АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/90/16 Доповідач - Сташків Б.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Кузьма Р. М., Костів О. З.,

при секретарі - Романюк Х.Ю.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Стегниківської сільської ради, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування та визнання права власності на частку у майні, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Стегниківської сільської ради Тернопільського району, в якому просить визнати в порядку спадкування за законом після смерті батьків право власності на 2/7 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на належну їй 1/7 частку у вказаному будинковолодінні.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що після смерті батьків відкрилася спадщина, в складу якої входить, зокрема, належні їм частки у будинковолодінні по АДРЕСА_1 Вона прийняла спадщину після смерті батьків, однак державним нотаріусом не видано свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа. Крім цього, вважає, що їй належить 1/7 частка у будинковолодінні, на яку просить визнати право власності в судовому порядку.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 18 листопада 2016 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/7 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 загальною площею 174,4 кв.м., житловою площею 64,0 кв.м. в порядку спадкування за законом після померлих ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 без врахування самочинно побудованих прибудови з цокольним поверхом літ. "в1" загальною площею 48,5 кв.м. та гаражу під літ. "Г".

В частині заявлених позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/7 частки будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 загальною площею 174,4 кв.м., житловою площею 64,0 кв.м. в порядку спадкування за законом після померлих ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 відмовлено.

В частині заявлених позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/7 частки будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам у справі.

Апелянт зазначає, що після смерті батьків ОСОБА_1 у шестимісячний строк звернулася в нотаріальну контору із заявою про оформлення спадщини, інші спадкоємці із такими заявами не зверталися, спадщину не прийняли та на даний час не заявляють будь-яких вимог щодо спадкового майна. Суд дійшов до помилкового висновку про те, що ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті батьків, оскільки вказана обставина не підтверджена жодним доказом у справі, та у судовому засіданні він не заперечував проти задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Крім цього, рішенням Тернопільського районного суду від 22 жовтня 2003 року ОСОБА_7 визнано таким, що втратив право на житлову площу у спірному житловому будинку, чим фактично збільшено частку ОСОБА_1 у спадкуванні після сметрі батьків.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначила, що вони підтримують доводи апеляційної скарги, вважають рішення суду незаконним та необгрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційну скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги та визнаючи за позивачкою право власності на 1/7 частку житлового будинку, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батьків до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1, однак позбавлена права реалізації спадкових прав у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції не у повній мірі може погодитись колегія суддів, оскільки судом неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи.

Судом першої інстанції встановлено, що батьками позивачки є ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (свідоцтво про народження від НОМЕР_1 від 06.03.1959 року).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 28.01.1998 року. ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 від 27.07.1999 року.

Відповідно до Інформаційних довідок Тернопільського районного ГБТІ від 30.06.2015р. №339 та №340 по обліку бюро станом на 22.06.2015 року житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 загальною площею 174,4 кв.м., житловою площею 64,0 кв.м. рахується в частці по 1/7 за ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_1 та ОСОБА_9. ОСОБА_5, ОСОБА_6 державна реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не проведена. Прибудова з цокольним приміщенням літ. "в1" загальною площею 48,5 кв.м., гараж з підвалом під літ. "Г" побудовані самочинно.

Самочинно збудовані приміщення, а саме прибудова з цокольним приміщенням літ. "в1" та гараж з підвалом під літ. "Г" відображені також в Технічному паспорті від 22.06.2015 року.

Як вбачається із довідки Стегниківської сільської ради від 30.06.2015 року №223 ОСОБА_5 постійно проживав та перебував на реєстраційному обліку за адресою АДРЕСА_1. Разом з ним за вищевказаною адресою на день його смерті проживали і були зареєстровані, зокрема, його дружина ОСОБА_6, син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_1.

Згідно довідки Стегниківської сільської ради від 30.06.2015р. №224 ОСОБА_6 постійно проживала та перебувала на реєстраційному обліку в АДРЕСА_1. Разом з нею за вищевказаною адресою на день її смерті проживали та були зареєстровані, зокрема, син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_1.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що в силу ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції чинній на моменет відкриття спадщини) ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є такими, що прийняли спадщину після смерті батьків.

Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, що померла, до інших осіб.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважають самочинним будівництвом, якщо вони побудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного затвердженого проекту, або з порушенням будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 передбачено, якщо спадкодавцем було здійснено самочинне будівництво до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

За таких обставин, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що самочинно побудовані приміщення, які вказані в Інформаційних довідках та Технічному паспорті, а саме прибудова з цокольним поверхом та гараж з підвалом не входять в розумінні ст. 1218 ЦК України в склад спадкового майна і є будівельними матеріалами, використаними в процесі їх будівництва.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 набула право власності в порядку спадкування за законом після смерті батьків на 1/7 частку житлового будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 без врахування самочинно побудованих прибудови з цокольним поверхом та гаража з підвалом.

Однак, колегія суддів не погоджується із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у визнанні за ОСОБА_1 права власності на ще одну частку майна у розмірі 1/7 житлового будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після батьків.

Відмовляючи у задоволенні позову у цій частині суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4, який є братом позивачки, у встановленому законом порядку не відмовився від свого права на спадкування вказаної частки майна після смерті батьків, а тому визнання права власності на неї за позивачкою порушує його права та інтереси.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на 2/7 частин спадкового майна. Він не претендує та не бажає отримувати належну йому частку у спадковому майні після смерті батьків.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи вказану обставину, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції у вказаній частині та постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання за нею права власності на ще одну частку майна у розмірі 1/7 житлового будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після батьків.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 листопада 2015 року в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/7 частку та відмову на 1/7 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в порядку спадкування скасувати.

Постановити в цій частині нове рішення.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 загальною площею 174,4 кв.м., житловою площею 64,0 кв.м. в порядку спадкування за законом після померлих ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5, якому належало на праві приватної власності 1/7 частка житлового будинку та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6, якій належало на праві приватної власності 1/7 частка житлового будинку, без врахування самочинно побудованих прибудови з цокольним поверхом літ. "в1" загальною площею 48,5 кв.м. та гаражу під літ. "Г".

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді:

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Б.І. Сташків