Справа №589/5157/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Свиненко М. Д.
Номер провадження 22-ц/788/694/16 Суддя-доповідач - Ільченко О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Попруги С. В. , Рибалки В. Г.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10 березня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,

в с т а н о в и л а :

05 листопада 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з зазначеним позовом, який уточнивши (а.с. 84 - 87), обгрунтовувала тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який було розірвано рішенням суду від 28 березня 2011 року. За час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народилася дочка ОСОБА_5, яка навчається на денній формі навчання за напрямом Міжнародні Відносини в Академії Фінансів та Бізнесу Вістула у Варшаві з терміном навчання з 05 жовтня 2015 року до 30 вересня 2018 року. Зазначала, що відповідач не приймає участі по утриманню дочки, яка потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням. Тому, посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь, аліменти у розмірі 1330 грн. щомісячно на утримання повнолітньої доньки до закінчення нею навчання 30 вересня 2018 року та судові витрати.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10 березня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти, починаючи з 05 листопада 2015 року, у розмірі 1330 грн. щомісячно на утримання доньки ОСОБА_5 до закінчення нею навчання 30 вересня 2018 року. Стягнуто з ОСОБА_3 1378 грн. судового збору на користь держави та 2700 грн. судових витрат на користь ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що не має можливості утримувати повнолітню доньку на час її навчання, оскільки будь - якого рухомого або нерухомого майна не має, є безробітним, має неповнолітню дочку, ІНФОРМАЦІЯ_1, від іншого шлюбу, пасинка, який навчається в університеті, та матір непрацездатного віку. Не погоджується з розміром судових витрат стягнутими за рішенням суду.

Заслухавши пояснення відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що повнолітня дочка сторін навчається на денній формі навчання в Академії Фінансів та Бізнесу Вістула у Варшаві та потребує матеріальної допомоги, тому вважав стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дочки у розмірі 1330 грн. та судові витрати.

Із матеріалів справи вбачається, сторони з 18 вересня 1993 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Шосткинського міськрайонного суду від 28 березня 2011 року (а.с. 10) та мають спільну дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка змінила прізвище на ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7, 8, 9).

Згідно з трудовою книжкою та довідкою Шосткинського міськрайцентру зайнятості ОСОБА_4 не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, допомогу по безробіттю не отримує (а.с.15-16).

Дочка сторін ОСОБА_5 навчається на денній формі навчання за напрямом Міжнародні Відносини в Академії Фінансів та Бізнесу Вістула у Варшаві на період з 05 жовтня 2015 року до 30 вересня 2018 року (а.с.11-14,72-73,78-81).

Встановлено, що ОСОБА_3 не працює, відповідно до довідок Головного управління ДФС у Сумській області та Шосткинського міськрайцентру зайнятості за період з 01 січня 2014 року по 30 вересня 2015 року його дохід згідно поданих декларацій склав 0 грн., на обліку в центрі зайнятості він не перебуває та допомогу по безробіттю не отримує (а.с. 52 - 54).

З повідомлення про проведення державної реєстрації вбачається, що 11 листопада 2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено запис про припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_3 (а.с. 55).

Відповідно до довідки про склад сім'ї відповідач проживає у будинку дружини - ОСОБА_8, разом з донькою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та пасинком (а.с. 57).

Згідно з положеннями ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд першої інстанції встановив наявність у повнолітньої дочки сторін ОСОБА_5 потреби у матеріальній допомозі у зв'язку із її навчанням у вищому навчальному закладі та взяв до уваги обов'язок по утриманню повнолітньої дитини обох батьків.

Однак, при цьому суд в повній мірі не взяв до уваги положень ст. 182 СК України, зокрема, відповідно до п. 3 ч. 1 вказаної норми при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати наявність у платника аліментів інших дітей, але саме ця обставина не врахована судом при визначенні розміру аліментів.

Перевіряючи доводи сторін встановлено, що відповідач не працює, проте є особою працездатного віку, проживає разом з дружиною, яка знаходиться у відпустці по догляду за їх спільною дочкою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто матеріальний стан ОСОБА_3 змінився, у зв'язку з появою на його утриманні інших осіб.

Таким чином, визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції не врахував обставин, які мають істотне значення для справи.

Разом з тим, ч. 3 ст. 199 СК України надає право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів самій дочці, сину, які продовжують навчатися, а також тому з батьків, з якими вони проживають.

Як вбачається із матеріалів справи, дочка сторін хоча і зареєстрована разом з матір'ю в м. Шостка (а.с. 9), але з 05 жовтня 2015 року проживає та навчається в іншій державі, особистих заяв з приводу позову по справі нею не надавалось.

Рішенням суду від 28 березня 2011 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дочки у розмірі 300 грн. щомісячно (а.с. 10). А тому, з огляду на те, що відповідач визнав позов частково і не заперечує продовжити сплату аліментів у розмірі 300 грн. та, що на час розгляду справи у нього з'явились інші утриманці, то колегія суддів вважає, що позов ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню з визначенням розміру аліментів у сумі 350 грн. щомісячно.

Доводи позивачки про те, що ОСОБА_3 має прибуток від оренди нерухомого майна не знайшли свого підтвердження по справі. Сама ОСОБА_4 не спростовує того факту, що нерухомість належить матері відповідача, тому ця обставина не враховується при визначенні розміру аліментів. Крім того, не надано доказів на підтвердження факту використання відповідачем автомобілів у підприємницькій діяльності.

Твердження апелянта про те, що на його утриманні перебуває мати непрацездатного віку не можуть підставою для відмови у позові, оскільки згідно з довідкою пенсійного фонду (а.с. 62) вона отримує пенсію за віком, а доказів того, що мати потребує додаткової матеріальної допомоги на лікування, відповідач не надав.

Посилання апелянта на ту обставину, що повнолітній син його дружини навчається в у університеті, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки з довідки начального закладу вбачається, що він навчається на безкоштовній формі навчання, а докази, що ОСОБА_3 приймає участь у його утриманні, у справі відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не дають підстав для скасування судового рішення.

У зв'язку з частковим задоволенням позову ОСОБА_4 відповідно до ст. 88 ЦПК України та п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає зміні рішення суду в частині стягнення судових витрат. При цьому колегія суддів бере до уваги, що представник позивача - адвокат Островська Г.В. приймала участь у судових засіданнях у суді першої інстанції (а.с. 76, 82, 94, 98, 108) та апеляційному суді, із акту виконаних робіт (а.с. 89) вбачається, що вона підготувала позовну заяву по справі, готувала інші письмові документи. Враховуючи те, що позов ОСОБА_4 задоволений на 30 %, тому на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги у розмірі 500 грн. З огляду на нескладність даної справи, колегія суддів не може взяти до уваги складання представником уточнення до позовної заяви.

Крім того, на користь держави підлягає стягненню з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 535,92 грн.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п. 3; 309 ч.1 п. 1; 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10 березня 2016 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі 350 грн. щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 05 листопада 2015 року і до закінчення нею навчання 30 вересня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 500 грн. судових витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 535,92 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -