Справа № 148/1864/15-ц Провадження № 22-ц/772/1135/2016Головуючий в суді першої інстанції Карнаух А. П.
Категорія 47Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення справи до суду першої інстанції

21 квітня 2016 року м. Вінниця

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області Денишенко Т.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Тульчинської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 про визнання неправомірним, скасування рішення Головного управління Держземагентства у Вінницькій області, зобов'язання провести аукціон, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, ОСОБА_2 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 09 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2, його представник ОСОБА_4 оскаржують в апеляційному порядку рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 09 лютого 2016 року у вищезазначеній цивільній справі.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження в справі, суддя встановила, що справа надійшла до суду неналежно оформленою, тому ухвалою судді апеляційного суду від 07 березня 2016 року дану цивільну справу було повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення, а саме належного вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 31 березня 2016 року в ухваленні додаткового рішення відмовлено з тієї підстави, що вимога ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» щодо сплати судового збору за кожну вимогу немайнового характеру набрала чинності лише 01 вересня 2016 року, в той час як ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом 25 серпня 2015 року, тобто до набрання чинності змін до закону, та, на думку судді, сплатив судовий збір у розмірі, визначеному на момент звернення до суду.

Однак, відмовляючи в ухваленні додаткового рішення, суддя суду першої інстанції не звернув увагу на роз'яснення, викладені в абз. 1 п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», де зазначено, що в разі наявності у позовній заяві кількох самостійних позовних вимог, кожна є об'єктом справляння судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 пред'явлено три самостійних вимоги немайнового характеру, однак оплачена судовим збором лише одна з них. Відтак в порушення статей 119, 121 ЦПК України провадження у справі за позовом ОСОБА_2 відкрито суддею без оплати позовної заяви судовим збором у відповідному розмірі з врахуванням усіх заявлених позовних вимог.

Ухвалюючи 09 лютого 2016 року рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції у відповідності з нормами статті 88 ЦПК України не вирішив належним чином питання розподілу судових витрат, не стягнув в дохід держави судовий збір у повному обсязі, що призвело до невиконання вимог п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України.

Оскільки можливість ухвалення судом першої інстанції у відповідності до положень ст.220 ЦПК України додаткового рішення про розподіл судових витрат не втрачена, справу слід повторно, у відповідності з частиною 7 статті 297 ЦПК України, повернути в суд першої інстанції для належного її оформлення перед направленням в суд апеляційної інстанції.

Слід підкреслити, що мова не йде про стягнення судових витрат на користь однієї із сторін, а в дохід держави; це не вимога апеляційного суду, а норма ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 88, 215, 220, 297 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И Л А:

Цивільну справу № 148/1864/15-ц, провадження № 22-ц/772/1135/2015 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Тульчинської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 про визнання неправомірним та скасування рішення Головного управління Держземагентства у Вінницькій області, зобов'язання провести аукціон, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки повторно повернути в суд першої інстанції для її належного оформлення у п'ятнадцятиденний строк з моменту отримання.

Дана ухвала судді оскарженню не підлягає.

Суддя:/підпис/

З оригіналом вірно: