24 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючий суддя: Качан В.Я.
Судді: Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.
Секретар: Грабова Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 січня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Родовід Банк», за участі третіх осіб: приватного нотаріуса КМНО Лакусти Світлани Іванівни, Служби у справах дітей Печерської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання недійсним договору іпотеки, -
У жовтні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Родовід Банк» про визнання недійсним договору іпотеки, укладеного 15.04.2005 між ним та ПАТ «Родовід Банк» з метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором № 28.3/С-023.05.2 від 15.04.2005.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09 січня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, представник позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу на рішення.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.04.2013 апеляційну скаргу відхилено, рішення Печерського районного суду м. Києва від 09.01.2013 залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.07.2013 ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18.04.2013 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07.10.2013 рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 січня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Родовід Банк» задоволено. Договір іпотеки від 15.04.2005, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Родовід Банк», предметом якого є квартира АДРЕСА_1, посвідчений нотаріусом КМНО Лакустою С.І. та зареєстрований в реєстрі № 461 - визнано недійсним. Стягнуто з ПАТ «Родовід Банк» судовий збір в сумі 1 827,80 грн.

Справа 2-3235/12
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2708/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Ісаєвська О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.12.2015 рішення Апеляційного суду м. Києва від 07.10.2013 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Так, в апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить суд скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 січня 2013 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилається на необґрунтованість та безпідставність висновку суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, оскаржуване рішення ухвалено без повного та всебічного з'ясування обставин справи.

Крім того, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в апеляційній скарзі посилається на те, що при укладенні договору іпотеки, а також вподальшому відповідних змін до цього договору, були порушені вимоги законодавства, а саме: не отримано згоду органу опіки та піклування на укладення правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6, представника відповідача ПАТ «Родовід Банк» - ОСОБА_7, представника третьої особи приватного нотаріуса КМНО Лакусти С.І. - ОСОБА_8, які з'явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що15.04.2005 між ОСОБА_1 та ПАТ «Родовід Банк» було укладено договір іпотеки з метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором № 28.3/С-023.05.2 від 15.04.2005, за умовами якого ОСОБА_1 передає в іпотеку банку належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

13.04.2006, 15.12.2006, 23.08.2007 та 08.05.2008 до вказаного договору іпотеки вносилися зміни.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний договір іпотеки та зміни до нього були посвідчені приватним нотаріусом КМНО Лакустою С.І.

Із свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення КМДА від 27.02.2004 та зареєстрованого в КМБТІ 05.03.2004, вбачається, що квартира АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки за спірним договором іпотеки, є власністю ОСОБА_1

Із довідки № 65 від 13.09.2012 вбачається, що станом на 15.04.2005 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована сім'я у складі 4-х осіб: позивач ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_9, їх діти ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Із довідок № 14 від 25.02.2010 та № 62 від 13.09.2012 вбачається, що в зазначеній квартирі зареєстрована сім'я у складі 3-х осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_9 та ОСОБА_11

При цьому, із довідки № 05 від 18.02.2016 вбачається, що станом на 15.04.2005 в квартирі АДРЕСА_1 були зареєстровані чотири особи: позивач ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дружина та сини зняті з реєстраційного обліку на інше постійне місце проживання.

Відповідно до ч. ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати зобов'язання.

Тобто, згода органу опіки та піклування необхідна лише у випадку, якщо дитина є власником (співвласником), або має право користування житловим приміщенням, що відчужується.

Згідно п. 44 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки.

При цьому, ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», на яку посилався позивач у своїх вимогах та якою ставляться вимоги попередньої згоди органу опіки та піклування для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право користування яким мають діти, чинне з 01.01.2006, тому на договори, укладені раніше вказаної дати не поширюються.

Враховуючи викладене та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог визнання недійсним договору іпотеки, оскільки на момент укладення спірного договору іпотеки дозвіл органу опіки та піклування не вимагався.

Доводи апеляційної скарги, які ґрунтуються на твердженнях про відсутність згоди органу опіки та піклування на укладення правочину, є безпідставними, оскільки положення ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», якою ставляться вимоги попередньої згоди органу опіки та піклування для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право користування яким мають діти, чинне з 01.01.2006, тому на договір іпотеки, укладений 15.04.2005 не поширюється.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до обставин справи, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 січня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Родовід Банк», за участі третіх осіб: приватного нотаріуса КМНО Лакусти Світлани Іванівни, Служби у справах дітей Печерської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання недійсним договору іпотеки залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: