОВ «Укоінвест» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 26 999 грн 70 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвала апеляційного суду не відповідає вказаним вимогам.

Судами встановлено, що відповідно до наказу від 27 березня 2012 року № 27-03/12, який підписаний ОСОБА_3 як директором ТОВ «Укоінвест», відповідно до протоколу № 2 загальних зборів учасників ТОВ «Укоінвест» від 26 березня 2012 року ОСОБА_3 приступив до виконання обов'язків директора (за сумісництвом) ТОВ «Укоінвест» з 27 березня 2012 року.

12 грудня 2014 року відбулись загальні збори учасників ТОВ «Укоінвест», які оформлені протоколом загальних зборів засновників ТОВ «Укоінвест». У протоколі зазначено, що 12 грудня 2014 року присутні учасники: ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та інші присутні - ОСОБА_4, присутні учасники сумарно володіють 100 % голосів у товаристві, тому збори учасників товариства відповідно до ст. 60 Закону України «Про господарські товариства» вважаються повноважними.

У порядку денному першим питанням зазначено про звільнення з посади директора товариства - ОСОБА_3 По першому питанню слухали ОСОБА_3 з пропозицією звільнити його з посади директора товариства за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 12 грудня 2014 року і зборами було вирішено звільнити ОСОБА_3 з посади директора товариства за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 12 грудня 2014 року.

На цих же зборах було призначено директором товариства ОСОБА_4 та допущено його до виконання службових обов'язків директора товариства з 15 грудня 2014 року.

Зі статуту ТОВ «Укоінвест» вбачається, що його учасниками є: ОСОБА_3 (має частку в розмірі 41 % статутного капіталу товариства), ОСОБА_5 (30 % статутного капіталу товариства), ОСОБА_6 (20 % статутного капіталу товариства) та ОСОБА_7 (9 % статутного капіталу товариства).

Учасник товариства відповідно до положень статуту зобов'язаний брати участь у зборах учасників особисто або через свого представника, або повідомляти про причини нез'явлення (п. 5.2.6).

Директор призначається зборами учасників (п. 10.2 статуту) і це є виключно компетенцією зборів відповідно до п. 9.8.4 статуту.

Вищим органом управління товариства є збори учасників (п. 9.1 статуту).

Згідно з п. 9.4 статуту збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 % голосів.

Організовує проведення зборів учасників голова зборів, який обирається учасниками. Головою зборів учасників призначається секретар зборів учасників (п. 9.5 статуту).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач як учасник ТОВ «Укоінвест» оскаржив рішення загальних зборів учасників та рішенням господарського суду м. Києва від 13 липня 2015 року, яке набрало законної сили, визнано недійсними рішення, прийняті загальними зборами засновників ТОВ «Укоінвест» від 12 грудня 2014 року, які оформлені протоколом № 3 від 12 грудня 2014 року. Рішенням суду встановлено, що доказів повідомлення позивача та пояснень щодо порядку та способу його повідомлення про скликання на 12 грудня 2014 року зборів учасників ТОВ «Укоінвест» відповідачем не надано, так як не надано і відомостей (підтвердження або спростування) стосовно достовірності занесення до протоколу № 3 від 12 грудня 2014 року даних про присутність позивача на вказаних зборах учасників товариства.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, 21 січня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві про те, що 12 грудня 2014 року невідомою особою було підроблено протокол загальних зборів ТОВ «Укоінвест», що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000650.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що звільнення позивача відбулось з порушенням встановленого порядку, але поновити його на роботі неможливо внаслідок ліквідації підприємства, а тому дійшов висновку про необхідність внесення змін у дату звільнення з 12 грудня 2014 року на 22 жовтня 2015 року та визнати позивача звільненим за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підприємства, зі стягненням з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції зазначено, що неврахування рішення господарського суду м. Києва від 24 вересня 2015 року не впливає на законність та обґрунтованість рішення суду.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна.

Пунктом 1 статті 40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 23 вересня 2015 року ТОВ «Укоінвест» знаходиться в стані припинення за рішенням засновників.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду м. Києва від 24 вересня 2015 року визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «Укоінвест» від 04 лютого 2015 року, оформлені протоколом № 6 (про виключення позивача зі складу учасників відповідача). Визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «Укоінвест» від 21 травня 2015 року, оформлені протоколом № 10 (про зміну місцезнаходження відповідача).

Із доданих до касаційної скарги матеріалів вбачається, що рішенням господарського суду Черкаської області від 01 грудня 2015 року визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Укоінвест», оформлене протоколом № 9 від 24 квітня 2015 року. Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Укоінвест», оформлене протоколом № 11 від 25 серпня 2015 року (про припинення товариства).

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, на зазначені обставини справи уваги не звернув, не з'ясував належним чином обставин справи, які мають суттєве значення для її вирішення, доводів сторін як на підтвердження, так і заперечення позову не перевірив.

Крім того, суд апеляційної інстанції не встановив, який вид трудового договору було укладено з позивачем, оскільки у матеріалах справи відсутні докази про укладення з позивачем трудового договору (контракту); а також не встановив чи був звільнений позивач із займаної посади, чи продовжувалися (припинилися) трудові відносини між сторонами після прийняття рішення загальних зборів ТОВ «Укоінвест» від 12 грудня 2014 року про звільнення позивача, оскільки матеріали справи не містять наказ про звільнення позивача з посади директора ТОВ «Укоінвест».

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлені, рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана