Справа № 546/166/16-ц
Номер провадження 2/546/174/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2016 року селище Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді - Горулька О.М.

при секретарі - Гудзенко С.В.,

з участю: позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки - ОСОБА_2

третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3, про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила встановити факт її спільного постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_5, померлою 03 грудня 2005 року, на час відкриття спадщини та визнати за нею право власності у порядку спадкування на належну ОСОБА_5С земельну ділянку площею 4,05 га, розташовану на території Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області.

В обгрунтування позову позивачка посилається на те, що 03 грудня 2005 року померла її баба ОСОБА_5 Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді домоволодіння земельної ділянки площею 4,05 га, розташованої на території Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя ОСОБА_5 заповіла належну їй земельну ділянку відповідачеві ОСОБА_4, але той спадщину не прийняв. Її батько ОСОБА_6О, помер 08.12.2001 року. На момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 вона проживала разом з нею, а тому у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що спадщину прийняла. Звернувшись до нотаріальної контори за правом представлення із заявою про прийняття спадщини, вона отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки не підтверджений факт прийняття нею спадщини.

Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 08 квітня 2016 року позов в частині позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянку за заявою позивачки залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 вимоги в частині встановлення факту її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини підтримала, просила їх задовольнити і суду пояснила, що ОСОБА_5 була її бабою і матірю її батька ОСОБА_6 У 1996 році її баба ОСОБА_5 отримала травму і з тих пір не могла ходити та потребувала постійної сторонньої допомоги. Проживала баба разом з батьками позивачки ОСОБА_6 та ОСОБА_3 У 2001 році її батько загинув. Її мати працювала нічною свинаркою і не могла постійно доглядати за бабою, а тому у 2003 році вона була змушена разом зі своїм малолітнім сином перейти на постійне проживання до баби. Там вона проживала та займалася доглядом за бабою протягом близько трьох років, аж до смерті баби.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, звернувся до суду із письмовою заявою, в якій позов визнав та фактично просить розглянути справу за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 вважає позов таким, що підлягає задоволенню та підтвердила в судовому засідання показання позивачки.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суду пояснили, що вони є односельцями ОСОБА_5 Стверджують, що у 2003 році позивачка ОСОБА_1 у звязку з необхідністю постійного стороннього догляду за травмованою ОСОБА_5 була змушена переїхати на постійне проживання до останньої і постійно проживала там аж до смерті ОСОБА_5 та деякий час після її смерті.

Із матеріалів справи вбачається наступне:

згідно копій свідоцтв про смерть (а.с. 6, 10) ОСОБА_5 померла 03 грудня 2005 року, а ОСОБА_6 помер 08 грудня 2001 року.

Доданими до позовної заяви копіями свідоцтв про народження та свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 3-5) підтверджено факт родинних відносин між позивачкою та ОСОБА_5

Із постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що нотаріусом відмовлено у видачі позивачці ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 на земельну ділянку з підстав відсутності доказів прийняття позивачкою спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Проаналізувавши досліджені в ході судового розгляду справи докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє обєктивне підтвердження факт спільного постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, із спадкодавцем ОСОБА_5, померлою 03 грудня 2005 року, на час відкриття спадщини після смерті останньої, даний факт є юридичним, оскільки від нього залежить виникнення особистих та майнових прав заявниці, а тому суд вважає вимоги заявниці такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 256-259 ЦПК України, ст. 1268 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт спільного постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, із спадкодавцем ОСОБА_5, померлою 03 грудня 2005 року, на час відкриття спадщини після смерті останньої, що потрібно заявниці для одержання свідоцтва про право на спадщину.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд.

Головуючий: