АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4732/2016 Головуючий у суді першої інстанції - Гончарук В.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Троц В.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5,

представника відповідача

ОСОБА_5 ОСОБА_6,

представника відповідача

Дніпровської РДА Поліщука О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року про часткове закриття провадження у справі по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та скасування розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком,

В С Т А Н О В И ЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.02.2016 закрито провадження у даній справі в частині позовних вимог до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про скасування розпорядження.

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що висновок суду про те, що дана вимога не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства, не ґрунтується на вимогах процесуального закону, оскільки даний спір виник з сімейних відносин, зокрема щодо визначення місця проживання дитини з одним із батьків.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник, а також представник Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували та просили ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що вимога позивача до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про скасування розпорядження про визначення місця проживання дитини з батьком, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З вказаним висновком суду колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, в якому просила визначити місце проживання дитини - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею, а також скасувати розпорядження № 648 від 18.12.2015 Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.01.2015 відкрито провадження у даній справі.

Оскаржуваною ухвалою провадження у справі в частині вимог до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації закрито.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Разом з цим, п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 21 постанови № 3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», роз'яснив, що ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Отже, з огляду на зміст і правові підстави заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки між сторонами виник спір з сімейних правовідносин, тобто даний спір не є публічно-правовим. В даному випадку Дніпровська районна у м. Києві державна адміністрація прийняла рішення відповідно до наданих їй законом повноважень, що стосується вирішення питання про визначення місця проживання дитини, і, дане рішення стосується інтересів конкретної фізичної особи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Не погодившись з рішенням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації щодо визначення місця проживання дитини з батьком, позивачка звернулась до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, що є її правом і відповідає вимогам закону, і суд, в даному випадку, розглядаючи справу по суті з урахуванням наявних у справі доказів в їх сукупності, повинен вирішити спір по суті заявлених вимог - визначити місце проживання дитини з одним із батьків.

При цьому, слід зазначити, що розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації щодо визначення місця проживання дитини з батьком має бути оцінено судом на рівні з іншими доказами наявними у справі. Вимозі ж позивача про скасування даного розпорядження має бути надана відповідна правова оцінка з точки зору належно обраного позивачем способу захисту порушеного права.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що означена вище вимога не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а отже доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

У відповідності з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року про часткове закриття провадження у справі - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва