20.04.2016 Справа № 756/5871/15-ц
Унікальний №756/5871/15-ц
Справа № 2/756/313/16
РІШЕННЯМ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Васалатія К.А.

при секретарі Івченко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 особа - Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні та визначення способів у часті у вихованні та спілкуванні з дитиною, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що перебував у шлюбі із відповідачем ОСОБА_2 Рішенням Оболонського р/с м. Києва від 13.11.2012 р. шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу є донька - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

Як вказує позивач, з дати розірвання шлюбу із відповідачем, їх спільна донька ОСОБА_3 з жовтня 2012 р. по 22.03.2014 р. - проживала разом із ним. Вдавшись до зловживання довірою позивача, обманним шляхом - відповідач у березня 2014 р. фактично викрала спільну доньку та вивезла її у невідомому напрямку (зі слів позивача). Позивач був змушений звернутися до правоохоронних органів із заявою про розшук дитини, в результаті чого, було встановлено, що моя донька ОСОБА_3 перебуває в м. Житомирі у родичів та знайомих відповідача ОСОБА_2 Зі слів позивача, з 13.03.2015 р. зв'язку із своєю донькою немає, а за місцем її останнього перебування в м. Житомирі - вона відсутня.

Як вказує позивач, у зв'язку із постійним перебуванням відповідача ОСОБА_2 за кордоном у ФРН - доньку ОСОБА_3 переховують від позивача (з його слів), а її місцезнаходження наразі невідомо. Крім того, відповідач ОСОБА_2 через своїх представників домагається права на виїзд за кордон до ФРН доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в судовому порядку, так як позивач не надає згоди на такий виїзд до тих пір, поки питання визначення періодичності, місця та календарних днів зустрічі із донькою, не буде визначений рішенням суду згідно діючого сімейного законодавства України.

Також вказує, що Оболонським р/с м. Києва розглядається цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до позивача ОСОБА_1 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

Тому просить суд посилаючись на законодавство зобов'язати відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкоди позивачу у вільному спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, встановити позивачу для участі у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 за графік побачень із дитиною, визначити адресу, за якою позивач має забирати свою доньку для проведення спільного відпочинку та дозвілля: АДРЕСА_1 - кожна перша субота поточного місяця з 09.00 до наступного дня в неділю 21.00 год., один раз на календарний рік в період літніх канікул, встановити позивачу та його донці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 проведення спільного відпочинку у липні місяці на 30 календарних днів, один раз на календарний рік в період зимових канікул, встановити позивачу та його донці проведення спільного відпочинку строком на дві неділі з 9 год. 00 хв. 28 грудня поточного року до 21 год. 00 хв. 10 січня наступного року; один раз на календарний рік в пасхальні свята з 09 год. 00 хв. суботи до 21 год. 00 хв. понеділка, один раз на 2 р. в день народження доньки ОСОБА_3 13 листопада.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному об'ємі.

Представник відповідач та відповідач у судове засідання не з'явились, належним чином були повідомлені.

Представник 3 особи - служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з'явився, надіслав свою заяву щодо слухання справи у їх відсутність.

Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, з'ясував наступне.

Судом дійсно встановлено, що позивач та відповідач знаходились в зареєстрованому шлюбі з 13.11.2012 р. та мають доньку сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Як з'ясував суд з матеріалів іншої цивільної справи, з 20.02.2014 р. ОСОБА_2 - відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4, який є громадянином ФРН та на час слухання справи відповідач разом із спільною дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на території ФРН та мешкає там на постійно (даний факт позивач не визнає у повному об'ємі). При цьому позивач стверджував у судовому засіданні, що із березня 2015 р. йому не відомо місце мешкання дитини та відповідача, так як остання зникла з території України. У зв'язку із цим судом встановлено, що рішенням суду від 21.04.2015 р. відповідачу з травня 2015 р по жовтень 2015 р. було надано дозвіл на виїзд із дитиною до Німеччини.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно ст. 159 СК України у випадку якщо той з батьків, з яким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо у спілкуванні з дитиною та у її вихованні другий із батьків має право на звернення до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутнє порозуміння щодо побачень позивача із дитиною, що не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі, а тому суд приходить до висновку, щодо зобов'язання відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкоди позивачу ОСОБА_1 у вільному спілкуванні з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

У відповідності до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначний законами України.

Вирішуючи питання щодо інших позовних вимог, суд на підставі вищевикладеного приходить до висновку, що підстав задовольняти їх не має, у зв'язку із віком дитини та відсутністю її на території України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402, ст. 3, 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 р., ст. 153, 157 ЦК України, ст. 4, 10, 60, 88, 208, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вільному спілкуванні з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський р/с м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ К.А. ВАСАЛАТІЙ