Справа № 606/322/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Марціцкої І.Б.

за участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Заздрівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно ,-

В С Т А Н О В И В :

До суду з позовом звернулась ОСОБА_1 до Заздрівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с. Заздрість, вул. Дубовецька, буд.№39, Теребовлянського району Тернопільської області. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що 21.02.2015 року померла її бабуся ОСОБА_2, яка заповітом від 01.07.2011 року заповіла житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с. Заздрість, вул. Дубовецька, буд.№39, Теребовлянського району Тернопільської області позивачці ОСОБА_1 Позивач є спадоємницею житлового буднку з господарськими будівлями та спорудами після смерті бабусі ОСОБА_2 за заповітом. Прийняла спадщину в порядку передбаченому ст. 1269 ЦК України, так як подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Однак, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Враховуючи наведене, для реалізації своїх спадкових прав, позивач змушена звертатися до суду щоб визнати право власності на спадщину.

Позивач в судове засідання до суду не з'явилась, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, про що надала до канцелярії суду письмову заяву.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області (до складу якої входить Заздрівськасільська рада) просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву.

Справа розглянута відповідно до п. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 21.02.2015 року померла ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть, серії 1-ИД № 174196 видане Заздрівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області від 23.02.2015 року, актовий запис № 1).

01.07.2011 року ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с. Заздрість, вул. Дубовецька, буд.№39, Теребовлянського району Тернопільської області останній заповіла ОСОБА_1, заповіт посвідчений секретарем Заздрівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №11.

12.02.2016 року позивач звернулась в Теребовлянську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_2 за заповітом Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.02.2016 року №198/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, у с. Заздрість, вул. Дубовецька, буд.№39, Теребовлянського району, Тернопільської області у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказане майно. У справах Теребовлянської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу № 119/2015 року за заявою ОСОБА_1 ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом , посвідченим Заздрівською сільською радою Теребовлянського раойну Тернопільської області від 09.02.2006 року за реєстром №4 на земельну ділянку.Інші особи із заявою про прийняття спадщини не зверталися.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст. 1216,1217,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом, є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1296 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, беручи до уваги те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі, а тому слід визнати за позивачкою в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлої 21.02.2015 року, право приватної власності на житловий будинк з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: у с. Заздрість, вул. Дубовецька, буд.№39, Теребовлянського району Тернопільської області. Встановивши, що позивач є спадкоємцем за заповітом житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с. Заздрість, вул. Дубовецька, буд.№39, Теребовлянського району Тернопільської області.

Керуючись ст. ст.15,16, 328, 392, 1216 -1218, 1222, 1233, 1296 ЦК України Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Заздрівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 21.02.2015 року, право приватної власності на житловий будинк з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: у с. Заздрість, вул. Дубовецька, буд.№39, Теребовлянського району Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б. Марціцка