Справа № 291/352/16-ц
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2016 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Руденко З.Б.

за участю секретаря Шахрай Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Верхівнянська сільська рада Ружинського району Житомирської області,

про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що її мати ОСОБА_3, яка померла 23.03.2015р. в с.Верхівня Ружинського району Житомирської області, мала у приватній власності житловий будинок, розташований по вул.Лісовій, 10 в с.Верхівня Ружинського району Житомирської області.

Спадщину матері прийняла вона та її сестра - ОСОБА_2 Проте нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку вказаного житлового будинку позивачці відмовив, із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього. Тому позивачка просить суд визнати за нею в порядку спадкування право на спадкове майно матері, а саме: 1/2 частку житлового будинку, який розташований по вищевказаній адресі.

В судове засідання сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а відповідачка - визнає. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Верхівнянська сільська рада Ружинського району заперечень відносно позову до суду не подала.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З довідки Верхівнянської сільської ради Ружинського району від 11.04.2016р. № 289 вбачається, що відповідно до записів погосподарської книги по с.Верхівня Ружинського району Житомирської області за ОСОБА_3 рахувався на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул.Лісовій, 10 в с.Верхівня Ружинського району Житомирської області .

2

З технічного паспорта на вказаний житловий будинок, який виготовлений КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" 09.03.2016р. , та довідки вказаного МБТІ від 28.03.2016р. №357 вбачається, що житловий будинок №10 по вул.Лісовій в с.Верхівня Ружинського району Житомирської області побудований в 1961 році, господарські споруди побудовані в 1962-1980рр., правовстановлюючі документи на вказаний будинок в БТІ не зареєстровано.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, отриманої Ружинським районним судом Житомирської області 19.04.2016р. , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 зареєстровано право на 1/2 частки житлового будинку та господарських споруд, розташованих по вул.Лісовій, 10 в с.Верхівня Ружинського району Житомирської області, на підставі рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 30.11.2015р.

З вказаного рішення суду вбачається, що за ОСОБА_2, яка є відповідачкою по даній справі, визнано право власності на 1/2 частку зазначеного житлового будинку в порядку спадкування майна ОСОБА_3, яка померла 23.03.2015р.

На підставі вищевикладеного, та, враховуючи положення ст.ст.120-127 ЦК УРСР(1963 р.), Указу Президії Верховної Ради СРСР "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних жилих будівель" від 26.08.1948р., Закону УРСР Про сільську Раду депутатів трудящих від 02.07.1968р., які регулювали право власності колгоспного двору та реєстрацію вказаного права за членами двору в погосподарських книгах сільських рад, суд приходить до впевненості, що ОСОБА_3 володіла на праві приватної власності вказаним житловим будинком та господарськими будівлями, розташованими по вул.Лісовій, 10 в с.Верхівня Ружинського району Житомирської області.

ОСОБА_3 померла 23.03.2015р. в с.Верхівня Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Як вбачається зі спадкової справи №224/2015р., заведеної 28.05.2015р. Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області відносно майна померлої 23.03.2015р. ОСОБА_3 , спадкодавець залишила заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які є сторонами по даній справі та які у встановлений строк прийняли спадщину.

Таким чином, судом встановлено, що до позивачки та відповідачки перейшло право власності спадкодавця ОСОБА_3 на все спадкове майно в рівних частках, зокрема і на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за вищевказаною адресою.

Однак, як вбачається з повідомлення Ружинської державної нотаріальної контори Житомирської області від 06.10.2015р. №2246/02-14, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на спадкове майно ОСОБА_3 з підстав відсутності правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивачки на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з її вини.

Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивачки є неотримання спадкодавцем за свого життя правовстановлюючого документа на вказане майно, хоча право власності ОСОБА_3 на вказане майно ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права власності на таке майно.

3

Відповідно до ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом всього часу судового розгляду. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вказане визнання відповідачкою позову не суперечить законодавству та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, а тому з цих підстав позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Як вбачається із заяви поданої до суду, позивачка просить судові витрати по справі, а саме: судовий збір, від сплати якого при подачі позову до суду вона звільнена відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" як інвалід ІІ групи, покласти на неї.

Керуючись ст.ст.120-127, 548, 549 ЦК УРСР(1963р.), ст.ст.1216, 1217, 1223 , 1233-1236, 1261, 1267, 1268, 1296 ЦК України, ст. 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Указом Президії Верховної Ради СРСР "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних жилих будівель" від 26.08.1948р., Законом УРСР Про сільську Раду депутатів трудящих від 02.07.1968р. ст.ст. 174, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно ОСОБА_3, яка померла 23.03.2015р. в с.Верхівня Ружинського району Житомирської області, а саме на:

- 1/2 частку житлового будинку, площею 53.3 кв. м, з господарськими будівлями: погріб з шийкою, веранда, літня кухня, сарай, убиральня, сарай, розташований за адресою: вулиця Лісова, 10 (Десять) в с.Верхівня Ружинського району Житомирської області.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. (П'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя З. Б. Руденко.