Справа № 314/3579/13-ц
Провадження № 6/314/4/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Галянчук Н.М.,

за участю прокурора Мяснікової-Максаніної І.І.,

представника стягувача ОСОБА_1,

секретар судового засідання Рясна А.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ заяву Токмацької місцевої прокуратури як правонаступника прокурора Вільнянського району та Запорізького міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання та виправлення помилки у виконавчому листі № 314/3579/13-ц,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області із заявою, вказавши, що рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 травня 2014 року задоволено позов Запорізького міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави до Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, ОСОБА_2, треті особи: відділ Держземагенства у Вільнянському районі Запорізької області, Державне підприємство «Запорізьке лісомисливське господарство», про визнання недійсним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту. Рішення набрало законної сили 10 липня 2014 року. На виконання вказаного рішення 15 жовтня 2015 року видано виконавчий лист. Зазначений виконавчий лист для примусового виконання до Відділу Державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області не подавався, оскільки строк предявлення його до виконання сплинув 10 липня 2015 року, а лист виданий 15 жовтня 2015 року, тобто після спливу строку предявлення його до виконання. Причиною пропуску строку для предявлення виконавчого листа до виконання стала та обставина, що прокурором Вільнянського району, який став правонаступником Запорізького міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері внаслідок ліквідації Запорізької міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері, про факт перебування у провадженні суду вказаної справи стало відомо лише 11 вересня 2015 року за інформації, наданої Вільнянським районним судом Запорізької області. Посилаючись на викладене, прокурор просить поновити строк предявлення виконавчого документу до виконання.

Крім того, прокурор зазначає, що у виконавчому листі вказана неповна адреса земельної ділянки. У звязку з викладеним, прокурор просить суд виправити у виконавчому листі помилку, вказавши повну адресу земельної ділянки: Петро-Михайлівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер :07:001:0006.

У судовому засіданні прокурор Мяснікова-Максаніна І.І. подану заяву підтримала, просила її задовольнити, з метою захисту прав та законних інтересів держави поновити строк для предявлення виконавчого листа до виконання, а також виправити допущену у виконавчому листі помилку, вказавши повну адресу земельної ділянки: Петро-Михайлівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер :07:001:0006.

Представник стягувача Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на неповажність причин пропуску строку для предявлення виконавчого листа до виконання, а також вказав, що при виготовленні виконавчого листа у вказаній цивільній справі помилки допущені не були, на час його видачі до нього внесені всі відомості, наявні в матеріалах справи. У виконавчому листі наводяться формулювання резолютивної частини рішення в тій редакції, яку воно отримало у звязку з постановленням такого рішення. Резолютивна частина рішення відповідає формі та змісту виконавчого листа.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 травня 2014 року, яке набрало законної сили 10 липня 2014 року, задоволено позов Запорізького міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері, поданий в інтересах держави, визнано недійсним рішення Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 5 від 15.12.2006 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акту на право власності на земельну ділянку», визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 708625, виданий на імя ОСОБА_2 на підставі рішення Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 5 від 15.12.2006, зобовязано ОСОБА_2 повернути до відділу Держземагенства у Вільнянському районі Запорізької області оригінал Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 708625, виданий на його імя, зобовязано ОСОБА_2 повернути земельну ділянку, розташовану на території Петро-Михайлівської сільської ради площею 0,1020 га, кадастровий номер :07:001:0006, до земель державної власності, а також стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 114 гривень 70 копійок.

На виконання вказаного рішення 15 жовтня 2015 року Вільнянським районним судом Запорізької області видано виконавчий лист № 314/3579/13-ц, який отриманий прокурором 16 жовтня 2015 року (т. 2 а.с. 28).

Супровідним листом Вільнянського районного суду Запорізької області № 6948/15-вих від 16 жовтня 2015 року прокурор отримав виконавчий лист у вказаній цивільній справі, у якому строк предявлення його до виконання вказаний до 10 липня 2015 року, тобто вже після закінчення строку для предявлення. З матеріалів справи вбачається, що прокурор Вільнянського району, який звернувся до суду як правонаступник Запорізького міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері внаслідок ліквідації Запорізької міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері із заявою про видачу виконавчого листа, участі у розгляді цивільної справи не приймав, у судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду присутній не був, повний текст рішення суду не отримував, йому не надсилався.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

ОСОБА_3 України та ст. 14 ЦПК України встановлюють, що судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими для виконання. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень покладено законом на Державну виконавчу службу України, а порядок виконання визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Водночас, також слід зазначити, що, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обовязків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб ст. 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у цій статті тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобовязалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

У рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10 березня 1997 року зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року). Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29 липня 1998 року).

Вказані доводи заявника підтверджуються матеріалами справи, а тому, з урахуванням цих обставин та враховуючи факт невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, що є неприпустимим, суд вважає цілком поважною причиною пропуску заявником строку предявлення виконавчого документа до виконання та, як наслідок, наявність законних підстав для його поновлення.

У звязку з цим суд вважає, що заява в частині поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого листа Вільнянського районного суду Запорізької області підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про виправлення помилки у виконавчому листі, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначається місцезнаходження майна боржника.

Крім того, п. 4 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ має містити резолютивну частину рішення.

Зі змісту виконавчого листа, виданого Вільнянським районним судом Запорізької області, вбачається, що резолютивна частина рішення, викладена у виконавчому листі, відповідає тексту рішення, оригінал якого знаходиться в матеріалах цивільної справи. Так само у виконавчому листі відображена адреса місцезнаходження майна боржника, яка відповідає змісту резолютивної частини рішення суду. Жодної помилки при оформленні виконавчого листа судом допущено не було.

Таким чином, без вирішення питання щодо виправлення описки у судовому рішенні, суд не вправі вносити будь-які виправлення в ту частину виконавчого листа, яка містить у собі виклад резолютивної частини рішення суду, за яким видано виконавчий лист.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 371 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Токмацької місцевої прокуратури як правонаступника прокурора Вільнянського району та Запорізького міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання та виправлення помилки у виконавчому листі № 314/3579/13-ц задовольнити частково.

Поновити пропущений з поважної причини строк для предявлення виконавчого листа № 314/3579/13-ц про зобовязання ОСОБА_2 повернути до відділу Держземагенства у Вільнянському районі Запорізької області оригінал Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 708625, виданий на його імя, повернути земельну ділянку, розташовану на території Петро-Михайлівської сільської ради площею 0,1020 га, кадастровий номер :07:001:0006, до земель державної власності та сплатити судовий збір на користь держави в сумі 114 гривень 70 копійок - до виконання на один рік, встановивши його до 20 квітня 2017 року.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі у пятиденний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.М. Галянчук

20.04.2016