Справа №2-245/11 14.04.2016 14.04.2016 14.04.2016
Провадження №22-ц/784/771/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Лівінського І.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем Лівшенком О.С.,

за участю заявника ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

представника стягувача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 січня 2016 року у цивільній справі за заявою

ОСОБА_1,

ОСОБА_4

про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню

У С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 і ОСОБА_4 звернулися з заявою, в якій зазначали, що рішенням Корабельного районного суду Миколаївської області від 1 листопада 2011 року на користь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» з них, як поручителів, стягнуто солідарно 3 620 024, 21 грн. кредитної заборгованості та 1820 грн. судових витрат. На підставі судового рішення щодо кожного грошового зобов'язання Корабельним районним судом м. Миколаєва видано по два виконавчих листа, а відповідним органом виконавчої служби відкрито виконавчі провадження. Крім того, відкриті виконавчі провадження і за судовим наказом Господарського суду Миколаївської області від 14 грудня 2010 року про стягнення на користь банку цього ж кредитного боргу солідарно з ТОВ «Агро-Інгресс» та ТОВ «Терра-юг».

Посилаючись на те, що за кожним судовим рішенням може бути виданий лише один виконавчий лист, а наявність декількох виконавчих документів порушує їх права, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 просили визнати такими, що не підлягають виконанню, виконавчі листи, видані Корабельним районним судом м.Миколаєва у справі № 2-245/2011 за рішенням того ж суду від 1 листопада 2011 року, а також закрити виконавчі провадження, що відкриті на їх підставі.

Представник ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», як стягувач у виконавчому провадженні, участі у судових засіданнях не приймав, у наданій суду заяві (а.с. 62) просив відмовити у задоволенні заяви.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 січня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву. Апелянт посилалась на обставини, якими обґрунтовувала заяву, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 1 листопада 2011 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» солідарно стягнуто 3 620 024, 21 грн. (458132,33 доларів США) кредитної заборгованості за договорами поруки № 010/01-04/08-284/2 від 14 квітня 2008 року та № 010/01-04/08-284/1 від 14 квітня 2008 року за генеральним кредитним договором № 010/01-04/08-284 від 14 квітня 2008 року, укладеним банком з ТОВ «Агро-Інгресс» (а.с. 25-27 т. 3), а також 1820 грн. судових витрат.

Відповідно до наказу від 4 березня 2011 року Господарського суду Миколаївської області на користь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» кредитний борг в тому ж розмірі ( 3 620024,21 грн.) солідарно стягнуто з ТОВ «Агро-Інгресс» та ТОВ «Терра-Юг» (а.с. 233 т. 2).

4 січня 2012 року Корабельним районним судом м.Миколаєва на підставі рішення від 1 листопада 2011 року видані виконавчі документи: виконавчий лист про солідарне стягнення 3 620 024, 21 грн. кредитної заборгованості щодо боржника ОСОБА_1 (а.с.91-92 т. 3) та виконавчий лист про солідарне стягнення цієї ж заборгованості щодо боржника ОСОБА_4 (а.с.93-94 т. 3), а також виконавчі листи щодо солідарного стягнення 1820 грн. судового збору окремо щодо боржника ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.95-96, 97-98 т.3).

18 січня 2012 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Миколаївській області відкрито виконавче провадження № 30700078 відносно боржника ОСОБА_4 (а.с. 166-167 т. 2, а.с.39 т.3)

29 грудня 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Миколаївській області відкрито виконавче провадження № 45946695 відносно боржника ОСОБА_1 (а.с. 31 т. 3).

На теперішній час на виконанні перебуває виконавчий лист про стягнення кредитного боргу з ОСОБА_4 Інші виконавчі листи повернуті стягувачеві (а.с.143).

Відповідно до частини 4 статті 369 ЦПК суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню у разі, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю або частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключать необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом (ухвала Верховного Суду України №6-17838 св.07).

Порядок звернення судових рішень до виконання врегульовано статтею 368 ЦПК, а також Законом «Про виконавче провадження» та пунктом 29 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді АРК та ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом ДСА України від 17 грудня 2013 року № 173.

Відповідно до частини 2 статті 268 ЦПК за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист. Якщо рішення ухвалено проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Статтею 18 Закону «Про виконавче провадження» передбачені вимоги до виконавчого документа. Частина 2 цієї норми прямо передбачає, що у разі якщо рішення ухвалене на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, у виконавчому документі зазначається один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обовязок чи право стягнення є солідарним.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у разі якщо рішення ухвалене проти кількох солідарних відповідачів, суд видає виконавчі листи щодо кожного боржника з зазначенням, що їх обовязок є солідарним.

Отже, встановивши, що рішення Корабельного районного суду м.Миколаєва від 1 листопада 2011 року передбачає солідарний обовязок боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_4, і на його підставі видано два виконавчих листа щодо кожного боржника окремо з зазначенням їх солідарного обовязку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність помилки при видачі виконавчих листів та інших обставини, які виключать необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчими документами.

Колегія суддів не може погодитись з твердженням апелянта про те, що наявність декількох виконавчих листів, виданих на підставі одного судового рішення, є подвійною відповідальністю.

Зміст солідарного обовязку боржників передбачений статтею 543 ЦК, а контроль за надходженням та зарахуванням грошових сум, які надходять від боржників за солідарним обовязком, здійснюється державним виконавцем відповідно до Закону «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, зареєстрованою МЮ України 2 квітня 2012 року за № 489/20802.

Отже, колегія суддів не вбачає порушень прав апелянта, передбачених статтею 61 Конституції України.

Не впливає на правильність дій суду щодо видачі виконавчих листів за рішенням суду від 1 листопада 2011 року і наявність рішень господарських судів про стягнення цього ж кредитного боргу з юридичних осіб - ТОВ «Агро-Інгресс» та ТОВ «Терра-юг». Невиконання грошових зобов'язань божниками - юридичними особами за рішенням господарського суду не звільняє інших солідарних боржників фізичних осіб від виконання солідарного обовязку.

Законність рішення Корабельного районного суду м.Миколаєва від 1 листопада 2011 року, яка оспорюється апелянтом, виходить за межі розгляду заяв, поданих за правилами розділу VI ЦПК.

Інших обставин, за якими відповідно до статті 369 ЦПК виконавчий лист може бути визнаний таким, що підлягає виконанню, апелянт не зазначає.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили порушення ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись статтями 312,315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: І.В.Лівінський

ОСОБА_6