У Х В А Л А

10 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Черненко В.А., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання правочинів удаваними, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя і визнання права власності за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 23 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати удаваним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Кам'янського районного нотаріального округу Бойко Л.В. 12 грудня 2001 року, за реєстровим № 3589; визнати удаваним договір дарування квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Кам'янського районного нотаріального округу Бойко Л.В. 20 серпня 2003 року, за реєстровим № 2191; визнати, що були укладені відповідно договори купівлі-продажу; визнати нежиле приміщення «перукарня», розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 74,7 кв. м, яке в цілому складається з перукарні під літ. «А-1», прибудови під літ. «а», ганку під літ.

«а-1» спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ним право власності на Ѕ частину спірного нежилого приміщення.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 19 квітня 1989 року по 16 квітня 2007 року. Вказував, що у 2001 та 2003 роках вони за спільні кошти придбали двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 за 1 500 дол. США і однокімнатну квартиру АДРЕСА_2. Переоформленням квартири займалась відповідачка. Згодом вказані квартири були реконструйовані та переведені в нежитловий фонд та 20 жовтня 2005 року відповідачка отримала свідоцтво про право власності на нежиле приміщення «перукарня» за вказаною адресою.

У вересні 2013 року ОСОБА_5 звернулась до Кам'янського районного суду Черкаської області з позовом до нього про визнання права власності на частку в майні подружжя та стягнення компенсації за частину спільного майна. Під час розгляду справи вона надала документи на приміщення перукарні, з яких йому стало відомо, що замість договорів купівлі-продажу відповідачка уклала договори дарування зазначених квартир з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Зазначив, що із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ні він, ні ОСОБА_5 в дружніх або родинних відносинах не перебували, тому підстав для дарування квартир у них не було, а укладення таких договорів зумовлено зменшенням витрат на оформлення купівлі-продажу нерухомого майна.

Рішенням Кам'янського районного суду Черкаської області від

10 листопада 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано удаваним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Кам'янського районного нотаріального округу Бойко Л.В. 12 грудня 2001 року, за реєстровим № 3589.

Визнано удаваним договір дарування квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_7 та

ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Кам'янського районного нотаріального округу Бойко Л.В. 20 серпня 2003 року, за реєстровим № 2191.

Визнано, що 12 грудня 2001 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Визнано, що 20 серпня 2003 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2.

Визнано нежиле приміщення «перукарня», розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 74,7 кв. м, яке в цілому складається з перукарні під літ. «А-1», прибудови під літ. «а», ганку під літ. «а-1» спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину нежитлового приміщення «перукарня» по АДРЕСА_1 загальною площею 74,7 кв. м, яке в цілому складається з перукарні під

літ. «А-1», прибудови під літ. «а», ганку під літ. «а-1» на підставі свідоцтва про право власності, виданого Кам'янською міською радою Черкаської області

20 жовтня 2005 року.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 23 грудня 2014 року рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 10 листопада

2014 року скасовано, ухвалено нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

22 квітня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, рішення апеляційного суду Черкаської області від 23 грудня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 23 вересня 2015 року рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 10 листопада

2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку, що справу необхідно призначити до судового розгляду, оскільки при проведенні її попереднього розгляду встановлено обставини передбачені ч. 5 ст. 332 ЦПК України.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання правочинів удаваними, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя і визнання права власності призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

В.І. Журавель

С.П. Штелик