УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Гвоздика П.О., ЄвтушенкоО.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Мар'янівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, відділу Держземагентства в Овідіопольському районі Одеської області, Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області про визнання права власності на Ѕ частини спільного майна подружжя, визнання недійсними рішень сільської ради, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та державної реєстрації, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 04 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, Мар'янівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, відділу Держземагентства в Овідіопольському районі Одеської області, Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області про визнання права власності на Ѕ частини спільного майна подружжя, визнання недійсними рішень сільської ради, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та державної реєстрації.

Посилалася на те, що з 06 листопада 1986 року по 10 червня 2014 року вона з ОСОБА_5 перебувала у шлюбі, під час якого ними був придбаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 Право власності на вказаний будинок зареєстровано на ОСОБА_5 рішеннями Мар'янівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 21 листопада 2002 року № 48 та від 27 лютого 2009 року № 907-У.

Також ОСОБА_5 була передана присадибна земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинка, розташованого за вказаною адресою та виданий державний акт на право власності на цю земельну ділянку. Відповідач не визнає її право власності на спірне майно, посилаючись на те, що воно перебуває у його особистої власності. Позивачка просила визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 визнати недійсними та скасувати рішення Мар'янівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 21 листопада 2002 року № 48 та від 27 лютого 2009 року № 907-У про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,25 для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,25 га та скасувати його державну реєстрацію.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04 листопада 2015 року, позовні вимоги задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який складається з позначених на плані: під літ. «А» - житлового будинку, загальною площею 47,23 кв. м, жилою площею 43,2 кв. м, допоміжною площею 4 кв. м; під літ. «а» веранди; під літ. «Б» - гаражу; під літ. «В» і «Г» - сараїв; під літ. «Д.д» - погреба з шийкою; під літ. «Е» - вбиральні; № № 1-6 - споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 Визнано недійсними та скасовано рішення Мар'янівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 21 листопада 2002 року № 48 та від 27 лютого 2009 року № 907-У про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,25 для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 Визнано недійсним та скасовано державний акт серії НОМЕР_1, зареєстрований 14 серпня 2012 року на право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що з 06 листопада 1986 року по 10 червня 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі, під час якого їм, як переселенцям, наданий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

Тобто право власності на житловий будинок набув не лише ОСОБА_5, але і ОСОБА_4, як переселенець. При набутті права на житловий будинок презюмувалась спільна сумісна власність подружжя.

Рішенням Мар'янівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 27 лютого 2009 року № 907-У скасовано державний акт НОМЕР_3, зареєстрований у Мар'янівський сільській раді Овідіопольського району Одеської області від 25 грудня 2002 року на ім'я ОСОБА_5 на земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_1. Надано дозвіл ОСОБА_5 на видачу державного акту на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,25 га (присадибна ділянка) (а.с. 11).

На підставі рішення Мар'янівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 28 листопада 2002 року № 48 ОСОБА_5 виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 12).

Враховуючи те, що спірне майно було придбано в період шлюбу та до набрання чинності СК України, застосуванню підлягали статті 22, 24, 28 КпШС України.

Так, відповідно до ст. 22 КпШС України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до положень статей 6, 17 ЗК України, Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15 «Про приватизацію земельних ділянок», Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадян (затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 лютого 1993 року № 10) і статті 22 КпШС України, земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку й господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, садівництва, дачного і гаражного будівництва, є його власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку у земельному фонді.

Разом з тим, виходячи зі статті 30 ЗК України 1992 року, згідно з якою при переході права власності на будівлю і споруди разом з цими об'єктами переходить і право власності на земельну ділянку без зміни її цільового призначення, у разі будівництва подружжям на земельній ділянці будівель і споруд право власності на земельну ділянку відповідно виникає й в учасників спільної власності на ці будівлі та споруди. Аналогічне право в учасників спільної власності на будівлі і споруди виникає при приватизації земельних ділянок, на яких останні знаходяться.

Такі самі норми містяться в нині чинних статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України.

Аналогічні норми містяться і в статтях 60, 63, 70 СК України, частині третій статті 368, частині другій статті 372 ЦК України.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 09 грудня 2015 року у справі № 6-814цс15.

Таким чином суди правильно виходили з того, спірний житловий будинок та земельна ділянка є спільною сумісною власністю подружжя.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 04 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М. Гвоздик П.О. ЄвтушенкоО.І.