АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Височанської Н.К., Владичана А.І.,

секретар Вівчарик Н.В.

за участю представника апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дьолер Буковина» до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про тлумачення правочину, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дьолер Буковина» на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 травня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ТзОВ «Дьолер Буковина» звернулося з позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про тлумачення правочину щодо прощення боргу від 23.10.2013 року.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 травня 2016 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ТзОВ «Дьолер Буковина» подало на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсягу. Вважає, що рішення суду прийнято при неповній мірі зясованих обставин, неправильно та неповно досліджених доказів, невірно застосованих нормах матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд керується ст.303 ЦПК України та перевіряє законність і обґрунтованість

справа № 22-ц/794/914/16 р. Головуючий у І інстанції Стоцька Л.А

категорія: 59 Доповідач Лисак І.Н.

рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції з дотриманням статей 10,11,57-60 ЦК України.

На підставі ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

В силу ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно абз. 1 ч.1 ст. 60 ЦПК України та ч. 3 цієї норми кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підставою для відмови у задоволенні вимог був висновок суду першої інстанції про відсутність у них посилань на незрозумілий позивачу зміст правочину про прощення боргу від 23.10.2013 року, а також те, що за своєю правовою природою досліджений односторонній правочин є зрозумілим за своїм змістом та волевиявленню сторони.

З таким висновком погоджується й колегія суддів.

Так, позовна заява не містить посилань на частину або повний зміст правочину, які саме є незрозумілими позивачу, а вирішення наслідків спору за правовідносинами між сторонами з урахуванням їх волевиявлення знаходиться поза межами цієї справи.

Зі змісту мотивувальної частини висновків суду вбачається, що розглядаючи справу по суті заявлених вимог суд першої інстанції вірно керувався нормами матеріального права, які регулюють вказані правовідносини, а саме статтями 202 та 213 ЦК України, а також рекомендаціями Пленуму ВСУ, викладених в п.3 постанови № 9 від 06.11.2009 року.

Саме по собі посилання в заключній частині мотивацій на норми матеріального права, які не поширюються на спірні відносини, без їх аналізу є опискою, яка може бути виправлена в порядку ст.219 ЦПК України.

Таким чином, апеляційна скарга не містить обґрунтованих спростувань висновкам суду першої інстанції або невірного застосування ним норм матеріального права, не зазначається, в чому полягла невірна оцінка доказів та яких саме, що стали підставою для відмови в задоволені позовних вимог.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 травня 2016 року підлягає залишенню без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дьолер Буковина» відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді