АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3794/16 Справа № 209/4974/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Романюк М.М.
20 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Романюк М.М.,

суддів Котушенко С.П., Красвітної Т.П.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 11 листопада 2015 року за поданням державного виконавця Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_3 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 11 листопада 2015 року подання державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ ОСОБА_3 задоволено, тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язання у виконавчому проваджені з примусового виконання виконавчого листа № 668/1660/15-ц, виданого на підставі рішення суду про стягнення з останнього на користь ПАТ "КБ "ПриватБанк" боргу у сумі 1 301 417 грн. 51 коп.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову про відмову в задоволенні подання державного виконавця та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Звертаючись до суду з вказаним вище поданням, державний виконавець ставив питання про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до повного виконання ним зобовязань перед ПАТ КБ "ПриватБанк", посилаючись на ухилення боржника від виконання судового рішення.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з невиконання боржником ОСОБА_2 рішення суду щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.3771 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Статтею ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" визначені підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон.

З аналізу вказаної статті вбачається, що тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України це певний вид санкції, який може мати місце через наявність факту невиконання зобовязань у звязку з ухиленням від них та застосовується лише після виконання державним виконавцем всіх інших способів спонукання до їх виконання.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням того, що заявником не було надано доказів, які б свідчили про наявність ухилення від виконання зобовязань ОСОБА_2 та не надано доказів застосування інших, більш мяких засобів спонукання до виконання судового рішення, приймаючи до уваги, що судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, суд першої інстанції належним чином не перевірив та не встановив наявність підстав для задоволення подання державного виконавця, а тому висновок суду першої інстанції про задоволення подання державного виконавця є передчасним.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з переданням питання до суду першої інстанції на новий розгляд.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки питання щодо розподілу судових витрат вирішується під час постановлення судового рішення по суті спору, вимога апелянта, щодо вирішення питання розподілу судових витрат, на даному етапі розгляду справи, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 11 листопада 2015 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

ОСОБА_4