Справа № 344/3477/16-ц
Провадження № 6/344/123/16
У Х В А Л А

21 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Прокопів С.Р.

розглянувши подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиціїзвернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1М.у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа. Подання обґрунтовує тим, що на виконанні ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження №50453497 з виконання виконавчих листів №344/1965/15 від 24.06.2015 року, №344/14762 від 05.02.2016 року, №344/14762 від 05.02.2016 року, виданих Івано-Франківським міським судом. 03.07.2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №344/1965/15 від 24.06.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 374340 грн. заборгованості та 3654 грн. судового збору. 16.02.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №344/14762 від 05.02.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 6090 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ. Крім цього, 16.02.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №344/14762 від 05.02.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1280826 грн.Боржником рішення суду в добровільному порядку не виконується. Заборгованість згідно рішення суду на користь стягувача не сплачено та не надано державному виконавцю відомостей щодо її погашення або ж наявності обставин що унеможливлюють на даний час повне і фактичне виконання рішення суду. Заборгованість становить 1665030 грн. В ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник має закордонний НОМЕР_1 виданий 14.11.2013 року та неодноразово перебуває за межами України.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця

Згідно вимог подання заявник просив розглядати подання без участі представника ВДВС.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 Закону України ,,Про виконавче провадження державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

На виконанні ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження №50453497 з виконання з виконання виконавчих листів №344/1965/15 від 24.06.2015 року, №344/14762 від 05.02.2016 року, №344/14762 від 05.02.2016 року, виданих Івано-Франківським міським судом.

Відповідно до ст.11 Закону України ,,Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В матеріалах справи відсутні докази отримання боржником постанов про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2015 року, 16.02.2016 року. Відсутні будь-які дані, які б свідчили про те, що боржник взагалі обізнаний про наявність відкритого виконавчого провадження і необхідність погашення заборгованості.

06.07.2015 року постановою державного виконавця накладено арешт на все рухоме майно, що належить боржнику та оголошено заборону на його відчуження в межах суми боргу.

01.10.2015 року постановою державного виконавця накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику та оголошено заборону на його відчуження в межах суми боргу.

Суб`єктом звернення складено акти про неможливість увійти в приміщення боржника у зв`язку з тим, що воно закрито, а також, що при виході на місце виконання за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Кармелюка, 21, боржник не проживає, а тому майно, яке належить боржнику на праві власності та придатне для звернення не виявлено.

Суду надано копію виклику на ім`я боржника, однак без доказів про його направлення та вручення боржнику.

Також суду не надано доказу того, що не виконання боржником її зобов`язань пов`язано із її виїздом за кордон.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Тимчасове обмеження права боржника на пересування є винятковим засобом впливу на нього, полягає в обмеженні права на свободу пересування, що може бути застосовано після вичерпання усіх передбачених законом засобів примусового виконання.

Суду не надано доказу того, що державним виконавцем вичерпано усі існуючі засоби для примусового виконання.

Подання державного виконавця не містить обґрунтування необхідності застосування до боржника заходу впливу, що пов`язаний з обмеженням права особи на пересування.

Таким чином, подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

відмовити в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України ухвала про відмову у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Головуючий суддя БородовськийС.О.