справа №619/3222/15-ц
провадження №2/619/622/16
Повторне заочне рішення
20 квітня 2016 року Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді - Нечипоренко І.М.
судового засідання ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовом прокурора Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки,-
Відповідачі не зявилися в судове засідання, про причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать поштові повідомлення.
Представник Харківської обласної державної адміністрації у судове засідання не зявився, направивши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутності представника (а.с.41-44).
Прокурор Дергачівського районного суду Харківської області в судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, ї за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції від 25.06.2015 року №22394879 відмовлено прокурору у державній реєстрації земельної ділянки розташованої в с. Черкаська Лозова кадастровий номер :00:000:2774 з огляду на наявність обтяжень та іпотек за даною земельною ділянкою, а саме: 1) заборони на нерухоме майно від 21.12.2013 року на підставі договору іпотеки № 1861 від 21.12.2013 року, виданої приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4, та 2) іпотеки від 21.12.2013 року на підставі договору іпотеки № 1861 від 21.12.2013 року, виданої приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 (а.с.11)

21.12.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладений договір іпотеки, за яким іпотекодавець (ОСОБА_2П.) передає іпотекодержателю (ОСОБА_3П.) у забезпечення зобовязань за договором позики належну йому на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.11.2010 року, земельну ділянку площею 14,5600 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер :00:000:2774), розташовану в с. Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області. Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 та зареєстрований у реєстрі 21.12.2013 року за № 1861 (а.с.10).

В силу ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами), які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Виходячи зп.п.2,8 постанови пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06 листопада 2009 року №9, судам необхідно враховувати, що згідно зі статтями 4,10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті1,8 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Згідно до вимог ст.5 Закону України «Про іпотеку», - предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Нерухоме майно передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями, якщо інше не встановлено іпотечним договором.

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі, зокрема, визнання іпотечного договору недійсним.

З урахуванням викладеного, враховуючи всі фактичні обставини справи та наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню, оскільки спірне майно не належить іпотекодавцю, а наявність договору іпотеки від 21.12.2013 року порушує право держави на володіння належним їй майном.

Відповідно до ст. 209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-216, 218, 224-226 ЦПК України, суд

ухвалив

Позовні вимоги прокурора Дергачівського району Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір іпотеки від 21.12.2013 року земельної ділянки площею 14,5600 га (кадастровий номер :00:000:2774), розташованої в с. Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя І. М. Нечипоренко