РІШЕННЯ

іменем України

"23" лютого 2016 р. 145/76/16-ц

2/145/225/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участі секретаря Віценко К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тростянецької сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 09.03.2001 року померла її тітка ОСОБА_2, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилася спадщина, до якої входила земельна частка ( пай), право на яку померла мала на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай). Уже після смерті ОСОБА_2 вона отримала державний акт на земельну ділянку № 269 площею 2,1930 га., кадастровий номер :01:003:0371 розташовану на території Тростянецької сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності ОСОБА_2Г на дану земельну ділянку стверджується державним актом серії ІV-ВН № 039769 від 22.02.2002 року.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт на її користь. На час відкриття спадщини даний заповіт не змінений та не скасований. Інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку в спадщині не має.

Заяви про прийняття спадщини після смерті тітки до нотаріуса Тиврівської державної нотаріальної контори вона не подавала. Однак, відповідно до 549 ЦК УРСР вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 вступивши у фактичне володіння нею. У ОСОБА_2 був сертифікат на право на земельну частку (пай), яким вона заволоділа до 6 місяців з дня відкриття спадщини, а в 2002 році вона отримала на підставі даного сертифікату державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2.1930 га. Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) зберігається у неї.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначену вище земельну ділянку в нотаріальній конторі не має можливості, оскільки державний акт ІV-ВН № 039769 на право приватної власності на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця ОСОБА_2.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов»язки, які на день смерті мав спадкодавець і, які не припинилися з настанням його смерті.

Оскільки право на земельну ділянку померла мала за життя, то дане право входить до спадщини, не дивлячись на те, що державний акт був виданий після її смерті.

До спадщини входить земельна ділянка площею 2.1930 га., кадастровий номер :01:003:0371 призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Тростянецької сільської ради Тиврівського р-ну. Право власності померлої на дану земельну ділянку стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №НВ-015.

Згідно витягу з ДЗК про земельну ділянку від 30.03.2015р. відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані.

Згідно довідки Тростянецької сільської ради від № 22 від 13.01.2016 року заборона на земельну ділянку площею 2.1930 га. кадастровий номер :01:003:0371 відсутня.

Встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем їй необхідне для того, щоб вона могла реалізувати своє право на спадщину, яка відкрилася після смерті тітки ОСОБА_2

Встановити даний факт іншим шляхом неможливо.

Просить встановити факт, що вона - ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, яка померла 09.03.2001 року в с. Тростянець, Тиврівського району;

визнати за нею ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2.1930 га кадастровий номер :01:003:0371, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Тростянецької сільської ради Тиврівського р-ну Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки ОСОБА_2, померлої 09.03.2001 року в с. Тростянець Тиврівського р-ну.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, показала, що її покійна тітка це мамина рідна сестра. Дітей вона не мала.Тітка на неї зробила заповіт. Тітка хворіла тому вона її забрала проживати до себе. В її хаті тітка померла.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Тростянецька сільська рада просить справу розглянути у відсутності її представника, позов визнає.

Свідок ОСОБА_3 дала показання суду про те, що вона сестра позивачки, тітка проживала в сестри протягом одного року і померла в неї.

Свідок ОСОБА_4 дала показання про те, що вона сусідка позивачки, ОСОБА_2 протягом року перед смертю проживала в позивачки і померла в неї.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши позивачку, свідків, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

Судом встановлено, що 09 березня 2001 року померла ОСОБА_2, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2.1930 га., кадастровий номер :01:003:0371 призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Тростянецької сільської ради Тиврівського р-ну. Право власності померлої на дану земельну ділянку стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №НВ-015.

Згідно витягу з ДЗК про земельну ділянку від 30.03.2015р. відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані.

Позивач - спадкоємиця в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2

Факт, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після ОСОБА_2, стверджується тим, що відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, вона вважається такою, що прийняла спадщину вступивши у фактичне володіння нею, вона заволоділа сертифікатом на право на земельну частку (пай), замість якого в 2002 році отримала державний акт на право власності на землю, тобто фактично заволоділа спадковим майном, постійно проживала разом з своєю тіткою ОСОБА_2 з березня 2000 року по день її смерті, яка сталася 09.03.2001року в с. Тростянець в буд. № 39 по вул. Жовтневій, що стверджується довідкою Тростянецької сільської ради № 50 ві 20.01.2015р. в якій вказано, що ОСОБА_2 дійсно проживала разом ОСОБА_1, яка здійснювала догляд за нею, а також показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які підтвердили даний факт в судовому засіданні.

Вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :01:003:0371, нормативно - грошова оцінка земельної ділянки становить 47853,71 грн., що стверджується витягом про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки №01-9/545 від 02.04.2015 р.

На земельну ділянку заборони немає, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані, що стверджується довідкою Тростянецької сільської ради № 22 від 13.01.2016 р., витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ - 015 від 30.03.2015 р.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61 174, 212, 213, 214, 215, 223, 256, 259 ЦПК України, ст.ст.1218, 1233, 1235, 1268 ЦК України, ст. 549 ЦК УРСР, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р.,

вирішив:

Позов задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, яка померла 09.03.2001 року в с. Тростянець, Тиврівського району.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2.1930 га з кадастровим номером :01:003:0371, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Тростянецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки ОСОБА_2, померлої 09.03.2001 р с. Тростянець Тиврівського району.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.