РІШЕННЯ

іменем України

"19" лютого 2016 р. 145/1719/15-ц

2/145/92/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участю секретаря Мазур О.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що ,вона є власницею квартири АДРЕСА_1, що підтверджується ордером серії АВ №216217 виданим 15 жовтня 1996 року.

Крім того, в квартирі № 201 у житловому будинку № 51, що знаходиться по вул. Леніна смт. Тиврові, зареєстрований її бувший зять ОСОБА_3

Відповідач не проживає в даній квартирі досить довгий час, понад один рік, де та за якою адресою проживає на даний час їй не відомо. Відповідач не здійснює витрат по утриманню квартири, не оплачує житлово - комунальні послуги, але самостійно вчинити дії, щодо зняття з реєстрації не бажає. Тому вона самостійно несе усі витрати по утриманню квартири і сплаті комунальних послуг. Вона не бажає оплачувати комунальні платежі за відповідача, оскільки він не проживає в квартирі. Витрати по сплаті комунальних платежів є значними, а наявність реєстрації відповідача в даній квартирі, змушує її сплачувати за нього витрати по утриманню квартири, в той час коли він не користується послугами та не проживає в квартирі.

Факт не проживання відповідача в квартирі № 201 у житловому будинку №51, що знаходиться по вул. Леніна в смт. Тиврів, підтверджується актом обстеження житлового будинку.

Згідно ч.1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 цього кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Статтею 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Крім того, її право власності на квартиру № 201 у житловому будинку № 51, що знаходиться по вул. Леніна, в смт. Тиврів захищено положенням ст. 316, 317, 318, 319, 321 ЦК України, про те, що право власності є непорушним, але своє право власності щодо розпорядження належним житлом вважає порушеним.

Частина 2 статті 405 Цивільного кодексу України встановлює те, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, оскільки відповідач не є членом, сім'ї, у квартирі не проживає більше шести місяців, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири, він вважається таким, що втратив право користування нею.

Отримання такого рішення необхідне для знятгя відповідача з реєстрації у відповідності до ст. 7 ч. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р.

Просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою № 201 в буд. № 51 по вул. Леніна в смт. Тиврів,

Тиврівського району, Вінницької області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснила, що ОСОБА_3 більше шести років не проживає в даній квартирі, дочка позивачки померла в 2009 році і з того часу він там не живе.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю.

Відповідно до абз.2 п.15 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти безумовне визнання позову відповідачем і позов задоволити повністю, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 7, 319, 383, 391, 405, 406 ЦК України, 71, 163 ЖК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування квартирою № 201 у будинку № 51 розташованому по вул. Леніна, в смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти діб.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.