Справа №731/38/16-ц
Провадження №2-о/731/3/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року с.м.т. Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Савенка А.І.

при секретарі Ріпка І.В.

за участю заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Варва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Сасинівська сільська рада Пирятинського району Полтавської області,

В С Т А Н О В И В :

Заявник в своїй заяві просить суд встановити факт, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 який помер 21 квітня 2006 року є його батьком, посилаючись на те що запис про батьківство було здійснено зі слів його матері, однак, його батьком був ОСОБА_7. Його батько за життя визнавав своє батьківство, що підтверджується показами свідків. На даний час заявник не може документально підтвердити в повному обсязі родинні відносин і даний факт необхідний йому для отримання спадщини, як єдиному спадкоємцю по закону, який має намір це зробити.

В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги, пояснив, що його матірю є ОСОБА_8, батьком ОСОБА_7. Мати та батько певний час до його народження проживали разом, потім стали проживати окремо. Ні батько ні мати на час його народження у шлюбі між собою або з іншими особами не перебували. Мати була інвалідом 2 групи, і батько увесь час приходив до матері, допомагав по господарству, надавав кошти на утримання дитини, спілкувався з заявником як з сином, брав участь у його вихованні. Інших дітей у ОСОБА_7 не було, спадкоємців на даний час також не має. Батько проживав окремо, втім за життя ніколи не відмовлявся від свого батьківства про що знали багато мешканців села, вчителі та інші особи. Згодом, оскільки мати була інвалідом, почала вживати алкогольні напої, батько заявника також зловживав алкогольними напоями, заявника було поміщено до інтернату у с.Майорщина Грибінківського району Полтавської області. Під час канікул заявник приїздив додому та постійно спілкувався із батьком. Окрім заявника у ОСОБА_9 було ще 3 доньки, всі від різних чоловіків. ОСОБА_7 не визнавав свого батьківства щодо цих дітей, оскільки його сином був лише ОСОБА_1

Представник заявника доводи заяви підтримав в овному обсязі, надав аналогічні пояснення.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, просив розглядати справу за його відсутності проти задоволення заяви не заперечував.

Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, покази свідків, проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 6) заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_8.

У відповідності до витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с. 7), та копії актового запису про народження заявника батьком вказаний ОСОБА_1. Відомості щодо батька дитини внесені до актового запису на підставі заяви матері, у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України.

Згідно до витягу із погосподарської книги ОСОБА_8 проживала на день смерті за адресою: с. Сасинівка Пирятинського р-ну Полтавської обл., вул. Ворошилова 77, разом з сином ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та донькою ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_7 проживав на момент смерті один, за адресою: с. Сасинівка Пирятинського р-ну Полтавської обл., вул. Ворошилова 26а, що підтверджується витягами із погосподарської книги, довідками (а.с. 4)

ОСОБА_8 померла 12 червня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Згідно до копії актового запису про смерть №12 від 25 квітня 2006 року ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, помер 21 квітня 2006 року. Свідоцтво про смерть серії 1-КЕ №043698 отримував ОСОБА_11

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення (а.с. 8).

Заявник звернувся до Пирятинської державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, однак, листом від 09 червня 2015 року нотаріусом було повідомлено, що правові підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на імя заявника відсутні, оскільки спадкоємець не надав документів, які б належним чином підтверджували родинний зв'язок із померлим (а.с. 5).

У відповідності до інформаційної довідки із спадкового реєстру, спадкова справа після смерті ОСОБА_7 не заводилась, відомості про заповіти/спадкові договори відсутні (а.с. 32-33).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона проживає в с. Сасинівка. Особисто знала ОСОБА_8 та ОСОБА_7, які є батьками заявника. Вказала, що ОСОБА_7 привіз ОСОБА_8 у село Сасинівка, після чого вони проживали певний час разом у його будинку, разом із його матірю. Стосунки між ними погіршились через непорозуміння із «свекрухою», та те, що ОСОБА_8 була інвалідом 2 групи. ОСОБА_8 отримала від колгоспу будинок, та разом із дитиною перейшла проживати окремо. ОСОБА_7 підтримував із нею стосунки, від яких народився ОСОБА_1. ОСОБА_7 за життя визнавав своє батьківство, брав участь у вихованні сина ОСОБА_13, допомагав ОСОБА_8 по господарству та надавав кошти на утримання дитини. Свідок була названою бабою ОСОБА_1, тому, про батька дитини їй було добре відомо. ОСОБА_7 інших спадкоємців не має, та у шлюбі не перебував. Наголосила, що ОСОБА_7 особисто повідомляв їй що ОСОБА_1 є його єдиним сином, ніколи не спростовував свого батьківства, та брав участь у вихованні та утриманні дитини.

Свідок ОСОБА_4 повідомила, що вона проживає в с. Сасинівка. Особисто знала ОСОБА_8 та ОСОБА_7, які є батьками ОСОБА_1 Вказала, що ОСОБА_7 привіз ОСОБА_8 у село Сасинівка Пирятинського району Полтавської області, після чого вони проживали певний час разом у його будинку. Згодом ОСОБА_8 отримала від колгоспу будинок, та проживала окремо, у шлюбі вона не перебувала. У ОСОБА_8 були інші діти (троє дівчат) від інших чоловіків. ОСОБА_7 підтримував із ОСОБА_8 стосунки, від яких народився ОСОБА_1. ОСОБА_7 за життя визнавав своє батьківство, брав участь у вихованні сина ОСОБА_13, допомагав ОСОБА_8 по господарству та надавав кошти на утримання дитини. Сам ОСОБА_7 до дня смерті проживав один, на даний час інших спадкоємців не має, оскільки його мати та брат померли, та у шлюбі не перебував. Наголосила, що ОСОБА_7 особисто повідомляв їй що ОСОБА_1 є його сином, ніколи не спростовував свого батьківства, та брав участь у вихованні та утриманні сина. Батьківства щодо інших дітей ОСОБА_8 ОСОБА_7 за життя не визнавав, оскільки він не був їх батьком.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що вона проживає в с. Сасинівка, неподалік від будинку ОСОБА_8 Знала особисто ОСОБА_8 та ОСОБА_7, які є батьками заявника. Із матірю заявника вона працювала разом та товаришувала. Крім того, є хрещеною матірю заявника. Вказала, що ОСОБА_7 після відбування покарання у місцях позбавлення волі приїхав до села Сасинівка та привіз із собою ОСОБА_8 Вони деякий час проживали у його будинку разом із «свекрухою». Після погіршення стосунків між ОСОБА_8 та матірю ОСОБА_7, ОСОБА_8 отримала будинок від колгоспу та почала жити окремо. ОСОБА_7 підтримував із ОСОБА_8 стосунки, від яких народився ОСОБА_1. Інших дітей у ОСОБА_7 не було, і за життя він визнавав своє батьківство, спілкувався із сином, допомагав матері по господарству, надавав кошти на утримання сина, допомагав продуктами. ОСОБА_7 працював трактористом та інколи брав сина із собою на роботу, іноді водив його до школи. Заявник відвідував батька у його помешканні, спілкувався із ним. Інших спадкоємців ОСОБА_7 не має.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою заявника. Її мати ОСОБА_8 почала проживати із ОСОБА_7 у с. Сасинівка Пирятинського району, в його будинку. Після погіршення стосунків із «свекрухою» мати отримала будинок від колгоспу та почала жити окремо. Після цього мати забрала її від баби, згодом народилась інша її сестра Людмила. ОСОБА_7 підтримував із матірю стосунки, періодично залишався на декілька днів проживати із ними. Після чого народився брат ОСОБА_1. Батьком був ОСОБА_7, який ніколи не заперечував свого батьківства, спілкувався із заявником як з сином, в громаді знали що це його син. Після народження сина ОСОБА_7 продовжував відвідувати ОСОБА_8 та допомагав їй по господарству, спілкувався із заявником, допомагав продуктами харчування та грошима. Заявник відвідував батька у нього вдома, підтримував із ним стосунки. Інші діти ОСОБА_8 були від інших чоловіків, та ОСОБА_7 не був їх батьком. Після смерті своєї матері ОСОБА_7 пропонував ОСОБА_8 перейти проживати у його хату, однак мати відмовилась.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Згідно з положенням постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 13 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Стаття 53 КпШС України, яка була чинною на час народження заявника, передбачала, що походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи запису актів громадянського стану.

В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засідання встановлено, що заявник позбавлений можливості в іншому порядку встановити вищезазначений юридичний факт.

Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, так як дозволить йому оформити свої спадкові права.

Зважаючи на наведене, суд вважає що заява підлягає задоволенню, враховуючи те, що доказами у справі підтверджується спільне виховання та утримання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заявника, достовірно підтверджено визнання за життя ОСОБА_7 його батьківства щодо заявника, та показами свідків підтверджено спільне проживання батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до народження дитини.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215,256-259 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Сасинівська сільська рада Пирятинського району Полтавської області, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 21 квітня 2006 року є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.І. Савенко