01.04.2016 Єдиний унікальний номер 205/399/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючої судді Остапенко Н.Г., при секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТА ОСОБА_2» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2016 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТА ОСОБА_2» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що. 16 грудня 2014 року ОСОБА_1П був прийнятий в ТОВ «ВЕСТА ОСОБА_2» на посаду електромонтера.

03 червня 2015 року був звільнений з посади за згодою сторін, відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України.

На день звільнення позивачу була нарахована заробітна плата за період з грудня 2014 року по червень 2015 року в сумі 8 245,26 грн., але не виплачена.

На підставі вищевикладеного просить стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 16 грудня 2014 року по 03 червня 2015 року в сумі 8245,26 грн.; стягнути з відповідача середній заробіток за період затримання розрахунку з 03 червня 2015 року по 21 січня 2016 року в сумі 11997,28 грн.; стягнути з відповідача компенсацію за втрату частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати у розмірі 1 777,55 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. 01.04.2016р. надав суду заяву про подальший розгляд справи у його відсутність.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково в частині стягнення нарахованої, але невиплаченої, заробітної плати в розмірі 8 245,26 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 9 830,70 грн., компенсації втрати частини доходу у звязку з порушенням строків їх виплати в розмірі 733,55 грн. в іншій частині позовні вимоги не визнав. Участі у судових дебатах не приймав, надав суду письмові заперечення.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що у період з 16 грудня 2014 року по 03 червня 2015 року ОСОБА_1 працював у ТОВ «ВЕСТА ОСОБА_2» на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електрообладнання..

З грудня 2014 року по червень 2015 року відповідач не виплатив позивачу заробітну плату. Згідно довідки №01/04-1 від 01.04.2016 року, заборгованість по заробітній платі у ТОВ «ВЕСТА ОСОБА_2» перед ОСОБА_1 складає 8245,26 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 15 КЗпП України, ст.. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення.

Згідно ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Зважаючи на те, що заборгованість у відповідача перед позивачем по заробітній платі складає 8245,26 грн., суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості у розмірі 8245,26 грн.

Відповідно до ст.116 КЗпП України виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організації згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. За правилами абзацу 3 п. 2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Пунктом 3 Порядку визначено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки.

Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за два місяці перед звільненням складала 59,58 грн., тобто середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 03.06.2015 року по 21.01.2016 року складає 9830,70 грн.

Враховуючи, що відповідач не здійснив своєчасного розрахунку по заробітній платі з ОСОБА_1, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 9830,70 грн.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача компенсації частини доходів у зв`язку із порушенням строків іх виплати, суд доходить висновку, що вони підлягають частковому задоволенню.

В судовому засіданні позивач просив стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування зазначеної вище компенсації суму у розмірі 1777,55 грн.

Так, відповідно доЗакону України від 19.10.2000 року №2050-111 "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати"передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно вимог Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати"компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року. Компенсації підлягає, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення) разом із сумою індексації. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Згідно довідки №01/04-1 від 01.04.2016 року компенсаційні втрати частини доходу у звязку з порушення строків їх виплати складає 733,55 грн.

Таким чином, з відповідача необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 компенсаційні втрати частини доходу у звязку з порушення строків їх виплати у розмірі 733,55 грн.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн. суд виходить з наступного.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від працівника додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи обставини справи, розмір заборгованості із заробітної плати, тривалість порушення, суд вважає, що розумним та виправданим є розмір компенсації моральної шкоди у сумі 500 гривень.

Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та доцільність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з виплати заробітної плати у розмірі 8245,26 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 9 830,70 грн., компенсаційні втрати частини доходу у звязку з порушенням строків їх виплати в розмірі 733,55 грн. та моральну шкоду у розмірі 500 грн.

Окрім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 367 ЦПК України допустити рішення суду про стягнення заборгованості по заробітній платі до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116, 117, 233 КЗпП України, Законом України від 19.10.2000 року №2050-111 "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати",Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" відповідно до ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТА ОСОБА_2» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженої відповідальності «ВЕСТА ОСОБА_2», на користь ОСОБА_1, ІПН:НОМЕР_1 нараховану, але невиплачену, заробітну плату в розмірі 8 245,26 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 9 830,70 грн., компенсаційні втрати частини доходу у звязку з порушенням строків їх виплати в розмірі 733,55 грн. та моральну шкоду у розмірі 500 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженої відповідальності «ВЕСТА ОСОБА_2», на користь держави судові витрати у розмірі 551,20 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.Г. Остапенко