Ухвала

іменем україни

13 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Нагорняка В.А.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, третя особа - ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 08 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначивши, що після смерті батька залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1, який належав йому на підставі свідоцтва про право власності.

Прийняти спадщину у встановлений законом строк позивач не мав можливості, оскільки пропустив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вважав, що строк пропустив з поважних причин, оскільки вважав, що він як син померлого має обов'язкове право на спадщину, крім того, тривалий час не звертався до нотаріуса через важке матеріальне становище та брак коштів.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 вересня 2015 року позов задоволено.

Надано ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1, в два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 08 грудня 2015 року рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 вересня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду, справу направити на новий судовий розгляд.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, який є батьком позивача, після смерті якого відкрилася спадщина на майно - житловий будинок АДРЕСА_1.

25 червня 2015 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Сєдова В.В. від 25 червня 2015 року було відмовлено ОСОБА_3 у відкритті спадщини за законом у зв'язку з пропуском шестимісячного строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 просив визначити додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив встановлений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 з поважних причин.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач не мав об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви про прийняття спадщини протягом більш ніж 15 років.

Крім того, судом апеляційної інстанції зазначено, що суд першої інстанції належним чином не з'ясував коло спадкоємців, які прийняли спадщину, не залучив до участі в справі всіх осіб, інтересів яких стосується спір, та не врахував, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 травня 2015 року, посвідченого нотаріально, право власності на будинок АДРЕСА_1, належить ОСОБА_7, яка участі у розгляді справи не брала.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно з п. п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обов'язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Як роз'яснено у п. п. 1, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» положення ст. 1272 ЦК України 2003 року, ч. 3 якої визначено право спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України 2003 року - 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року.

Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року і до цієї дати сплив шестимісячний строк для прийняття спадщини, а Розділом VII «Спадкове право» ЦК Української РСР 1963 року не була передбачена можливість надання додаткового строку для прийняття спадщини, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням вказаних норм колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана