Справа № 216/5782/15-ц
Провадження № 2-о/216/12/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2016 м.Кривий Ріг

Дніпропетровська область

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

народних засідателів: Мартиненко Л.П., Зіми Н.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Чижикової А.Є.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

заінтересованих осіб: ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_5, про усиновлення,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаною заявою, зазначаючи, що рідний батько, ОСОБА_6, покинув її з матір'ю менш ніж через рік після народження. Матеріальної допомоги на її утримання не надавав, життям не цікавився. 19 лютого 2004 року між її матір'ю та ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб. Понад 10 років вони мешкають однією родиною в належному ОСОБА_3 будинку. Всі ці роки він її утримував, виховував і виростив. Вона називає його татом, він приймав активну участь у її житті, повністю матеріально забезпечує, задовольняє всі необхідні витрати, пов'язані з оздоровленням, духовним і розумовим розвитком. ОСОБА_3 є достатньо забезпеченою людиною, тому має всі можливості для іі усиновлення. На цей час її рідний батько не підтримує з нею стосунки, аліменти не сплачує, участі в її вихованні не приймає, має іншу родину. Вона комфортно почуває себе в новій сім'ї, при цьому розуміє та усвідомлює факт і наслідки усиновлення. Її мати не проти цього усиновлення, оскільки вважає, що такі формальності ніби трохи роз'єднують їхню родину. На даний момент місце перебування її біологічного батька невідомо.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила визнати ОСОБА_3 її усиновлювачем та внести зміни до актового запису про її народження, а саме: записати ОСОБА_3 її батьком, а також змінити прізвище з «ОСОБА_1» на «ІНФОРМАЦІЯ_3» і змінити по батькові з «ОСОБА_1» на «ІНФОРМАЦІЯ_3».

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, кожен окремо, заяву підтримали та просили її задовольнити.

У судовому засіданні заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_5, кожен окремо, заяву підтримали та просили її задовольнити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, яка є вчителем Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 8 Криворізької міської ради у Дніпропетровській області, пояснила, що вона була вчителем ОСОБА_1 з 5 класу, а з 9 класу була класним керівником. За весь час навчання вихованням та утриманням заявника займалися ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Також до школи заявника приводила бабуся. ОСОБА_1 закінчила школу із золотою медалю, її фото було розміщено на дошці пошани. Вважає, що всі ці заслуги заявника були завдяки відповідної турботи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Рідного батька заявника вона жодного разу не бачила.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9, яка є подругою мами заявника, пояснила, що знає ОСОБА_1 із самого її народження. Рідний батько після народження заявника залишив сім'ю та матеріальної допомоги на її утримання не надавав. Вихованням та утриманням заявника займалися ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Заслухавши пояснення заявника, її представника, заінтересованих осіб та показання свідків, дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження ОСОБА_1 від 13 липня 1995 року № 506 остання народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року, її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_10

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 16 травня 1996 року № 147 шлюб між батьками заявника було розірвано.

19 лютого 2004 року ОСОБА_3 та ОСОБА_11, заінтересовані особи, одружились.

У характеристиці, виданій головою Дзержинської районною у місті Кривому Розі Дніпропетровської області ради, ОСОБА_3 характеризується тільки позитивно.

Згідно із технічним паспортом ОСОБА_3 належить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, судом достовірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рідний батько заявника добровільно самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків щодо її виховання та матеріального забезпечення. ОСОБА_3 має всі необхідні умови для проживання, виховання та утримання заявника. При цьому, судом враховано як думку вже повнолітньої ОСОБА_1, так і її матері ОСОБА_4

Між ОСОБА_3 і заявником склались гарні стосунки, остання вважає та називає його своїм батьком. ОСОБА_3 її любить, турбується й піклується про неї, створює всі належні умови для розвитку, утримує, виховує та ставиться до неї як до своєї рідної дитини.

Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Частинами 2, 3 ст. 208 СК України передбачено, що у виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування.

У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 211 СК України у разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що у зв'язку із включенням у СК України правових норм про усиновлення повнолітньої особи необхідно брати до уваги, що така особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття. Враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справ цієї категорії додаткові обставини, зокрема необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв'язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв'язку (можливо, вже наявного фактично). Слід також з'ясовувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно зважати виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями. У кожному конкретному випадку суд при вирішенні питання про усиновлення повнолітньої особи може врахувати й інші обставини. У СК України не встановлено максимального віку повнолітньої особи, яка може бути усиновлена, однак визначено мінімальну різницю у віці між нею та усиновлювачем - не менше вісімнадцяти років.

Відповідно до ч. 2 ст. 219 СК України усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що усиновлення без згоди повнолітніх батьків на підставі частини другої статті 219 СК України можливе у випадку, коли суд установить, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують і не утримують її. Факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Окремого рішення суду на підтвердження цього факту не потрібно.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 є достатньо обґрунтованою, тому її слід задовольнити.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. ст. 207, 208, 211, 218, 219, 220, 224, 229, 231, 233 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 254-255 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_5, про усиновлення задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, усиновлювачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов'язати Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 № 506, вчиненого 13 липня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Центрально-Міської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а саме: записати ОСОБА_3 батьком ОСОБА_1; змінити прізвище з «ОСОБА_1» на «ІНФОРМАЦІЯ_3»; змінити по батькові з «ОСОБА_1» на «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення суду, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий - суддя Ю.В. Онопченко

Народні засідателі: Л.П. Мартиненко

Н.І. Зіма