У х в а л а

іменем україни

01 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Дьоміної О.О.,

Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Земельний простір», Комунального підприємства «Графос», ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Управління Держкомзему в м. Рівне, Рівненська міська рада, Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визнання незаконною та скасування технічної документації із землеустрою, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 07 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПП «Земельний простір», КП «Графос», ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Управління Держкомзему в м. Рівне, Рівненська міська рада, Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визнання незаконною та скасування технічної документації із землеустрою, посилаючись на те, що що 16 вересня 1992 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір дарування об'єкту нерухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_5 подарував, а ОСОБА_6 прийняв у дар 41/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1

22 грудня 1998 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, ОСОБА_3 укладено договір дарування об'єкту нерухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_5 подарував, а ОСОБА_8 прийняла у дар 16/100, ОСОБА_3 прийняла у дар 43/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1

18 квітня 2011 року ОСОБА_6 звернувся до ППФ «Експерт-Рівне» з проханням провести будівельно-технічне дослідження, на вирішення якого поставити можливі варіанти розподілу земельної ділянки відповідно до часток у праві власності на вказаний будинок.

06 травня 2011 року ППФ «Експерт-Рівне» підготувало відповідний висновок експертного дослідження №10418/5-СС, у якому наведено 2 (два) варіанти розподілу спірної земельної ділянки.

20 квітня 2012 року Рівненським міським судом за розглядом позовної заяви ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_4 про встановлення користування присадибною земельною ділянкою було прийнято ухвалу про відкриття провадження у справі.

Провадження у справі було закрито у зв'язку зі смертю позивача ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

31 серпня 2012 року після смерті ОСОБА_6, його синові - ОСОБА_2 на підставі заповіту видано свідоцтво про право на спадщину, яка складалася з 41/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1

29 жовтня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою (аналогічну, яку подавав батько).

Ухвалою Рівненського міського суду від 08 квітня 2012 року у справі за було призначено будівельно-технічну експертизу визначення можливих варіантів поділу земельної ділянки по АДРЕСА_1, під час розгляду даної справи Рівненським міським судом виявилося, що відповідач у справі ОСОБА_3 28 грудня 2012 року на підставі рішення Рівненської міської ради від 08 листопада 2012 року № 2493 отримала державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,0441 га, що розташована по АДРЕСА_1, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Ознайомившись з технічною документацією на передачу у власність ОСОБА_3 указаної земельної ділянки ним з'ясовано, що наявні підписи, не належать ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а також не належать ОСОБА_7

Технічну документацію ОСОБА_3 по передачі їй безоплатно у власність земельної ділянки площею 441 кв. м по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд виготовляло приватне підприємство «Земельний простір» у 2011-2012 роках, яка була до оформлена КП «Графос».

ОСОБА_2 не погоджується з межами земельної ділянки, що передана у власність ОСОБА_3, оскільки підписи, що стоять в технічній документації напроти прізвища ОСОБА_6 на його думку підроблені.

ОСОБА_3 самовільно збільшила площу частини земельної ділянки, що межує з АДРЕСА_1, відібравши частину земельної ділянки, що пропонувалась експертом, відповідно до висновку експертного дослідження ППФ «Експерт-Рівне» від 06 травня 2011 року № 10418/5_СС, для виділення ОСОБА_4, таким чином порушивши збалансовані варіанти розподілу.

Частина технічної документації виготовлялася та затверджувалася після смерті батька позивача - ОСОБА_6, тобто після ІНФОРМАЦІЯ_1 року, зокрема на плані земельної ділянки стоїть штамп Управління держкомзему у м. Рівному від 15 березня 2012 року. Таким чином, вже на даній стадії виготовлення технічної документації сусіднім землевласником являвся ОСОБА_2, який є позивачем у справі, а не його батько, про що ОСОБА_3 було відомо, а тому погоджувати межі земельної ділянки мав би ОСОБА_2

Отже при виготовленні технічної документації із землеустрою були допущені порушення вимог діючого законодавства, що передбачені ЗУ «Про землеустрій», ЗК України.

ОСОБА_2 просив позовні вимоги задоволенити.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 07 грудня 2015 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад.

Згідно з п. «а» ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Згідно зі ст. 198 ЗК України при оформленні права власності на земельну ділянку проводиться комплекс робіт (кадастрові зйомки), виконуваних для визначення меж земельних ділянок, які включають, у тому числі погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Механізм встановлення меж земельних ділянок визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року № 376.

Статтею 120 ЗК України визначено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди.

Установлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 20 травня 2014 року, встановлено, що визначені межі земельної ділянки ОСОБА_3 не порушують прав, свобод чи інтересів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 як співвласників будинковолодіння. (а. с. 69-71, 95, 96)

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про відмов в задоволенні позовних вимог, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 07 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: О.О. Дьоміна

І.К.Парінова