АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.

секретар: Вівчарик Н.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01 грудня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилався на те, що 06 лютого 2008 року акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 уклали договір про надання споживчого кредиту за №0, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_4 кредит в сумі 25000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,4% річних, з кінцевим терміном повернення до 05 вересня 2022 року.

Зобов'язання за вказаним договором забезпечено договорами поруки, які укладені 06 лютого 2008 року із поручителями ОСОБА_5 та ОСОБА_2 з кожним окремо, відповідно до яких поручителі взяли на себе зобов»язання відповідати по зобов»язаннях боржника в повному обсязі.

№22ц-478/16 Головуючий у І інстанції Побережна О.Д.

Категорія 19/27 Суддя-доповідач Височанська Н.К.

ОСОБА_4 належним чином не виконував умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 29 квітня 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 22590, 67 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16 червня 2014 року становить 265397грн. 30 коп., з яких: 21121,49 доларів США - заборгованість за кредитом; 1164,89 доларів США - заборгованість за процентами; 191,81 долар США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 112,48 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами.

Позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором № 0 від 06 лютого 2008 року в розмірі 22590,67 доларів США, що еквівалентно 265397грн. 30коп., а також судові витрати в рівних частках з кожного з відповідачів.

20 жовтня 2014 року представником позивача було подано письмову заяву про зменшення позовних вимог у зв'язку з частковим погашенням заборгованості. З урахуванням уточнених позовних вимог банк просив стягнути з відповідачів заборгованість, що утворилась станом на 15 жовтня 2014 року в сумі 18586, 14 доларів США та 3099грн. 80коп.

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01 грудня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто соладірно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №С0 від 06.02.2008 року у розмірі 18586,14 доларів США, що еквівалентно 240726,50 грн. та 3099,80 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

На дане рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині стягнення солідарно з нього заборгованості за кредитним договором скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову щодо нього. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, посилався, що його не було повідомлено про час та місце розгляду справи, а також банк його жодного разу не повідомляв про наявність будь-якої заборгованості позичальника ОСОБА_4

В матеріалах справи відсутні докази про отримання позичальником грошових коштів у сумі 25000 доларів США.

Крім цього, вважає, що банк пропустив шестимісячний строк для пред»явлення вимоги до поручителя з моменту порушення боржником щомісячних платежів, а тому в силу ст..559 ч.4 ЦК України порука вважається припиненою.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - зміні з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Судом встановлено, що 06 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 25000 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,40% річних, з кінцевим терміном повернення до 06 лютого 2008 року.

Зобов'язання за вказаним договором забезпечено договорами поруки, які укладені 06 лютого 2008 року із поручителями ОСОБА_5 та ОСОБА_2 з кожним окремо, відповідно до яких поручителі взяли на себе зобов»язання відповідати по зобов»язаннях боржника в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 належним чином не виконував договірні зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 15 жовтня 2014 року у нього виникла заборгованість в сумі 18586,14 доларів США та 3099,80 грн., що складається з суми основного боргу за кредитним договором в розмірі 18586,84 доларів США; суми пені нарахованої за несвоєчасне повернення кредитних коштів в розмірі 3099,80 грн.

Ухвалюючи рішення про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача вказаної заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Проте до такого висновку суд дійшов внаслідок неправильного застосування норм матеріального права.

Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Згідно із ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Зміст вказаної норми передбачає можливість встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб.

Однак така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч. 3ст. 554 ЦК України) і лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою.

Враховуючи, що на забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачами ОСОБА_5, ОСОБА_2 укладено окремі договори поруки, то ч.3 ст. 554 ЦК України не застосовується, оскільки поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю.

За таких обставин кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині вирішення позову згідно з п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає зміні.

В частині розподілу судових витрат рішення суду слід залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять докази про отримання боржником кредиту в розмірі 25000 доларів США спростовуються показами відповідача ОСОБА_4, який визнав позов про виникнення у нього заборгованості та який частково виконував умови кредитного договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач жодного разу не повідомляв поручителя ОСОБА_2 про наявність у позичальника заборгованості, спростовуються доказами, що знаходяться в матеріалах справи. Зокрема, на а.с.27 міститься лист-вимога банку від 20 березня 2014 року №30-11/10680, адресована ОСОБА_2 про виникнення у позичальника заборгованості за кредитним договором та на а.с.28 повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що ОСОБА_2 28.03.2014 року особисто отримав лист-вимогу банку.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що порука в силу ч.4 ст.559 ЦК України є припиненою та що сплив строк позовної давності, з наступних підстав.

Відповідно до п.3.1 Договору поруки, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного припинення всіх зобов»язань боржника за Основним договором.

З п.1.2.2 кредитного договору вбачається, що позичальник зобов»язується повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 310 доларів США в місяць.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, що боржник як до часу пред»явлення позову до суду, так і під час розгляду справи в суді здійснював погашення кредиту, проте не в повному обсязі. Так, з наданих банком розрахунків вбачається, що у нього взагалі відсутня заборгованість по процентам. Заборгованість у нього виникла лише по тілу кредиту та пені у зв»язку із внесенням суми ануїтет них платежів не в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов»язку.

Оскільки позичальник постійно, щомісяця здійснював погашення кредиту, проте не в повному обсязі, то колегія суддів вважає, що строк позовної давності переривався, а тому не є пропущеним.

Як вбачається з матеріалів справи, що Банк направив боржнику та двом поручителям претензію-повідомлення (вимогу) від 20 березня 2014 року про виникнення заборгованості та погашення поточної заборгованості протягом 32 днів (а.с.25-28). Позовну заяву до суду Банк пред»явив 25 червня 2014 року, тобто в межах шестимісячного строку з часу повідомлення відповідачів про виникнення заборгованості та попередження про дострокове виконання зобов»язання.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про неповідомлення апелянта про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції.

Як вбачається з повідомлення управління ДМС у Івано-Франківській області від 09.07.2014 року, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.48).

З повідомленнь про вручення поштового відправлення вбачається, що ОСОБА_2 повідомлявся про час та місце розгляду справи, проте жодного разу до суду першої інстанції не з»являвся (а.с.55, 87).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01 грудня 2014 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4 та його поручителів ОСОБА_5, ОСОБА_2 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 06 лютого 2008 року змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 06 лютого 2008 року, яка станом на 15 жовтня 2014 року становила 18586,14 доларів США та 3099,80 грн., що складається з суми основного боргу за кредитним договором в розмірі 18586,84 доларів США; суми пені нарахованої за несвоєчасне повернення кредитних коштів в розмірі 3099,80 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 06 лютого 2008 року, яка станом на 15 жовтня 2014 року становила 18586,14 доларів США та 3099,80 грн., що складається з суми основного боргу за кредитним договором в розмірі 18586,84 доларів США; суми пені нарахованої за несвоєчасне повернення кредитних коштів в розмірі 3099,80 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту вступу його в законну силу.

Головуючий:

Судді: