Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2016 року Юр»ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., при секретарі Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Юр»ївка , в порядку заочного розгляду справи, цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного ОСОБА_1 » ТРАСТ » м. Київ до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором , в обгрунтування заявлених вимог посилаючись на те, що 25.02.2014 року ПАТ ОСОБА_1 »ТРАСТ» отримав від відповідача ОСОБА_2 пропозицію (оферту) про укладення кредитного договору, в якій останній пропонував позивачеві надати йому споживчий кредит з використанням платіжної картки. Позивачем було акцептовано вищезазначену оферту, укладено з відповідачем кредитний договір № R 111.005-ТЕК.0042639 та надано останньому кредит в розмірі 26 697, 00 грв., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 0, 01 % річних та 2, 45 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців, з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом, при цьому відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі до 19.02.2018 року , згідно з графіком погашення кредиту.

Кредитні кошти були отримані відповідачем 25.02.2014 року на підставі меморіального ордеру № Loan - 51653 про перерахування коштів.

Відповідно до п.2.2 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід»ємною частиною кредитного договору, відповідач зобов»язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, що визначені графіком платежів.

Відповідно до п.4.3 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі за несвоєчасне виконання зобов»язань з погашення заборгованості по кредиту відповідач зобов»язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0,3 % від суми прострочених зобов»язань за кожний день прострочення.

Відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобовязання перед позивачем, чим порушував умови кредитного договору внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість.

Так, останній раз платіж на погашення заборгованості за кредитним договором здійснений відповідачем лише 18.04.2014 року в сумі 32, 08 грв., при цьому, надалі та станом на дату подачі позову щомісячні платежі в термінах та розмірах, встановлених додатком № 1 до кредитного договору, відповідачем не здійснюються.

Станом на 27.04.2016 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 66 638, 10 грв., з яких: 26 141, 15 грв. - сума заборгованості за кредитом; 3, 87 грв .- прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 16 523, 14 грв. - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 23 969, 94 грв. - пеня за прострочення платежів.

У звязку з нездійсненням відповідачем обовязкових щомісячних платежів позивач набув право подати до суду позовну заяву про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором достроково, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Посилаючись на ст. ст. 6, 15, 526, 530, 536, 549, 623, 625, 628, 1050, 1054, 1066 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 66 638, 10 грв. та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з»явився, при цьому надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги повністю підтримує та не заперечує проти заочного вирішення даної справи у разі неявки відповідача в судове засідання (ас. 37, 38).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не сповістив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації останнього (ас. 5-6, 25, 33, 36), будь яких заяв про розгляд справи в його відсутності суду не надавав.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи , про що зазначив у наданій суду заяві (ас. 37), суд знаходить можливим розглянути дану справу та ухвалити заочне рішення у відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, при цьому відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов до наступного:

- так, в судовому засіданні встановлено, що 25.02.2014 року між сторонами по справі було укладено кредитний договір № R 111.005-ТЕК.0042639 за умовами якого відповідачеві позивачем був наданий кредит на споживчі цілі в розмірі 26 697, 00 грв., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 0, 01 % річних та 2, 45 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців (дата отримання кредиту 25.02.2014 року, дата останнього платежу по кредиту 19.02.2018 року), з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом у розмірі по 1 210, 08 грв., відповідно до графіку платежів, що є невід»ємною частиною даного договору ( Додаток № 1 (ас.16)). При підписанні даного договору відповідач був ознайомлений з умовами споживчого кредитування на власні потреби в ПАТ ОСОБА_1 »ТРАСТ», памяткою клієнта про основні умови споживчого кредитування, розписом сукупної вартості кредиту із визначенням в ньому реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту, графіком платежів, тарифами РКО, про що свідчить підпис останнього на заяві-анкеті позичальника (ас. 8, 9, 10, 11-14, 15, 16, 17, 18).

Відповідно до памятки клієнта про основні параметри споживчого кредитування, підписаною відповідачем 25.02.2014 року (ас. 9) , що є невід»ємною частиною даного договору, погашення заборгованості за кредитом може здійснюватися шляхом внесення готівкових коштів через касу банку , або шляхом оформлення безготівкового переказу, при цьому за несвоєчасне виконання зобов»язань з погашення заборгованості за кредитом відповідач сплачує пеню у розмірі 0, 3 % від суми прострочених зобовязань за кожний день прострочення, що також передбачено п.4.3 умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі (ас.12).

Кредитні кошти були отримані відповідачем 25.02.2014 року на підставі меморіального ордеру № Loan 51653 в розмірі 26 697, 00 грв. (ас. 19).

Відповідно до п. 7.1 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, що є невідємною частиною укладеного між сторонами договору, відповідач зобовязався належним чином здійснювати погашення заборгованості по кредиту та інших належних до сплати платежів, відповідно до умов договору, шляхом перерахування коштів на рахунок (ас. 13).

Відповідно до п. 8.6, п. 8.6.1 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі кредитор (банк) має право вимагати від клієнта дострокового виконання зобовязань по договору шляхом виставляння вимоги у випадку порушення клієнтом своїх зобовязань по договору (ас. 13).

Так, з розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що останній раз платіж відповідачем на погашення заборгованості за кредитним договором здійснювався лише 18.04.2014 року в розмір 32, 08 грв. (ас. 20).

В зв»язку з неналежним виконанням відповідачем зобов»язань за договором та не поверненням кредитних коштів у визначені договором строки, станом на 27.04.2016 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 66 638, 10 грв., з яких: 26 141, 15 грв. - сума заборгованості за кредитом; 3, 87 грв .- прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 16 523, 14 грв. - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 23 969, 94 грв. - пеня за прострочення платежів, що підтверджено в судовому засіданні розрахунком заборгованості (ас. 20).

Згідно до ст. 11, 16 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори.

Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користування.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов»язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За викладених вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 26 141, 15 грв., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 3, 87 грв. та заборгованості з простроченої комісії за обслуговування кредиту в розмірі 16 523, 14 грв. підлягають до повного задоволення.

В частині стягнення пені в розмірі 23 969, 94 грв. суд зазначає наступне:

- так, згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки встановлений законом може бути збільшений у договорі (ст. 551 ЦК України).

Умовами кредитного договору передбачено, що у разі несвоєчасного виконання зобовязань з погашення заборгованості по кредиту, кредитор нараховує, а клієнт сплачує йому пеню у розмірі 0, 3 % від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення .

За загальним правилом період за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання не може перевищувати один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України) (постанова ВСУ № 6-100цс14 від 03.09.2014 року, постанова ВСУ № 6-474цс16 від 18.05.2016 року).

При цьому, виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст. 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Так, з розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що пеня в розмірі 23 969, 94 грв. нарахована позивачем за період з 19.05.2015 року по 27.04.2016 року, що не перевищує одного року (ас. 20).

Відтак, вважаю, що з відповідача до стягнення підлягає також пеня у розмірі 23 969, 94 грв., обрахована за період з 19.05.2015 року по 27.04.2016 року включно, згідно розрахунку заборгованості за договором (ас. 20).

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі у розмірі 1 378, 00 грв. (ас. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 212, 213, 215, 222, 224 - 228, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ТРАСТ» м. Київ до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, гр. України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 Юр»ївського району Дніпропетровської області на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ТРАСТ» м. Київ заборгованість за кредитним договором № R111.005-ТЕК.0042639 від 25.02.2014 року , що виникла станом на 27 квітня 2016 року в розмірі 66 638, 10 грв. ( шістдесят шість тисяч шістсот тридцять вісім грв., 10 коп .), яка складається з : 26 141, 15 грв. заборгованість за кредитом; 3, 87 грв.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 16 523, 14 грв.- заборгованість по комісії за користування кредитом; 23 969, 94 грв.- пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, а також на відшкодування судових витрат по справі 1 378, 00 грв. ( одна тисяча триста сімдесят вісім грв., 00 коп.)..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів, з дня отримання копії рішення, апеляційної скарги.

Суддя : С.О.Маренич