РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року Волноваський районний суд Донецької області у складі : головуючого судді Овчиннікової О.С.,

при секретарі - Гуровій Л.Л.,

за участю представника позивача - не з»явилася,

за участю відповідача - не з»явився,

за участю представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 20.07.2011 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 001-04096-200711, за яким позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № 5659 в національній валюті України гривні на загальну суму 100000 гривень з лімітом 5000 гривень. Відповідач зобов»язаний за умовами договору здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією , яка виникла за попередній звітний місяць , а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією. В зв»язку з невиконанням умов кредитного договору позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 16477 гривень 30 копійок, де тіло кредиту - 16477 гривень 20 копійок, заборгованість за відсотками - 0,10 гривень.

В судове засідання представник позивача не з»явився, надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідач в судове засідання не з»явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у присутності його представника ОСОБА_1, проти задоволення позову заперечував.

Представник відповідача ОСОБА_3 на підставі договору про надання правової допомоги в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначив, що його довіритель ОСОБА_2 , дійсно, уклав з позивачем кредитний договір 20.07.2011 року з визначеним банком лімітом 5000 гривень, однак банк на власний розсуд збільшував кредитну лінію, а він не отримував ці кредитні кошти. В зв»язку з ситуацією в Донецькій області перестав сплачувати за кредитом в липні 2014 року, кредит в розмірі 16477,20 гривень фактично ОСОБА_2 не отримував.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача , дослідивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову з огляду на наступне.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і чинного законодавства.

На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобовязання настають правові наслідки, встановлені законом або договором.

Ст. 625 ЦК України передбачає обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу.

У відповідності з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

З наданого позивачем договору № 001-04096-200711 від 20 липня 2011 року на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки судом встановлено, що позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № 5659 в національній валюті України гривні на загальну суму 100000 гривень з лімітом 5000 гривень. Відповідач зобов»язаний за умовами договору здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією , яка виникла за попередній звітний місяць , а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією.

Відповідач та його представник заперечували факт отримання відповідачем ОСОБА_2 за даним договором 16477 гривень 20 копійок.

За клопотанням представника відповідача судом було спрямовано на адресу позивача перший запит від 08.10.2015 року про надання судові документів , що підтверджують фактичне отримання відповідачем ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі, зазначеному у позові, отриманий представником позивача 21.10.2015 року ( а.с. 32): та повторний письмовий запит суду від 22.02.2016 року отриманий позивачем 29.02.2016 року ( а.с. 40).

Однак жодних документів на підтвердження своїх позовних вимог на адресу суду позивачем направлено не було.

Відтак, враховуючи заяву відповідача та його представника про те, що відповідач ОСОБА_2 не отримував фактично зазначеної в позові суми кредиту 16477 гривень 20 копійок, а також зважаючи на ненадання позивачем суду для огляду та для здійснення інших процесуальних дій документів на підтвердження фактичного отримання ОСОБА_2 кредитних коштів в розмірі 16477,20 гривень, які є належними і допустимими доказами істотних обставин даної справи, суд дійшов висновку про те, що позивач не виконав передбаченого статтею 60 ЦПК України процесуального обовязку із доказування належними і допустимими доказами факту отримання відповідачем кредитнх коштів в розмірі, зазначеному в позові.

Як встановлено статтею 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та іншихобставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Наведене є підставою для відмови у задоволенні даного позову з огляду на те, що позивачем не було виконано свого обовязку із доказування обґрунтованості і правомірності його вимог.

На підставі ст.ст. 526, 610, 611, 625, ч.2 ст. 1050 ЦК України, керуючись ст.ст.15, 30, 57- 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити за необгрунтованістю.

В повному обсязі рішення складене 12 квітня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької області через Волноваський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення або протягом десяти днів з дня отримання копії рішення особою, яка брала участь у справі, але не була присутньою в судовому засіданні під час проголошення судового рішення.

Суддя:

12.04.2016