Справа № 755/5932/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Локоткова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою у якій просить встановити факт смерті її матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Ірміно Луганської області.

Вимоги мотивує тим, що вона являється донькою ОСОБА_2, яка через гострий панкреатит померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Ірміно Луганської області, що на даний час являється тимчасово окупованою територією.

У зв'язку із цим вона позбавлена можливості звернутися до компетентного органу за місцем смерті її матері для отримання свідоцтва про смерть.

Встановлення вказаного факту смерті, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 21.03.2016 року, необхідно для державної реєстрації смерті.

В судовому засіданні заявник підтримала подану заяву та викладені у ній обставини, додатково пояснила, що її матір зареєстрована та проживала у АДРЕСА_1. У листопаді 2013 року її матір поїхала у м. Ірміно Луганській області до своєї родини, а саме до рідної сестри, щоб допомогти доглядати за їхньою хворою лежачою матір'ю, у подальшому її (заявника) бабуся померла, після того її матір через військові дії не змогла звідти виїхати, востаннє спілкувалася вона з матір'ю ввечері 18 березня 2016 року, а ІНФОРМАЦІЯ_3 їй повідомили про раптову смерть матері.

Представник заінтересованої особи Головного територіального управління юстиції у м. Києві в особі Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи заінтересована особа була повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд повідомлено не було.

Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається із свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження, матір'ю заявниці ОСОБА_1 є ОСОБА_2 (а.с. 7, 8).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як роз'яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Ірміно Луганської обл. померла ОСОБА_2, на підтвердження цього факту надано копію лікарського свідоцтва про смерть № 208 від 21.03.2016 року (а.с. 5).

За нормою ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної

реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Надане заявником лікарське свідоцтво про смерть видане Стаханівським відділом судово-медичних експертиз м. Стаханова, що знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст. 1; 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

ОСОБА_1 подавала документи про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, проте у реєстрації було відмовлено листом від 29.03.2016 року за № 697/02-22 з посиланням на те, що надане заявником лікарське свідоцтво про смерть № 208 м. Стаханова не відповідає формі визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», тому підстави для здійснення реєстрації смерті відсутні (а.с. 6).

Отже, з пояснень заявника та матеріалів справи убачається, що реєстрація смерті матері заявника у органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, можливості зареєструвати смерть матері на підставі вищезазначеного свідоцтва про смерть у заявника не має, так як воно не відповідає визначеній чинним законодавством формі для проведення державної реєстрації смерті.

Встановлення факту смерті заявнику необхідне для проведення реєстрації смерті її матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Ірміно Луганської області, що є тимчасово окупованою територією України.

З урахуванням зазначеного суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, ст. ст. 3, 4, 208, 212-215, 218, 234, 256, 257-1 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження: м. Знаменка Кіровоградської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Ірміно Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя