У х в а л а

іменем україни

02 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Отіс» про визнання неправомірними і скасування наказу та пункту Інструкції з охорони праці, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив визнати неправомірним та скасувати наказ генерального директора Приватного акціонерного товариства «Отіс» (далі - ПрАТ «Отіс») від 03 березня 2014 року «Про застосування спецвзуття та захисних окулярів та території індустріального центру», а також п. 1.8.12. Інструкції з охорони праці, затвердженої наказом генерального директора ПрАТ «Отіс» від 26 червня 2014 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що з 11 квітня 2011 року він працює на посаді оператора автоматичних та напівавтоматичних ліній холодно-штампувального устаткування п'ятого розряду цеху виготовлення ліфтів Індустріального центру ПрАТ «Отіс».

01 липня 2014 року його було ознайомлено з наказом генерального директора ПрАТ «Отіс» від 03 березня 2014 року «Про застосування спецвзуття та захисних окулярів та території індустріального центру», а 28 липня 2014 року йому було видано оновлену Інструкцію з охорони праці № 7, де був пункт 1.8.12 про вимогу знаходження в цеху лише в спеціальному взутті і надягнувши захисні окуляри.

Звертав увагу на те, що відповідачем не створено умов для виконання наказу, оскільки ніяких змін в організації виробничого процесу не відбулося, необхідності для впровадження додаткових заходів безпеки не було, а носіння захисних окулярів погіршує умови праці, оскільки окуляри є незручними, призводять до головного болю, втоми очей, запотівають при високій температурі, яка має місце в цеху, умови для огляду і зберігання захисних окулярів відсутні.

Враховуючи наведене, просив позов задовольнити.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, правильно виходив із недоведеності та необґрунтованості позовних вимог, оскільки ПрАТ «Отіс» має законодавчо закріплений обов'язок забезпечувати охорону праці своїх працівників, а працівники в свою чергу зобов'язані вказаних актів дотримуватись.

При цьому позивачем не надано суду належних та допустимих доказів негативного впливу використання захисних окулярів на стан здоров'я, як і не надано доказів на підтвердження факту відсутності необхідності використання таких окулярів.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська