Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П.,

ОстапчукаД.О., Попович О.В.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відмову від позовної вимоги про визнання частково недійсним договору оренди майна у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сенча» про стягнення боргу, визнання частково недійсним договору оренди майна, визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно; за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сенча» до ОСОБА_3 про визнання договору оренди майна з правом викупу таким, що припинив свою дію, стягнення заборгованості із орендної плати та повернення орендованого майна

за касаційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника на рішення апеляційного суду Полтавської області від 04 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_3. звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Сенча» (далі - ТОВ «Сенча») про стягнення боргу, визнання частково недійсним договору оренди майна, визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно.

Уточнивши позов, вимоги мотивував тим, що 21 грудня 2009 року між ним та ТОВ «Сенча» було укладено договір позики грошових коштів у розмірі 50 000 грн з кінцевим строком повернення 21 грудня 2011 року. За користування коштами відповідач зобов'язався сплатити винагороду у розмірі 15 % річних у разі дії договору понад 12 місяців. У визначений строк зобов'язання не виконано, у зв'язку з чим ОСОБА_3. просив стягнути із ТОВ «Сенча»суму боргу у розмірі 50 000 грн та проценти за користування позикою у розмірі 35 808 грн, разом 75 808 грн.

Крім того, зазначав, що 24 грудня 2009 року між ним та ТОВ «Сенча» укладено договір оренди майна (виробничих приміщень колишньої МТФ № 2 с. Сенча) з правом викупу, розділи 4, 5, 6, 7 якого стосуються відносин оренди. Разом з тим, дійсна воля сторін при укладенні цього договору була спрямована на купівлю-продаж майна, форму договору оренди обрано у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухомість та технічної документації на майно. Фактично договір купівлі-продажу нерухомості між ними виконаний, оскільки він як покупець сплатив вартість придбаного майна, а ТОВ «Сенча»як продавець передало товар у його володіння за відповідним актом. За пропозицією ТОВ «Сенча» оформлення угоди у встановленому порядку відкладено. У 2012 році працівники ТОВ «Сенча» знищили частину придбаного ним майна, його залишки за вартістю є меншими від суми, яку він сплатив на користь товариства.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_3. просив визнати недійсними розділи 4, 5, 6, 7 договору оренди майна з правом викупу від 24 грудня 2009 року; визнати дійсним договір купівлі-продажу виробничих приміщень колишньої МТФ № 2 с. Сенча; визнати за ним право власності на нерухоме майно, прийняте згідно акта прийому-передачі від 27 грудня 2009 року до договору оренди майна з правом викупу.

У травні 2014 року ТОВ «Сенча» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання договору оренди майна з правом викупу таким, що припинив свою дію, стягнення заборгованості із орендної плати та повернення орендованого майна.

Позов обґрунтовано тим, що кошти у розмірі 50 000 грн ОСОБА_3. передав у якості попередньої оплати за договором оренди майна із правом викупу, що оформлено договором позики, оскільки станом на 21 грудня 2009 року не було погоджено усіх істотних умов договору оренди. Відповідно до договору оренди щомісячний платіж становив 7 750 грн. Свої обов'язки щодо внесення орендної плати відповідач виконував неналежним чином, у рахунок оплати зараховано гарантійні 50 000 грн, ще 7 750 грн ОСОБА_3 сплачено 12 березня 2010 року, 7 750 грн - 08 квітня 2010 року та 3 000 грн - 17 жовтня 2011 року.

Після закінчення строку дії договору відповідач безпідставно продовжив користування об'єктом оренди, борг із оплати оренди становить 329 750 грн. Крім того, за прострочення виконання грошового зобов'язання ОСОБА_3. має сплатити 55 280, 70 грн інфляційних втрат, 3 % річних у розмірі 35 585, 90 грн та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 25 205, 55 грн.

Необхідну для викупу орендованого майна суму (278 474, 06 грн, що є балансовою вартістю) відповідач не сплатив, а тому право на придбання цього майна за договором оренди втратив та має повернути його орендодавцеві.

На підставі викладеного зустрічний позивач просив визнати договір оренди майна з правом викупу від 24 грудня 2009 року таким, що припинив свою дію; зобов'язати ОСОБА_3 повернути орендоване майно; стягнути із ОСОБА_3 заборгованість із орендної плати у розмірі 329 750 грн та штрафні санкції у загальному розмірі 116 072, 15 грн.

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 28 липня 2014 року позови об'єднано в одне провадження.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 17 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто із ТОВ «Сенча» на користь ОСОБА_3 борг за договором позики у розмірі 75 808 грн. Визнано недійсними розділи 4, 5, 6, 7 договору оренди майна з правом викупу 04 грудня 2009 року. Визнано дійсним договір купівлі-продажу виробничих приміщень колишньої МТФ № 2 с. Сенча. Визнано за ОСОБА_3 право власності на нерухоме майно, прийняте згідно акта прийому-передачі від 27 грудня 2009 року до договору оренди майна з правом викупу.

У позові ТОВ «Сенча» відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 04 березня 2015 року скасовано рішення першої інстанції у частині визнання дійсним договору купівлі-продажу виробничих приміщень колишньої МТФ № 2 с. Сенча та визнання за ОСОБА_3 права власності на нерухоме майно, прийняте згідно акта прийому-передачі від 27 грудня 2009 року до договору оренди майна з правом викупу. У цій частині ухвалено нове рішення про відмову у позові ОСОБА_3 Змінено рішення суду першої інстанції у частині розподілу судових витрат. В іншій частині судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3., посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

10 грудня 2015 року ОСОБА_3. звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із нотаріально засвідченою заявою про відмову від позовної вимоги про визнання частково недійсним договору оренди майна відповідно ст. 334 ЦПК України та закриття провадження у справі в цій частині.

Відповідно до ст. 334 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з осіб, які беруть участь у справі, було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відмова ОСОБА_3 від позовної вимоги про визнання частково недійсним договору оренди майна судом приймається, а тому провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.

За змістомч. 3 ст. 206 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 205, 206, 334, 340 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ -

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_3 від позовної вимоги про визнання частково недійсним договору оренди майна.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 17 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 04 березня 2015 року скасувати у частині вирішення позову ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сенча» про визнання частково недійсним договору оренди майна.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сенча»про визнання частково недійсним договору оренди майна закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

О.В. Попович