Справа № 128/2160/15-ц
УХВАЛА

15 квітня 2016 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 26.06.2015 року у даній справі було відкрито провадження.

Ухвалою суду від 09.03.2016 року зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження із первісним позовом.

14.04.2016 року через канцелярію суду позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову позивач просить в якості забезпечення позову накласти арешт на магазин в с. Агрономічне, вул. Мічуріна, 14а, Вінницького району Вінницької області, що належить ОСОБА_4, так як загроза реалізації оспорюваного майна більш ніж реальна, оскільки відповідачу за зустрічним позовом активно намагаються терміново реалізувати магазин, який є предметом розгляду.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до довідки, складеної секретарем судового засідання Ільченко Ю.В., головуюча-суддя ОСОБА_5, суддя Карпінська Ю.Ф. та суддя Гриценко І.Г. перебували в нарадчій кімнаті з 12 год. 04 хв. 14.04.2016 року по 9 год. 00 хв. 15.04.2016 року по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

В зв`язку з даними обставинами вважаю за можливе розглянути заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову 15.04.2016 року.

Ознайомившись з заявою, оглянувши матеріали цивільної справи, приходжу до такого висновку.

Згідно зі ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Одним із видів забезпечення позову відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України є накладення арешту.

Разом з тим, згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як визначено у постанові Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи між сторонами виник спір щодо поділу майна подружжя. При цьому, до зустрічної позовної заяви не додано жодних документів, з яких можна було б встановити, що предмет зустрічної позовної заяви належить одному із відповідачів за зустрічним позовом та може бути об`єктом спільного майна подружжя; в заяві про забезпечення позову позивач не вмотивував та не довів того факту, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду в подальшому. Позивачем не зазначено жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх вимог щодо необхідності забезпечення позову.

Сам факт звернення до суду з позовом не є беззаперечним доказом того, що невжиття заходів забезпечення позову зробить в подальшому неможливим виконання рішення суду.

З огляду на викладене, беручи до уваги предмет позовних вимог, вважаю, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Ю.Ф.Карпінська