Суддя Горчакова О. І.
Провадження № 2/644/623/16
01 березня 2016 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судовим засіданням судді Горчакової О.І.,
секретаря судових засідань - ОСОБА_1В ,
позивача ОСОБА_2 загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі робочого органу Харківського міського центру зайнятості в особі представника ОСОБА_3,
відповідача ОСОБА_4 не зявилась;,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі робочого органу Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_4 «Про стягнення вартості матеріального забезпечення»,-
До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшов вказаний позов (а.с. 1-16).
Позивач прохає стягнути з Відповідача, вартість матеріального забезпечення у розмірі 7 465 грн. 68 коп. на користь ОСОБА_2 загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі робочого органу Харківського міського центру зайнятості.
Представник позивач, у судове засідання зявилась надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснила що відповідно до ч. 2 та ч. З ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», передбачено: застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення внаслідок умисного невиконання особою своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Невиконання ОСОБА_4, обовязку щодо повідомлення службі зайнятості про свій наявний статус фізичної особи - підприємця, призвело до безпідставної виплати йому матеріального забезпечення на випадок безробіття.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки не повідомив, заперечень на позов не надав (а.с. 21, 22, 26, 30). Правом участі представника у судовому засіданні не скористався.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Виходячи з викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом установлено:
Установлено, що 27.02.2008 року ОСОБА_4, звернувся із заявою до Орджонікідзевського РЦЗ ( м. Харков) про вирішення питання стосовно працевлаштування, надання статусу безробітного та виплатою допомоги по безробіттю (а.с.14).
Відповідно до витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_4, з 04.04.2002 року зареєстрований фізичною особою підприємцем (а.с. 11).
Суд дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, - приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду.
Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їх прав на соціальний захист від безробіття, основні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України «Про зайнятість населення» та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» в редакції від 05.07.2012 року безробітним визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 цього Закону статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.
Згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62, до Харківського міського центру зайнятості надійшла інформація, щодо факту, що ОСОБА_4А в період перебування на обліку в центрі зайнятості, був зареєстрований як фізична особа-підприємець. Складений акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 09.09. 2015 року за № 838 ДФС (а.с.9).
За таких обставин, Відповідачем в період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю відносилася до категорії зайнятого населення, відповідно до норм ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення». У звязку з цим, Харківським міським центром зайнятості, 26.11.2015 року виданий наказ за № 1653, «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_5» за період з 27.06.2008 року по 06.04.2009 року в сумі 7465 грн. 68 коп. (а.с.10).
Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», передбачено стягнення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до ст. 39 вказаного Закону, спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.
Працівниками міського центру зайнятості були прийняті заходи щодо досудового врегулювання питання про добровільну сплату суми виплаченого забезпечення застрахованій особі, проте, як встановлено судом, на час розгляду справи, вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 7465 грн. 68 коп. Відповідачем на рахунок Харківського міського центру зайнятості не повернута.
Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач та відповідач, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10,57-61,79,88,208 - 209,212-215,218, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі робочого органу Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_4 «Про стягнення вартості матеріального забезпечення» - задовольнити.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
У разі проголошення короткого рішення право на оскарження наступає із дня отримання повного рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.І. Горчакова