Справа №266/5361/13-ц
Провадження№ 2/266/11/16
УХВАЛА

09.02.2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Курбановой Н.М.,

при секретарі Жирковой М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування на частину домоволодіння та позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, стягнення судових витрат,

треті особи: ОСОБА_3, державний нотаріус Другої Маріупольської державної нотаріальної контори, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності у порядку спадкування на частину домоволодіння.

Відповідач ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, стягнення судових витрат.

13.12.2013 року обєднано в одне провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності у порядку спадкування на частину домоволодіння із зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, стягнення судових витрат.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що 18 березня 2012 року в місці свого постійного проживання померла її мачуха - ОСОБА_6, якій належало домоволодіння № 44 по вулиці Мелітопольській в м. Маріуполі, на підставі договору дарування. 9 липня 2008 року, тобто за свого життя, ОСОБА_6 склала заповіт на все майно на її ім'я. У зв'язку зі смертю ОСОБА_6 на належне їй майно відкрилася спадщина, яку вона прийняла у встановлений законом термін і у встановленому порядку, подавши 22.08.2012 року в нотконтору письмову заяву. 23 серпня 2012 року, їй стало відомо, що із заявою про прийняття спадщини до нотконтори звернулася і відповідачка, в якій вказала, що їй відомо про заповіт її матері, ОСОБА_6, і вона претендує на обов'язкову частку у спадщині, як непрацездатна за віком. Вважає, що при розрахунку обов'язкової частки необхідно виходити з того, що у спадкодавця, крім відповідачки, був син - ОСОБА_4, брат відповідачки, тому, якби не було заповіту, то до спадкування за законом були б покликані діти спадкодавця ( відповідачка та її брат) або онуки. Частка відповідачки склала б 1/2 , а за наявності заповіту її частка складає 1/4. Звернувшись в нотконтору ще в серпні 2012 року, вона дотепер не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Позов ОСОБА_4 не визнає, бо ОСОБА_7 у здоровому глузді, памяті, її впізнавала, запрошувала у гості, вони нормально спілкувались, ОСОБА_7 жалілась на хворі ноги, просила привезти ліки, сама лікувалась, доглядала за собою. Її дуже ображав онук, який з нею жив. Вона готувала онуку їжу. В вважає, що ОСОБА_4 необґрунтовано заявила позов, бо ніяких підстав вважати ОСОБА_7 хворою душевно у неї не має.

Представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_8, що діє на підставі договору, у судовому засіданні надала пояснення аналогічні поясненням позивачки. Крім того, просила призначити повторну посмертну судово психіатричну експертизу по даній цивільній справі та доручити її проведення відділу судово-психіатричної експертизи Українського НДІ соціальної, судової психіатрії та наркології, посилаючись на те що, 18.03.2014 року ухвалою суду у справі була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза щодо ОСОБА_7С, яка померла 18.03.12 року. Проведення експертизи доручено Донецькому центру судово-психіатричної експертизи. 09.12.2014 року в суд надійшов висновок експертної комісії у складі - Шлімілі, Кузьмичова, Пуцай. Ознайомившись з висновками експертизи, вважає, що висновок є необґрунтованими, викликають сумніви в їх правильності виходячи з наступного: Як випливає з преамбули висновку, експертиза проводилася з 28.07.14 року по 04.11.14 року (засідання експертної комісії). Загальновідомим, і, отже, не потребуює доведення обставиною є те, що м. Донецьк, де розташовується експертна установа, є тимчасово окупованоюй, непідконтрольною українській владі територією, де не діють Закони України. У зв'язку з цим є сумніви в достовірності висновку, в повноті і об'єктивності дослідження в період активної фази АТО (липень 2014 роки), обстрілів і руйнування частини приміщень експертної установи. Висновки експертів не носять науково-обґрунтованого характеру. ОСОБА_8 дослідницькій частині висновку становлять: перерахування показань свідків позивачки, причому в контексті визначення суду, а також записи в амбулаторній карті ОСОБА_7 без номера і нумерації аркушів, з порушенням хронології цих записів. Так, експертна комісія посилається на свідчення свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, Грушко С, ОСОБА_13, ОСОБА_14 Між тим із висновку не випливає, що експерти прослухали технічний запис судових засідань, в яких ці свідки допитувалися. Роздруківка показань свідків на адресу експертної установи не прямувала. Отже, інформацію про те, які свідчення дали свідки, експерти могли отримати тільки з ухвали суду від 18.03 14 на 4 аркушах, що є некоректним. Вважає, що показання свідків у висновку викладені неповно та мають розбіжності. За ЦПК України вона не підлягає оскарженню окремо від рішення. Експерти прийшли до висновку про деменції при хворобі Альцгеймера на підставі даних про порушення пам'яті, емоційної лабільності, в той час як порушення пам'яті мали чисто побутовий характер, а емоційна лабільність не є специфічним для недоумства. Причому, діагноз «хвороба Альцгеймера» був двічі виставлено зі знаком питання, цей діагноз міг виставити тільки психіатр, а не невропатолог. Експерти ж довільно, самостійно «посилили» ступінь розладів ОСОБА_6, чим порушили принцип об'єктивності, а також принцип презумпції психічного здоров'я, так як діагноз вираженого психічного розладу не доведений. Дослідження експертів, а, отже і їх висновки не є повними. Крім того, експерти, посилаючись у своєму висновку на заповіт (а.с. 5) його практично не досліджували. У той же час, якби досліджували, то звернули б увагу, що заповіт не тільки підписаний заповідачем з повним зазначенням його прізвища, імені та по батькові, але в ньому рукою заповідача вчинена запис про те, що заповіт нею прочитано, підписаний особисто, складено нотаріусом з її слів вірно. Навряд чи можна визнати недоумкуватим людину, здатну вчинити такий запис. Просить призначити по справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити ті ж питання, що і в ухвалі суду від 18.03.14, але її проведення доручити відділу судово-психіатричної експертизи українського НДІ соціальної, судової психіатрії та наркології. У розпорядження експертів направити матеріали цивільної справи з роздруківкою пояснень сторін та показань свідків, матеріали цивільної справи за 2012 рік з роздруківкою показань ОСОБА_4 за 26.11.12 року і 11.12.12 року, а також за 13.11.12 року, коли судом було оголошено записи в амбулаторній карті.

Представник відповідачки ОСОБА_4, ОСОБА_15, що діє на підставі договору, у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання представника позивача ОСОБА_8, посилаючись на те, що вже є висновок експерта, він обєктивний, а призначення повторної посмертної судово психіатричної експертизи, на їх думку, це затягування розгляду даної справи.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав представника відповідача ОСОБА_15

Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18.03.2014 року призначено посмертну судово психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Центру судово-психіатричної експертизи розташованої за адресою: м.Донецьк , вул.Червоноармійська, б.5.

Згідно акту судово-психіатричної експертизи №226а/349 (дата проведення експертизи 28.07.2014 04.11.2014) складеного у Обласному центрі судово-психіатричної експертизи у м.Донецьк, ОСОБА_7 в період укладення нею юридичної угоди оформлення заповіту 09.07.2008 року за психічним станом не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_7 у період укладення нею юридичної угоди оформлення заповіту 09.07.2008 року виявляла деменцію при хворобі Альцгеймера.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що для всебічного і повного дослідження всіх обставин у даній справі, клопотання представника позивача ОСОБА_8 про призначення по даній справі повторної посмертної судово психіатричної експертизи, слід задовольнити.

Згідно ч.2 ст. 150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Згідно наказу Міністерства охорони здоровя України від 24.12.2014 року №1000 Про унесення змін до Переліку спеціалізованих судово-психіатричних експертних установ України та психіатричних закладів, у структурі яких функціонують судово-психіатричні експертні відділення (комісії), закладом для проведення повторної амбулаторної судово-психіатричної експертизи у Донецькій області є комунальна установа Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня №1 (м.Одеса).

Таким чином, для всебічного і повного дослідження всіх обставин у даній справі, проведення повторної судово психіатричної експертизи по даній цивільній справі слід доручити комунальній установі Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня №1 (м.Одеса), направив експертам роздруківку журналу судових засідань з поясненнями сторін, свідків по даній справі, а також роздруківку журналу судових засідань від 13.11.2012, 26.11.2012, 11.12.2012 року по цивільній справі №0541/4358/2012.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст. ст. 143, 144,149, 150,168 , п.5 ст. 202 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Призначити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування на частину домоволодіння та позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, стягнення судових витрат повторну посмертну судово психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи могла ОСОБА_7, померла 18.03.2012 року, в момент підписання заповіту розуміти значення своїх дій і чи могла вона керувати ними?

2. Якщо у ОСОБА_7 мало місце порушення психіки, то коли вони зявилися, чим обєктивно підтверджуються, який ступінь психічних порушень та чи могли вони вплинути на розуміння останньою значення своїх дій та керувати ними під час підписання заповіту 09.07.2008 року на користь ОСОБА_1

3. Чи страждала ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, будь якою душевною хворобою або короткочасним розладом психіки під час підписання в нотаріальній конторі заповіту 09.07.2008 року на користь ОСОБА_1

4. Врахувати пояснення ОСОБА_4 в судовому засіданні (а.с.26 т.2).

Проведення експертизи доручити експертам комунальної установи Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня №1 (м.Одеса), розташованої за адресою: м.Одеса, Суворівський район, вул.Академіка Воробйова, буд.9, попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 УК України.

Надати для проведення експертизи матеріали цивільної справи № 266/5361/13-ц та амбулаторну картку на імя ОСОБА_7.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивачку ОСОБА_1 роз′яснити сторонам положення ст. 146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги.

Суддя: Курбанова Н. М.