Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О.,

ПоповичО.В., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, вселення, встановлення порядку користування квартирою; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про припинення права власності та визнання права власності

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 21 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, вселення, встановлення порядку користування квартирою, в обґрунтування якого вказала, що вона є власником 1/6 частки квартири АДРЕСА_1. Власником іншої частини квартири є відповідач, яка чинить їй перешкоди у користуванні квартирою та не допускає до неї.

З огляду на зазначене, просила суд зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення її із донькою, а також встановити порядок користування спірною квартирою.

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулася із зустрічним позовом, в якому просила припинити право власності ОСОБА_3 на належну останній 1/6 частку спірної квартири, визнати за нею, ОСОБА_4, право власності на 1/6 частку квартири, стягнувши на користь ОСОБА_3 компенсацію вартості цієї частки, внесену на депозитний рахунок суду у розмірі 56 680 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 21 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2015 року, у задоволенні первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов задоволено.

Припинено право приватної власності ОСОБА_3 на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 56 680 грн грошової компенсації вартості цієї частки, внесених на депозитний рахунок суду.

Визнано за ОСОБА_4 право приватної власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволені зустрічного позову відмовити та задовольнити первісний позов.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

У справі встановлено, що є ОСОБА_3 є власником 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 квітня 2010 року, ОСОБА_4 належить 5/6 частки вказаної квартири за договором дарування від 06 травня 2009 року.

У спірній квартирі зареєстровані: батько ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_3 із 06 квітня 2013 року та її донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Квартира АДРЕСА_1 загальною площею 43, 4 кв. м складається із двох житлових кімнат площею 10, 7 кв. м та 17, 2 кв. м, кухні, санвузла, коридору та балкону.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

На підставі ст. 365 ЦК України може бути припинено право власності співвласника на частку у спільному майні за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-68цс14 від 02 липня 2014 року).

Задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив із того, що частка ОСОБА_3 у праві власності на квартиру є незначною, спільне володіння й користування квартирою є неможливим, ОСОБА_3 не надала доказів про істотність шкоди її інтересам у разі припинення права на 1/6 частку у спірній квартирі.

Погоджуючись із висновками суду першої інстанції, апеляційний суд відхилив посилання ОСОБА_3 на відсутність у неї іншого житла, посилаючись на те, що така обставина не є перешкодою у припиненні права власності, ОСОБА_3 отримує грошову компенсаціє за свою частку та має можливість придбати іншу рівноцінну площу житлового приміщення.

Із такими висновками погодитися не можна.

За імперативними приписами ч. 3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом.

Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених повноважень мають рівні права.

Разом з тим, судом не було з'ясовано, чи належить ОСОБА_3 право власності (інше речове право) на інше житло, окрім спірної квартири (ст. 379 ЦК України).

Відсутність іншого житла у співвласника квартири, частка якого припиняється на підставі ст. 365 ЦК України, є істотною шкодою, що завдається йому у зв'язку з таким припиненням права власності.

За змістом ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відмова у задоволенні позову про вселення ОСОБА_3 із дочкою до квартири, частка у якій належить їй на праві власності, з огляду на неправильне вирішення зустрічного позову, є передчасною.

Щодо вимог ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою, порядок користування, який позивач просить встановити, не відповідає їїчастці у власності на спірну квартиру, а тому не може бути встановлений судом, оскільки ОСОБА_3 просить виділити їй у користування житлову площу більше, ніж площа, яка відповідає їїчастці. Встановлення запропонованого позивачем порядку користування квартирою значно обмежить право користування відповідача як власника 5/6 часток квартири.

У цій частині справу вирішено судами із правильним застосуванням норм матеріального права.

З огляду на викладене, ухвалені у справі судові рішення у частині вирішення позову ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою залишаються без змін, в іншій частині - скасовуються із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції за ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 21 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2015 року скасувати у частині вирішення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, вселення, зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про припинення права власності та визнання права власності, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

В частині вирішення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 21 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

О.В. Попович

В.О. Савченко