Справа № 452/2372/15 Головуючий у 1 інстанції: Кунцік О.С.
Провадження № 22-ц/783/1619/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н. Л.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Струс Л.Б., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: ОСОБА_2, пр. -к. ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 грудня 2015 року у справі за позовом ПАТ «Львівобленерго» до ОСОБА_2 про відшкодування вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ПАТ «Львівобленерго» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення в сумі 20 199, 03грн.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 грудня 2015 року позов ПАТ «Львівобленерго» до ОСОБА_2 про відшкодування вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення задоволено; стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в с. М.Баранівці, Самбірського району Львівської області, (ІПН НОМЕР_1), на користь ПАТ «Львівобленерго» в особі Самбірського РЕМ (поточний рахунок із спеціальним режимом використання Самбірського РЕМ ПАТ «Львівобленерго» №2952 в філії Львівське ОУ АТ «Ощадбанк України», МФО №25796 ) - 20199 грн. 03 коп. заподіяної шкоди; вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2. В апеляційній скарзі покликається на його незаконність, необґрунтованість, на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що в жодному нормативно-правовому акті не передбачений такий вид порушення, як «встановлення магніту (електромагніту) з метою зменшення показів приладу обліку». Таким чином, суд застосував до відповідача цивільно-правову відповідальність за порушення, яке не передбачено. Крім того, представники енергопостачальника перед складанням акта про порушення не тільки не повідомили відповідача про його право внести зауваження та заперечення до акта, а й свідомо ввели в оману, пояснивши, що відомості внесене до акта про порушення не мають жодного значення та не створюють жодних наслідків. Також, представники енергопостачальника завідомо неправдиво вказали в акті про присутність під час проведення перевірки та складання акта контролера ОСОБА_4, невідомо за яких обставин з»явився його підпис на цьому акті, або підпис іншої особи, в графі «ОСОБА_4», так як такий був відсутній при проведенні перевірки та складанні акта. Щодо факту підроблення Акта про порушення № 04829 від 09.02.2014 року відкрито кримінальне провадження Самбірським відділом поліції ГУ Національної поліції у Львівській області. Вказує, що в акті не зазначено дозволену потужність споживання відповідно до умов, не зазначено час роботи струмопримачів протягом доби, не зазначено обставини порушення, зокрема чи виявлено магніт на приладі обліку, які саме факти свідчать про встановлення магніту, чи є сліди втручання на зовнішніх конструктивних елементах приладу обліку, чим саме обґрунтована підозра у несправності приладу обліку. Оскільки позивачем не доведено наявності факту вчинення відповідачем правопорушення, а тому відсутні підстави для покладення на нього обов»язку відшкодування майнової шкоди. Просить рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши обставини справи та перевіривши доводи скарги, колегія суддів знаходить підстави для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції виходив із доведеності вчиненого правопорушення - факту порушень Правил користування електричною енергією для населення, що полягало у використанні магніта для зменшення показників лічильника.

Однак судом не було дотримано вимог ст.212-214 ЦПК, не проведено оцінки доказів, їх належності, допустимості, достовірності. Не встановлено дійсні обставини справи, на які сторони посилались у своїх вимогах та запереченнях.

Зокрема, судом не дано оцінки доводам відповідача про недостовірність та підробку акта про порушення (а.с.4) від 09.02.2014 року, у частині встановлення факту встановлення магніту на приладі обліку.

На засіданні апеляційного суду апелянт зазначив, що при проведенні перевірки працівниками РЕМ не могло бути встановлено використання магніту, оскільки магніту ними виявлено не було, а зазначене у акті є лише припущенням працівників.

Представник позивача Строгуш А.М. визнала факт відсутності встановленого магніта на приладі обліку на час перевірки 09.02.2014 року, однак зауважила, що про використання магніта відповідачем свідчать подряпини на корпусі лічильника.

Відповідно до ст..57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст..58 ЦПК). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст..59 ЦПК).

Кожна сторона, відповідно до ст..60 ЦПК, зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч.4ст.60 ЦПК доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки суд першої інстанції вважав доведеним факт незаконного встановлення відповідачем магніту на прилад обліку ґрунтуючись на припущеннях, до такого висновку суд прийшов з порушенням норм процесуального права.

Первинним і основним доказом у справі є акт про порушення 09.02.2014 року (а.с.4). Однак, враховуючи розбіжності між змістом акту, в якому зазначено, що при огляді житлового будинку по АДРЕСА_1 виявлено порушення шляхом встановлення магніту метою зменшення показів приладу обліку та дійсними обставинами, за яких магніту на приладі обліку виявлено не було, колегія суддів не бере його до уваги, відповідно до ст.59 ЦПК.

Апеляційним судом для забезпечення повноти та об»єктивності з»ясування обставин справи, роз»яснювалось представнику позивача право подати нові докази на підтвердження обставин, з якими позивач пов»язує позовні вимоги, а саме що розмір фактичного споживання електроенергії перевищував зафіксований приладом обліку. Однак такі докази суду не надано на у матеріалах справи відсутні.

Інші наявні у справі докази, а саме висновки експертизи (а.с.11-14) доводять відсутність несанкціонованого відкриття корпуса і зняття кришки засобу обліку (тобто ознак безпосереднього механічного впливу на механізм). Враховуючи що зовнішній захисний кожух крокового двигуна лічильного механізму виготовлений із феромагнітного матеріалу (сплаву), експерт припускає, що на лічильник міг діяти магніт (електромагніт).

Однак, колегія суддів зауважує, що експертом не встановлено період такого можливого впливу на прилад обліку. А враховуючи 2007 рік випуску лічильника, час вилучення лічильника у відповідача 09.02.2014 року і час доставки його до експертної установи 14.02.2014року (через 5 днів) у сейф - пакеті, через який також можливий сторонній вплив на прилад обліку магнітним полем, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність позовних вимог.

Відповідно до протоколу №04829 від 10.04.2014 року (а.с.5), нарахування відшкодування вартості електричної енергії за порушення Правил проведено позивачем за період з 09.02.2011 року по 09.02.2014 року.

Однак позивачем, всупереч ст.60 ЦПК, не надано належних і допустимих доказів порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме встановлення магніту на прилад обліку, у спірний період.

Відповідно до ст.212 ЦПК, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтується на всебічному, повному, об»активному та безпосередньому дослідженні нявних у справі доказів. жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно ч.2 ст.213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим, на підставі ч.3ст.213 ЦПК України, є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з»ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд. Відповідно до п.1ч.1ст.214 ЦПК, вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Відповідно до ч.1ст.309 ЦПК підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Тому даючи оцінку рішенню суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про неповноту з»ясування обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, що є самостійними підставами для скасування рішення суду.

Відповідно до роз»ясень Постанови Пленуму Верховного Суду України 24.10.2008 № 12

«Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції повинен з'ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовані норми матеріального й процесуального права. При перегляді судових рішень необхідно виходити з повноважень суду апеляційної інстанції, визначених статтею 307 ЦПК, і відповідних їм підстав щодо перегляду судових рішень в апеляційному порядку, передбачених статтями 308-311 ЦПК. При цьому апеляційний суд керується статтею 307 ЦПК (відповідним пунктом) та нормою ЦПК, що визначає підстави перегляду судового рішення в такому разі, і відповідно до неї та наданих суду апеляційної інстанції повноважень формулює резолютивну частину своєї ухвали чи рішення (п.17 Постанови).

За наявності підстав, передбачених статтею 309 ЦПК, апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення або змінює його й не має права

передавати із цих підстав справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Зазначеними підставами є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими; невідповідність

висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. При цьому судам необхідно виходити з того, що

- неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, слід вважати неправильне визначення предмета доказування чи не з'ясування обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, або інших фактичних даних (пропущення строку позовної давності тощо), неправильну кваліфікацію правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин тощо; - недоведеність обставин, що мають значення для справи, які

суд вважав встановленими, має місце у випадках зазначення у судовому рішенні певних обставин (фактів), які не підтверджені доказами, їх недостатність, недостовірність та (або) суперечливість, відсутність мотивів прийняття чи неприйняття доказів тощо;

- невідповідність висновків суду обставинам справи вважається у тому разі, якщо останні встановлені судом повно та правильно, проте висновки з установлених обставин зроблено неправильно. - порушення або неправильне застосування матеріального чи процесуального права має місце у разі застосування закону, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню, унаслідок неправильної юридичної

кваліфікації правовідносин або неправильного витлумаченого закону, який хоч і підлягав застосуванню, проте його зміст і сутність сприйнято неправильно через розширене чи обмежене тлумачення.

Відсутні також підстави вважати прилад обліку несправним, оскільки це не встановлено працівниками РЕМ та експертом. Натомість засвідчено його робочий стан, наявність пломб та відсутність пошкоджень, які б впливали на роботу приладу обліку, без встановлення магніту.

Відповідно до п 48 Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством

за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки.

Ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд вважає недоведеним факт порушення відповідачем ОСОБА_2 09.02.2014 року Правил користування електричною енергією для населення, що полягало у встановленні магніту (електромагніту) на приладі обліку в житловому будинку по АДРЕСА_1 та пошкодження приладу обліку. Тому у позові слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст.303, п.2ч.1ст.307, ч.1ст.309,ч.2ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 грудня 2015 року скасувати.

У позові ПАТ «Львівобленерго» до ОСОБА_2 відмовити повністю.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржено протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Н.Л. Шумська

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра