Справа № 755/56/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Сидоренку П.М., Бабченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою: ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, треті особи: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Перинатальний центр м. Києва, Центральна районна дитяча поліклініка Деснянського району м. Києва, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чмирук Олександр Валерійович про визнання недійсними прилюдних торгів та свідоцтва про придбання частини квартири з прилюдних торгів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати недійсними за результатами проведення прилюдних торгів Протокол № 79569 від 08 травня 2015 року про проведення електронних торгів з реалізації ? частини квартири АДРЕСА_1, що належить їй, та Акт державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Торбинської О.М. № 1/7 від 12 червня 2015 року про реалізацію арештованого майна (зазначеної квартири); визнати недійсним свідоцтво видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чмирук О.В. 07 липня 2015 року за реєстровим № 942 про придбання ОСОБА_2 ? частини квартири АДРЕСА_1 з прилюдних торгів від 20 березня 2015 року та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 00 від 07 липня 2015 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в 2010-2015 роках у Відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві перебувало на виконанні зведене виконавче провадження № 35119889 по виконанню наказів Господарського суду м. Києва про стягнення з неї на користь Київського міського пологового будинку № 7 (Перинатальний центр м. Києва) та Центральної районної дитячої поліклініки Деснянського району м. Києва загальної суми боргу 221 350 гривень 53 копійки. Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 51/5 від 02 квітня 2012 року, ДП «Інформаційний центр» МЮ України 20 березня 2015 року був проведений аукціон (прилюдні торги) з реалізації належного їй та арештованого майна, а саме, ? частини квартири АДРЕСА_1, за результатами якого переможцем торгів став ОСОБА_2, що сплатив на користь Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції 126 849 гривень 60 копійок, що підтверджується Протоколом № 79569 від 08 травня 2015 року про проведення електронних торгів та Актом державного виконавця про реалізацію арештованого майна № 1/7 від 12 червня 2015 року. 07 липня 2015 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чмирук О.В. ОСОБА_2 було видане свідоцтво про придбання ним з прилюдних торгів належної їй частини квартири, що зареєстроване в реєстрі нотаріальних дій за № 942 та зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 00 від 07 липня 2015 року. Проте остання оцінка належної їй частини квартири, що перебувала проведенню зазначеного аукціону (прилюдних торгів), була поведена ТОВ «Українська експертна група» 23 травня 2014 року і склала 176 180 гривень. Строк закінчення оцінки належної їй частини квартири закінчився 23 листопада 2014 року. Однак, Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві не замовив суб'єкту оціночної діяльності повторну її (квартири) оцінку, а ДП «Інформаційний центр» МЮ України реалізував частину її квартири по ціні, що не відповідала її ринковій вартості. Отже, проведення прилюдних торгів по відчуженню належної їй частини квартири за відсутності її оцінки після спливу шести місяців з дня підписання звіту про її оцінку суб'єктом оціночної діяльності, у відповідності до вимоги ч. 5 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження», суперечать положенню ч. 1 ст. 203 ЦК України і є недійсним.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Пояснив суду, що відчуження частини квартири позивача відбулося з порушенням закону. Дійсно перед проведенням торгів було проведено оцінку майна та складено звіт, в якому визначено вартість майна, заперечень на вказаний звіт позивачем подано не було. Про проведення оцінки квартири тричі до проведення прилюдних торгів, йому нічого не відомо, так як і не відомо про проведення прилюдних торгів 29 серпня 2014 року, 11 грудня 2014 року та 20 березня 2015 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав викладених у запереченні, долученого до матеріалів справи, письмових поясненнях, просив відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві в судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав викладених у запереченні проти позову, долученого до матеріалів справи, просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи Перинатального центру м. Києва в судовому засіданні проти позову заперечувала, зазначила, що під час проведення прилюдних торгів порушень закону та прав позивача допущено не було. Дії чи бездіяльність державного виконавця позивач не оскаржувала.

Представники третіх осіб Державного підприємства «Інформаційний центр Міністерства юстиції України», Центральної районної дитячої поліклініки Деснянського району м. Києва в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чмирук О.В. в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, з проханням розглядати справу за його відсутності.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справу за відсутності представників третіх осіб, які не з'явилися.

Як встановлено судом, на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві перебуває зведене виконавче провадження ВП № 35119889 по виконанню наказу № 36/327 від 02 жовтня 2010 року виданого Господарським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь КМПБ № 7 боргу 26260,45 гривень, наказу № 16/657 від 09 липня 2010 року, виданого Господарським судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Центральної районної дитячої поліклініки боргу 39994,81 гривень, наказу № 16/197 від 07 вересня 2010 року, виданого Господарським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь КМПБ № 7 боргу 87164,12 гривень, наказу № 40/406 від 10 листопада 2010 року виданого Господарським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Центральної районної дитячої поліклініки боргу 44261,64 гривень, та наказу № 11/459 від 18 січня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КМПБ № 7 боргу 16669,51 гривень.

Статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до висновку з незалежної оцінки майна - ? частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_1 (власник ? частини), ринкова вартість (початкова ціна майна на прилюдних торгах (аукціоні) нерухомого майна - ? частина двокімнатної квартири № 60, загальною площею - 37,9 кв.м., станом на 21 травня 2014 року становить 176180,00 гривень (а.с.8).

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Таким чином, процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, отже, є правочином.

Оскільки відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України).

У зв'язку з тим, що за змістом частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

При цьому, до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 16 квітня 2014 року № 656/5.

Так, 29 серпня 2014 року Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві були призначені електронні торги з продажу ? частини двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 за стартовою ціною 176 180,00 гривень. Вказані прилюдні торги не відбулися через відсутність допущених учасників торгів, що підтверджується протоколом № 2380 проведення електронних торгів.

У зв'язку з не проведенням електронних торгів, 21 жовтня 2014 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Торбинською О.М. було складено акт уцінки майна, за яким вартість майна (1/2 частини квартири АДРЕСА_1) після переоцінки складала 158 562,00 гривень без ПДВ (відсоток переоцінки 10%).

В подальшому, 11 грудня 2014 року було призначено повторне проведення торгів ? частини квартири АДРЕСА_1, проте прилюдні торги не відбулися через відсутність цінової пропозиції від жодного учасника, що підтверджується протоколом торгів.

У зв'язку з не проведенням електронних торгів, 30 січня 2015 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Торбинською О.М. було складено акт уцінки майна, за яким вартість майна (1/2 частини квартири АДРЕСА_1) після переоцінки складала 105708,00 гривень без ПДВ (відсоток переоцінки 40%).

20 березня 2015 року було призначено повторне проведення електронних торгів ? частини квартири АДРЕСА_1, переможцем торгів визначено ОСОБА_2 за ціною 120 507,12 гривень, що підтверджується протоколом № 79569 проведення електронних торгів (а.с.4-5).

На підставі вказаного протоколу, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Торбинською О.М. було складено акт державного виконавця про реалізацію арештованого майна від 12 червня 2015 року № 1/7 (а.с.6-7).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, сторона позивача посилається на те, що Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві не замовив повторну оцінку квартири, натомість реалізував її по ціні, що не відповідала ринковій, при цьому відчуження відбулося після спливу шести місяців з дня підписання звіту про її оцінку суб'єктом оціночної діяльності.

В той же час, суд не може погодитися з даними твердженнями сторони позивача, з огляду на наступне.

Згідно ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Відповідно до правової позиції, висловленою Верховним Судом України у постанові суду у справі № 6-147цс14 від 01 жовтня 2014 року, виходячи з правового аналізу частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 3.2 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 слід дійти висновку про те, що звіт про оцінку майна є чинним, якщо від дня його підписання до дня проведення прилюдних торгів пройшло не більше шести місяців. Після збігу цього строку обов'язковою умовою призначення і проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна.

Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність, є порушенням частини п'ятої статті 58 Закону України та підставою для визнання таких торгів недійсними.

Відповідно до ч. 5, 6, 7 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі не реалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна. У разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. У разі відсутності в боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

Згідно п. 5 Розділу VIII Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 16 квітня 2014 року № 656/5, повторні електронні торги проводяться в місячний строк з дня проведення уцінки (повторної уцінки) майна згідно з вимогами, визначеними цим Порядком. Вартість майна, зазначена в уцінці (повторній уцінці), є стартовою ціною реалізації майна на повторних електронних торгах.

Таким чином, лише у випадку не реалізації нерухомого майна на двох попередніх прилюдних торгах та після проведення повторної уцінки та наступних прилюдних торгів у державного виконавця можуть виникнути законні підстави для повернення стягувачу виконавчого документа без виконання або для закінчення виконавчого провадження у випадку, якщо розмір отриманих коштів від реалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, вбачається, що виконавцем були дотримані всі вимоги законодавця щодо проведення електронних торгів, в той же час торги двічі не відбулися, у зв'язку з чим державним виконавцем було проведено уцінки вартості майна та в подальшому проведено реалізацію частини квартири, при цьому Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 16 квітня 2014 року № 656/5, що діяв на момент проведення торгів, не містив положень щодо застосування строків чинності звіту про оцінку майна.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

Таким чином, у разі незгоди з проведеною оцінкою позивач мала право подати державному виконавцю заперечення, в той час позивачем будь-яких заперечень щодо визначеної вартості частини квартири подано не було, дії державного виконавця щодо оцінки майна оскаржено не було, що не заперечувалося стороною позивача в судовому засіданні. Крім цього, позивач виступає боржником у виконавчому провадженні. Відтак своє суб'єктивне право на погашення боргу за рахунок продажу майна він мав можливість реалізувати та захистити лише під час проведення оцінки його майна у порядку, передбаченому статтею 58 Закону України «Про виконавче провадження». Після складання державним виконавцем заявки на передачу майна на реалізацію, у якій зазначено початкову вартість нерухомого майна, боржник як власник майна вже не може впливати на вартість цього майна, оскільки він не є його продавцем. При цьому проведення перших прилюдних торгів було призначено в період дії звіту про оцінку майна, тобто 29 серпня 2014 року, а в подальшому проведено уцінку майна. При цьому, повторні прилюдні торги з реалізації спірного нерухомого майна були призначені на 07 грудня 2014 року, тобто не раніше ніж через місяць з часу проведення перших прилюдних торгів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, оцінивши наявні у справі докази, їх належність та допустимість в розрізі даного спору, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 32, 52, 58, 62 Закону України «Про виконавче провадження», Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 16 квітня 2014 року № 656/5ст.ст. 1, 4, 10, 11, 56, 58, 79, 84, 60, 61, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позві ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, треті особи: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Перинатальний центр м. Києва, Центральна районна дитяча поліклініка Деснянського району м. Києва, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чмирук Олександр Валерійович про визнання недійсними прилюдних торгів та свідоцтва про придбання частини квартири з прилюдних торгів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: