Справа № 522/6025/16-ц Провадження № 2/522/4843/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції про звільнення з-під арешту ? ч. квартири під № 16 у будинку № 16 по вул. Сонячній в м. Одесі, накладеного постановою № АА 128033 від 24.06.2004 р. державного виконавця Першого ВДВС Приморського районного управління юстиції у м. Одесі ОСОБА_2

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що під час виконання виконавчого листа про стягнення з нього аліментів у розмірі ? ч. на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, 29.07.1987 року, виданого на підставі постанови Ленінського районного народного суду м. Одеси від 11.05.1990 р., державним виконавцем Першого ВДВС Приморського районного управління юстиції у м. Одесі ОСОБА_2 було винесено постанову № АА 128033 від 24.06.2004 р., відповідно до якої було накладено арешт на належну йому на праві власності ? ч. квартири під № 16 у будинку № 16 по вул. Сонячній в м. Одесі, про що йому стало відомо лише в березні 2016 року, коли він вирішив відчужити це нерухоме майно, у звязку з чим він звернувся до Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції, та отримав письмову відповідь, відповідно до якої вищевказане виконавче провадження було знищено за закінченням терміну зберігання.

Також позивач вказує, що, незважаючи на закінчення згаданого виконавчого провадження, чинність накладеного в межах цього виконавчого провадження арешту на належне йому нерухоме майно зберігається до теперішнього часу, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» та порушує його законні права та інтереси.

Позивач ОСОБА_1 веде дану справу в суді через свого представника ОСОБА_5, яка просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Начальник Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_6 також просив розглянути справу без участі представника цього Відділу, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з листа начальника Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції від 19.04.2016 р. за № 5075, на виконанні у другому Приморському ВДВС Одеського міського управління юстиції знаходився виконавчий лист № АЕ-56 від 14.05.1990 р. про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданий Ленінським районним судом м. Одеси на підставі постанови Ленінського районного народного суду м. Одеси від 11.5.1990 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? ч. з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 20 грн., починаючи з 03.05.1990 р. і до досягнення цією дитиною повноліття 24.07.2005 р., й це виконавче провадження було знищено за закінченням терміну зберігання, відповідно до вимог Порядку роботи з документами в органах державної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 р. № 2274/5 (а.с.13).

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції станом на 2005 рік, виконавче провадження підлягає закінченню у випадках, зокрема, закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення.

Відповідно до ст. 38 цього Закону, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документу стягувачу згідно із статтю 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу(посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 Цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку з завершенням виконавчого провадження.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті для її предявлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна.

Також судом установлено, що в межах вищевказаного виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № АЕ-56 від 14.05.1990 р., постановою № АА 128033 від 24.06.2004 р. державного виконавця Першого ВДВС Приморського районного управління юстиції у м. Одеси ОСОБА_2 було накладено арешт на належну ОСОБА_1 на праві власності ? ч. квартири під № 16 у будинку № 16 по вул. Сонячній в м. Одесі, який зберігається на дату судового розгляду даної справи, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта за № 56631371 від 04.04.2016 р. (а.с.10).

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що під час закінчення згаданого виконавчого провадження, державний виконавець не виконав покладених на нього законом обовязків та не зняв арешт з майна позивача, чим порушив його законні права.

За приписами ст. 41 Конституції України та пункту 2 частини 1 статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

У силу ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання майном.

Вирішуючи дану справу, суд також враховує, що про існування постанови № АА 128033 від 24.06.2004 року державного виконавця Першого ВДВС Приморського районного управління юстиції у м. Одесі ОСОБА_2 позивач довідався лише у березні 2016 року, під час підготовки до правочину з відчуження належної йому ? квартири під № 16, що розташована у будинку № 16 по вул. Сонячній в м. Одесі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Звільнити з-під арешту ? частину квартири під № 16, що розташована у будинку № 16 по вул. Сонячній в м. Одесі та належить на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області 23.01.1997 року, ІПН : НОМЕР_2, - накладеного постановою № АА 128033 від 24.06.2004 року державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції у м. Одесі ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Ільченко