АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого-судді Кулянди М. І.

суддів: Одинака О.О., Перепелюк Л.М.

секретар Чубрей І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 березня 2016 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 07 серпня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № SAMDN4572, згідно з умовами якого останній отримав кредит з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 24 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,20 на рік на суму залишку заборгованості, строком дії до серпня 2010 року.

Зазначає, що ОСОБА_1 особистим підписом в заяві підтвердив свою згоду на те, що він попередньо був ознайомлений та погодився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були йому надані у письмовій формі, отримав повну інформацію про умови кредитування та підписана ним заява про отримання кредиту разом з запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між банком та відповідачем кредитний договір.

____________________________________________________________________________________________

№ 22ц-662/16 р. Головуючий у 1-й інстанції Волошин С.О.

Категорія: 19/27 Доповідач Кулянда М.І.

Вказує, що позичальник взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим, розмір простроченої заборгованості ОСОБА_1 по кредиту перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 05 січня 2016 року складає 24 179 грн. 94 коп.

Отримані кредитні кошти ОСОБА_1 банку не повернув. Сума заборгованості по відсотках, нарахованих на прострочену заборгованість за кредитом, за період з 05 січня 2013 по 05 січня 2016 року, складає 38 044 гривень 20 копійок.

Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість по відсотках за кредитним договором № SAMDN4572 від 07 серпня 2008 року, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту, за період з 05 січня 2013 року по 05 січня 2016 року, у розмірі 38 044 гривень 20 копійок

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 березня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

На дане рішення ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 07 серпня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № SAMDN4572, згідно з умовами якого останній отримав кредит з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 24 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,20 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, строком дії до серпня 2010 року.

ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 умов договору, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2011 року стягнуто з боржника на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 35 237 гривень 05 копійок.

15 серпня 2011року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська на підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист.

16 лютого 2012 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження по виконанню вказаного виконавчого листа, а 30 травня 2012 року державним виконавцем вказаного відділу винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, у зв'язку з відсутністю майна.

З представлених апелянтом розрахунків вбачається, що апелянт просить стягнути з відповідача тільки відсотки, в розмірі 38 044 гривень 20 копійок.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про застосування строків позовної давності (а.с.30).

Відповідно до положень статті 257 та частини 3 статті 267 ЦК України позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та позовна давність, застосовується судом лише за заявою сторони у спорі.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Позивачу стало відомо, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання 30 травня 2012 року, при винесенні державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві, тобто з травня 2012 року у банку виникло право звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Крім цього, строк дії платіжної картки, яка була видана відповідачу, сплив в серпні 2010 року.

З позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду 14 січня 2016 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності.

Згідно зі статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Така правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс 14 та від 12 листопада 2014 року № 6-167 цс 14, яка в силу статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Відповідно доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального права є необґрунтованими.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено на підставі повно з'ясованих обставин справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: