Справа № 635/1976/16-ц
Провадження № 2/635/1276/2016
У Х В А ЛА

06 квітня 2016 року суддя Харківського районного суду Харківської області Полєхін А.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю без шлюбу її з ОСОБА_4 за адресою: м. Харків, пр-т Гагаріна, буд. 176, кв. 43, корпус 5 з 1993 року по 28 лютого 2002 року та за адресою: АДРЕСА_1 з 28 лютого 2002 року по 13 жовтня 2009 року, а також про визнання за нею права власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого за адресою: с. Лизогубівка Харківського району Харківської області, вул. Озерна, 14.

Вказана позовна заява ухвалою судді від 26 лютого 2016 року залишена без руху як така, що подана без додержання вимог, викладених у п. 4 ч. 2 ст. 119, ч. 5 ст. 119 ЦПК України, оскільки позивачем не зазначено ціну позову щодо вимог майнового характеру, у звязку з чим, суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору та не додано до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору.

04 квітня 2016 року позивач ОСОБА_1 подала заяву про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення Харківським районним судом Харківської області по вищезазначеній позовній заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно розяснень, що містяться в п. 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи) наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У звязку з тим, що ОСОБА_1 не надано жодного доказу неможливості сплати судового збору, суддя не вбачає підстав для задоволення заяви про відстрочення його сплати.

За таких обставин відсутні підстави для застосування положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити позивачу ОСОБА_1 в задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - А.Ю. Полєхін