Дата документу 29.04.2016
Справа № 334/2598/16-ц
Провадження № 2-н/334/335/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

29 квітня 2016 року, суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя Лисенко Л.І., розглянувши матеріали заяви Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Ленінського району про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості з опалення і постачання гарячої води з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

Концерн «МТМ» в особі філії Ленінського району звернувся з заявою про видачу судового наказу подана заява про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості з опалення і постачання гарячої води з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Заявник посилається на те, що у звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань по оплаті послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води за період з жовтня 2010 року по листопад 2015 року у відповідачів утворилася заборгованість в сумі 14 896,73 грн., тобто з порушенням загального строку позовної даності, встановленого ст.257 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Наказне провадження, як спрощена форма судочинства, не позбавляє заявника обовязку доказування та обґрунтування заявлених вимог, оскільки заявник тільки на підставі безспірних доказів зобовязаний довести суду наявність підстав для постановлення судового наказу.

Відповідно до Постанови № 14 від 23.12.2011 року Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ „Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнято заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнято заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України.

Враховуючи, що зазначені у заяві вимоги заявник потребують аналізу та перевірки доказів щодо можливості поновлення строку позовної давності за період з жовтня 2010 року по листопад 2015 року, правильності нарахування зазначених сум, суд вважає, що зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що із заяви та поданих документів вбачається спір про право цивільне.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 101 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У прийнятті заяви Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Ленінського району про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості з опалення і постачання гарячої води з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити.

Розяснити заявнику його право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.99 ЦПК України у разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: Лисенко Л. І.