Справа № 761/9094/16-ц
Провадження № 2-з/761/149/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р.

розглянувши заяву представник ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус КМНО Єременко Людміла Олександрівна, приватний нотаріус КМНО Степаненко Василь Данилович, Відділ опіки та піклування служби у справах дітей Шевченківської районного у м. Києві державної адміністрації про визнання права власності на 1/2 частину квартири, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири в частині покупця та визнання договору дарування на 1/2 частину квартири недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус КМНО Єременко Людміла Олександрівна, приватний нотаріус КМНО Степаненко Василь Данилович, Відділ опіки та піклування служби у справах дітей Шевченківської районного у м. Києві державної адміністрації про визнання права власності на 1/2 частину квартири, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири в частині покупця та визнання договору дарування на 1/2 частину квартири недійсним.

До суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: 1/2 (одна друга частина) частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що зареєстрована та належить на праві приватної власності ОСОБА_3. Заява мотивована тим, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову зумовлена тим, що предметом позовних вимог ОСОБА_1, серед іншого є визнання за позивачем права власності на 1/2 частку квартири, що складається з двох кімнат, загальна площа квартири становить 54,70 кв.м., в тому числі житлова площа 28,30 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Позивач має підстави побоюватись, що відповідач 2 може розпорядитися даною квартирою та відчужити її на користь невідомих осіб, що ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Питання про забезпечення позову вирішується ухвалою, згідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, упровадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Одним із видів забезпечення позову відповідно до положень ст. 152 ЦПК України є, зокрема, накладення арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 9 від 22.12.2006 р., з відповідними змінами та доповненнями, «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Представник позивача просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на частину квартири, що становить 1/2 та належить на праві приватної власності ОСОБА_3. На підтвердже ння наявності у останніх даного переліку майна було надано копію витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За таких умов, суд вважає, що у разі невжиття судом заходів забезпечення позову може утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 27, 135, 151-153, 209ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представник ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус КМНО Єременко Людміла Олександрівна, приватний нотаріус КМНО Степаненко Василь Данилович, Відділ опіки та піклування служби у справах дітей Шевченківської районного у м. Києві державної адміністрації про визнання права власності на 1/2 частину квартири, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири в частині покупця та визнання договору дарування на ? частину квартири недійсним - задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 (одна друга частина) частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що зареєстрована та належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

Дані про стягувача: ОСОБА_1, адреса: 01054, АДРЕСА_2.

Дані про боржника: ОСОБА_3, 03148, АДРЕСА_3.

Виконання ухвали покласти на відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову один рік.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо її не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: