Провадження №2/748/2/16
Єдиний унікальний № 748/222/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2016 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Криворученка Д.П., секретарі Сидор А.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, діючи на підставі довіреності та в інтересах ПАТ «Укрсоцбанк», 20 січня 2015 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №958/2-62 від 20 квітня 2006 року в загальній сумі 58975,83 доларів США, що за курсом НБУ від 14.01.2015 року складає 930121,93 грн.

За результатами проведеної судової економічної експертизи представник позивача уточнила позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» та просила суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у межах строку позовної давності у розмірах, що зазначені у висновку експерта.

Позов ПАТ «Укрсоцбанк» обгрунтовується наступним. Згідно договору №958/2-62 від 20 квітня 2006 року ПАТ «Укрсоцбанк» надало відповідачу кредит у розмірі 33070 доларів США, зі сплатою 12 % річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 15 квітня 2021 року. 20.04.2006 року у забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту між позивачем, відповідачем №1 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №935/09-155. Відповідно до п.1.1.1, п.3.5.2 Договору поруки Відповідач №2 взяв на себе зобовязання у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Відповідачем №1 умов щодо сплати суми Кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також інших платежів у розмірі та у випадках, передбачених Договром кредиту. У випадку невиконання позичальником та поручителем забезпеченого порукою зобовязання, поручитель та позичальник зобовязані відповідати перед Кредитором як солідарні боржники всім своїм майном, на яке, згідно чинного законодавства, може бути звернене стягнення. Згідно п.4.2 Договору кредиту у разі прострочення відповідачем №1 строків сплати відсотків, комісій, а також прострочення строків повернення кредиту, відповідач №1 сплачує кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у цей період. 24.12.2014 року позивачем відповідачу №1 та відповідачу №2 було напвралено лист з повідомленням про заборгованість за договром кредиту та пропозицію сплатити борг. Однак, відповідачі взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту та процентів виконувати відмовились, і станом на 14 січня 2015 року, мали заборгованість за договором в загальному розмірі 58975,83 доларів США, що за курсом НБУ від 14.01.2015 року складає 930121,93 грн, з яких: заборгованість за кредитом 27585,97 доларів США (435064,95 грн); заборгованість за відсотками 24260,99 доларів США (382625,84 грн); пеня за несвоєчасне поверненя кредиту 2713,34 доларів США (42792,74 грн); пеня за несвоєчасне поверненя відсотків 4415,53 доларів США (69638,39 грн).

У судовому засіданні представник позивача предявлений позов підтримала, просила задовольнити уточнені позовні вимоги, з підстав та міркувань, які викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 погодився з висновком судової економічної експертизи, однак позов ПАТ «Укрсоцбанк» не визнав, вважає, що у його задоволенні слід відмовити, оскільки спливли строки позовної давності.

Співвідповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, причини не явки не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи, що 20 квітня 2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту №958/2-62 за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 33070 доларів США, зі сплатою 12 відсотків річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 15 квітня 2021 року та щомісячним погашенням суми основної заборгованості в сумі 183,73 долари США. Кредит надано для фінансування будівництва придбання (інвестування) житла відповідно до договору №24/11-257Ш на дольову участь у будівництві житла від 08.12.2005 року, що укладений між позичальником та ТОВ «Укрбудреконструкція». Згідно п.3.3.8, п.3.3.9, п.3.3.10 Договору позичальник зобовязався сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п.2.4, 2.5 цього договру; своєчасно та у повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1 договору; достроково повернути кредит, погасити нараховані проценти та сплатити можливі санкції у випадках, визначених п.п.2.6.3, 3.2.3, 4.4, 4.5, 5.4 договору. Відповідальність за порушення зобовязань із погашення кредиту та процентів передбачена розділом 4 кредитного договору. У разі порушення позичальником умов цільового використання кредиту визначеного п.1.2. цього договору, позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10 (десять) відсотків від суми коштів, використаних не за цільовим призначенням. У разі прострочення позичальником терміну сплати комісії за оформлення кредитної справи та відкриття позичкового рахунку, визначеного в п.3.3.15. цього договору, терміну сплати комісії за дострокове погашення кредиту (частини кредиту), визначеного в п.3.3.16 договору, строків сплати процентів, визначених п.2.4. договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п.1.1., 2.6.3., 3.2.3., 4.4., 5.4. договору позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасної сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у цей період. У разі порушення позичальником вимог п.п.3.3.2.-3.3.17 договору, позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 3 проценти від суми кредиту, визначеного п.1.1. договору, за кожний випадок. У разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених п.п.3.3.2.-3.3.7., 3.3.11.-3.3.13. та 3.3.15. договору, порушення позичальником умов договорів, визначених п.1.3. договору, протягом більше, ніж десять робочих днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штрафу пеню). У разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обовязків, визначених п.п.3.3.8., 3.3.9. договору, протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). /а.с.3-5/

Згідно приписів ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до ст.1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно остаточного розрахунку заборгованості по кредитному договору №958/2-62 вбачається, що розмір заборгованості за кредитним договором ОСОБА_2, за період з 20.01.2012 по 20.01.2015, становить 42611,58 доларів США, що за курсом НБУ від 21.01.2015 року складає 672613,36 грн, з яких: заборгованість за кредитом 27585,97 доларів США (435437,78 грн); заборгованість за процентами 10087,27 доларів США (159225,08 грн); пеня за несвоєчасне поверненя кредиту 2758,65 доларів США (43544,61 грн); пеня за несвоєчасне поверненя відсотків 2179,69 доларів США (34405,89 грн). /а.с.130-132/

Однак, за клопотання відповідача ОСОБА_2 судом було призначено судову економічну експертизу, з висновками якої погодились сторони, яка встановила, що наявний у матеріалах справи №748/222/15-ц (т.1 а.с.11-14) розрахунок заборгованості позичальника ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» загалом станом на 14.01.2015 року, у тому числі: заборгованість за кредитом, заборгованість за відсотками, пеня за прострочення погашення кредиту, пеня за прострочення погашення відсотків, умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору №958/2-62 від 20.04.2006 року та документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором не відповідає. Крім того, наявний у матеріалах справи №748/222/15-ц (т.1 а.с.130-132) розрахунок заборгованості позичальника ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» за період з 21.01.2012 року по 21.01.2015 року, у тому числі: заборгованість за кредитом, заборгованість за відсотками, пеня за прострочення погашення кредиту, пеня за прострочення погашення відсотків, умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору №958/2-62 від 20.04.2006 року та документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором не відповідає. Також, за результатами проведеної судової експертизи наявний у матеріалах справи №748/222/15- ц (т.1 а.с. 11-14) розрахунок пені (помісячно) за прострочення погашення кредиту та за прострочення погашення відсотків за кредитом позичальника ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» станом на 14.01.2015 року включно не відповідає умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору №958/2-62 від 20.04.2006 року та документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором. Згідно розрахунку за договором кредиту №958/2-62 від 20.04.2016 року у валюті Кредиту, за період з 21.01.2012 року по 21.01.2015 року включно заборгованість ОСОБА_2 становить: сума основної заборгованості за Кредитом - 27585,97 доларів США; сума заборгованості за процентами за користування Кредитом 10087,37 доларів США. /а.с.15-16/ Розрахунок пені за порушення строків повернення Кредиту за договором кредиту №958/2-62 від 20.04.2006 року у валюті кредиту за період з 21.01.2014 року по 21.01.2015 року, свідчить що пеня становить - 2728,22 долари США. /а.с.25-28/ Відповідно до розрахунку пені за порушення строків сплати процентів за договором кредиту №958/2-62 від 20.04.2006 року у валюті кредиту за період з 21.01.2014 року по 21.01.2015 року включно, пеня що нарахована ОСОБА_2 за несвоєчасну сплату процентів становить 1755,80 доларів США. /а.с.29-30/

Таким чином, саме висновок експерта суд бере в основу доведеності заборгованості відповідача №1 за кредитним договором, оскільки він є належним та допустимим доказом і спростовує ті розбіжності, що мали місце у розрахунках сторони позивача.

За договором поруки, згідно приписів ст.553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

20.04.2006 р. між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за яким поручитель зобовязався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту №958/2-62 від 20.04.2006 року. /а.с.6-7/

24.12.2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» направив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повідомлення про наявність заборгованості станом на 24.12.2014 р. в розмірі 37566,54 доларів США, необхідність її погашення до 04.01.2015 року, а також розяснило, що у разі непогашення заборгованості вони будуть зобовязані достроково повернути наявну заборгованості по кредиту та сплатити нараховані проценти, комісії, можливі штрафні санкції в сумі 67835,49 доларів США, а справу буде передано до судових органів. /а.с.8-10/

Згідно ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

27.10.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з письмовою заявою, згідно якої на підставі ст.ст.256-258, 267 ЦК України просив застосувати позовну давність, яка є підставою для відмови у позові, оскільки останній платіж на повернення кредиту був зроблений 27.11.2008 року, отже при відсутності платежу в зазначений у рекомендованому графіку платежів строк з наступного дня позивачу стає відомо про порушення його права, у звязку з чим починається дія права трьохрічного строку звернення до суду з вимогою захисту своїх інтересів. Крім того, у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обовязків, визначених п.п.3.3.8., 3.3.9. договору, протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню) Таким чином, строк позовної давності сплинув 28.01.2009 р., проте позивач звернувся з позовом лише 20.01.2015 року.

Суд рахує описану вище заяву без підставною та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно умов кредитного договору, як вказувалось судом вище, позичальник, тобто відповідач ОСОБА_2 зобовязався сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п.2.4, 2.5 цього договру; своєчасно та у повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1 договору; достроково повернути кредит, погасити нараховані проценти та сплатити можливі санкції у випадках, визначених п.п.2.6.3, 3.2.3, 4.4, 4.5, 5.4 договору.

При цьому, як вбачається з графіку погашення заборгованості, відповідач повинен був сплачувати по 183,73 долари США щомісячно 20 числа, починаючи з 20 травня 2006 року, за виключенням останнього місяця 15 квітня 2021 року.

Тобто, строк дії кредитного договору спиливає 15 квітня 2021 року, за умоваи повного погашення основним відповідачем кредитної заборгованості.

Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Одним з видів порушення зобовязання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються такі поняття як «строк дії договору» і «строк (термін) виконання зобовязання».

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Зі змісту кредитного договору вбачається, що сторони встановили як строк дії договору - до повного погашення позичальником заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, кінцевий строк повернення кредиту - 15 квітня 2021 року, так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів - щомісяця 20 числа.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як зазначалося вище, при укладенні кредитного договору ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 встановили як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобовязань, так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів.

Таким чином, умовами договору, укладеного між сторонами, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору.

Відповідно до вимог ст. 253, ч. 3 ст. 254 ЦК України строк виконання кожного щомісячного зобовязання спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно приписів ст.256 та вимог ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Статтею 257 та п.1, ч.2 ст.258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до вимог ст.261 ЦК України за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно умов кредитного договору, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами Договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути увесь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами 20 числа кожного місяця, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання позичальником кожного із цих зобовязань.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у справі згідно умов кредитного договору було надану ОСОБА_2 кредитні кошти готівкою у доларах США, при цьому останній здійснив останній платіж 27 листопада 2008 року, отже ОСОБА_2 свої зобовязання у частині повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом здійснював не своєчасно і неповно, у звязку з чим, позивачем, у відповідності до умов визначених п.4. 2 Договору була нарахована пеня.

Ураховуючи умови договору та зміст зазначених вище норм матеріального права, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року (справа №6-20цс14).

А відповідно до ч.1 ст.3607 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Укладаючи Договір, сторони у справі визначили графік здійснення погашення суми отриманого кредиту, за яким останнім місяцем повернення кредиту визначено 15 квітня 2021 року, розмір повернення у вказаному місяці сторонами погоджений в сумі 182,33 долара США.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду 20 січня 2015 року, а тому виходячи з положень ст.ст.253, 254, 257, 258, 267 ЦК України право на стягнення заборгованості за кредитним договором у позивача збереглося лише за період з 21 січня 2012 року по 21 січня 2015 року по тілу кредиту та не сплаченим процентам за користування кредитними коштами.

Відповідно до норм ст.258 ЦК України позовна давність для стягнення неустойки визначена в один рік, а тому позивач має право на стягнення з відповідача пеню за період з 21 січня 2014 року по 21 січня 2015 рік.

Зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» ґрунтуються на законі та укладених договорах і висунуті позовні вимоги, підлягають задоволенню, з викладених вище правових підстав та міркувань.

Керуючись ст.ст.11, 16, 258, 260, 261, 267, 536, 551, 553, 554, 625, 1048-1050, 1052, 1054 ЦК України та на підставі ст.ст.10-11, 27, 31, 61, 74, 77, 88, 209, 212-216, 294 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» (03150, м. Київ, вул. Ковпака,29, МФО 300023, ) заборгованість за період з 21.01.2012 року по 21.01.2015 року за кредитним договором №958/2-62 від 20.04.2006 року у розмірі 27585,97 доларів США заборгованості за кредитом, 10087,37 доларів США заборгованості за процентами, 43064,40 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту, 27714,95 грн пені за несвоєчасну сплату процентів.

Стягнути ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» 3654 грн, у відшкодування сплаченого судового збору по 1827 грн з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_4