Справа № 469/132/16-ц
2/469/205/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2016 року Березанський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючої судді - Гапоненко Н.О.,
за участю секретаря - Потриваєвої М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Березанка цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 банк ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
У судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог.
Відповідач у судове засідання двічі не зявилася, причин неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином повістками.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, регульовані нормами зобовязального права.
Як встановлено в судовому засіданні, сторонами відповідно до вимог ст.ст.1054, 1055 ЦК України 14.04.2008 року укладено кредитний договір у формі заяви, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, комісії та штрафів (у випадку порушення зобов»язань за кредитним договором).
Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобовязання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.
У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст. 1050, 1048, 625 ЦК України.
Відповідач свої зобовязання за договором не виконав.
Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Вимоги про стягнення штрафів задоволенню не підлягають з таких підстав.
За змістом п.1.1.5.21 Умов та правил надання банківських послуг, у випадку несвоєчасного погашення кредиту, процентів і винагороди на прострочену суму кредиту нараховується пеня, а відповідно до п.1.1.5.20 Умов, при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов"язань за цим договором, більш як на тридцять днів, клієнт зобов"язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії.
Таким чином, за вказаних умов договору, підставою для відповідальності у виді сплати пені та штрафу є несвоєчасне виконання грошових зобов"язань, передбачених умовами кредитного договору.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі за № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов"язку новим, або у приєднані до невиконаного обов"язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов"язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадках стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом,пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов"язання (частина друга ст. 549 ЦК України).
За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов"зань за кредитним договором свідчать про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Тому Верховний Суд України визнав вірним висновок районного суду щодо відсутності підстав для стягнення з відповідачки нарахованої банком пені за кредитним договором, через застосування кредитором подвійної відповідальності за одне й теж порушення, що суперечить положенням Конституції України.
Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

Позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 банк ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
У задоволенні інших вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» в рахунок сплаченого судового збору 1276,30 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Суддя