Категорія 58Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого - Луценка В.В.,

суддів - Денишенко Т.О., Нікушина В.П.,

при секретарі - Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про звільнення майна з-під арешту, за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 - ОСОБА_7 та представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Ненахова Олексія Олексійовича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ВПВР УДВС ГТУЮ у Вінницькій області, про звільнення майна з-під арешту.

Позов мотивований тим, що між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 були укладені Кредитні договори №050/25-463 від 22.02.2006 року та №050/25-1253/1 від 06.12.2007 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами між позивачем та ОСОБА_2 був укладений Іпотечний договір №050/1-1286. Однак взятих на себе зобов'язань ОСОБА_2 належним чином не виконував, внаслідок чого в нього утворилась заборгованість перед банком. 10.09.2014 року ОСОБА_2 звернувся з заявою до позивача про намір погашення кредитної заборгованості шляхом реалізації предмету іпотеки. Проте, згідно довідки виданої Реєстраційною службою Вінницького МУЮ від 10.09.2014 року, на іпотечне майно накладено ще декілька обтяжень, що на думку позивача порушує його права та створює перешкоду для ПАТ «Укрсоцбанк» у реалізації прав за Іпотечним договором, а тому позивач просив звільнити майно з-під арешту.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 та представник ПАТ «Укрсоцбанк» - Ненахов О.О. оскаржують його в апеляційному порядку. В апеляційних скаргах зазначають, що рішення не відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, а тому просили його скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення та заперечення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, судова колегія приходить до висновку про те, що скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0583га, яка розташована по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №098036 від 22 липня 2004 року (а.с.38, т.1).

Відповідно до свідоцтва про право власності від 22 грудня 2005 року № 1957, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 15 грудня 2005 року №2834, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить 100% домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1. Право власності за ОСОБА_2 зареєстроване в КП ВООБТІ 18 січня 2006 року в реєстровій книзі №108, за реєстровим номером 18790 (а.с.39, т.1).

22 лютого 2006 року між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 укладено договір кредиту №050/25-463 на суму 44000,00 євро зі сплатою 10,5% річних та строком повернення до 10 лютого 2013 року (а.с.5-8, т.1). Надалі сторони вносили зміни до зазначеного договору кредиту, зокрема договором від 13 квітня 2009 року встановлено порядок погашення кредиту (а.с.9, т.1), договором від 03 вересня 2012 року у зв'язку з переходом кредитора на нове програмне обслуговування кредитний договір викладений в новій редакції (а.с.12-17, т.1), договором від 04 вересня 2012 року здійснено рефінансування заборгованості, змінено валюту кредитування на гривню за курсом 10,32 грн. за 1 євро, встановлено процентну ставку за кредитом в розмірі 9,9% річних та встановлено строк погашення до 03 вересня 2022 року (а.с.10, т.1).

Крім того, 06 грудня 2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 укладено договір кредиту №050-25-1253/1 на суму 69000,00 доларів США зі сплатою 13% річних та строком повернення до 05 грудня 2022 року (а.с.18-20, т.1). Надалі сторони вносили зміни до зазначеного договору кредиту, зокрема договором від 28 квітня 2009 року встановлено порядок погашення кредиту (а.с.21, т.1), договором від 04 вересня 2012 року здійснено рефінансування заборгованості, змінено валюту кредитування на гривню за курсом 8,15 грн. за 1 долар США, встановлено процентну ставку за кредитом в розмірі 9,9% річних та встановлено строк погашення до 03 вересня 2022 року (а.с.22, т.1).

В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту від 06 грудня 2007 року №050-25-1253/1, 06 грудня 2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір №050/1-1286, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: домоволодіння в складі двох житлових будинків загальною площею 195,4 кв.м. та 174,0 кв.м., земельну ділянку площею 0,0583га, кадастровий номер НОМЕР_1, які розташовані у м. Вінниця, пров. Вишенька, 25. Загальна вартість предмету іпотеки становить 757500,00 грн. Договір посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лавреновим І.А. та зареєстрований в реєстрі за №3345 (а.с.24-25, т.1). 04 вересня 2012 року до зазначеного договору іпотеки сторонами внесено зміни, зокрема встановлено зміст і розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та отримана згода колишньої дружини іпотекодавця на укладання договору. Інші умови договору залишені без змін (а.с.26, т.1).

Відповідно до ст.3, 4 ЗУ «Про іпотеку», в редакції яка діяла на момент укладання договору іпотеки, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. Обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, 22 лютого 2006 року та 06 грудня 2007 року приватним нотаріусом Лавреновим І.А. зареєстрована заборона на домоволодіння та земельну ділянку по АДРЕСА_1, власником яких є ОСОБА_2, на підставі договорів іпотеки від 22 лютого 2006 року та 06 грудня 2007 року відповідно, що підтверджується інформацією із зазначеного реєстру від 10 вересня 2014 року № 26597243 (а.с.29-30, т.1). Крім того, відповідно до відомостей з Державного реєстру іпотек, 04 вересня 2012 року приватним нотаріусом Лавреновим І.А. зареєстрована іпотека на домоволодіння розташоване по АДРЕСА_1 на підставі договору про внесення змін до договору іпотеки від 04 вересня 2013 року (№1599), та іпотека на домоволодіння та земельну ділянку по АДРЕСА_1 на підставі договору про внесення змін до договору іпотеки від 04 вересня 2013 року (№1600) (а.с.29-30, т.1).

Відповідно до постанови головного державного виконавця відділу ДВС Вінницького районного управління юстиції Стука А.С. від 27 січня 2012 року в межах виконавчого провадження ВП №30905638, при виконанні ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці від 23 січня 2012 року №212/770/2012 накладено арешт на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 в межах суми стягнення 2038143,01 грн. на користь ОСОБА_3 (а.с.95, т.1), про що також свідчить запис №12102372 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 10 вересня 2014 року №26596505.

Постановою заступника начальника Вишенського ВДВС Вінницького міського управління юстиції Вишара А.Ю. від 01 лютого 2012 року в межах виконавчого провадження ВП №31066707, при виконанні ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці від 23 січня 2012 року №212/770/2012, накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_2, а саме: земельну ділянку та будинковолодіння розташовані по АДРЕСА_1 та оголошена заборона відчуження майна (а.с.101, т.1), запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 10 вересня 2014 року №26596505 - №12136562.

Відповідно до постанови державного виконавця відділу ДВС Вінницького районного управління юстиції Собчука В.В. від 23 квітня 2012 року в межах виконавчого провадження ВП №32297526, при виконанні виконавчого листа від 20 квітня 2012 року №212/770/2012, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 коштів в сумі 1339196,96 грн., накладено арешт на все майно, що належить боржнику (а.с.163, т.1), запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 10 вересня 2014 року №26596505 - №12425502.

Відповідно до постанови державного виконавця відділу ДВС Вінницького районного управління юстиції Собчука В.В. від 28 березня 2013 року в межах виконавчого провадження ВП №37273475, при виконанні виконавчого листа від 26 березня 2013 року №127/976/13-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 140 000,00 доларів США за договором позики та 3% річних, накладено арешт на все майно, що належить боржнику (а.с.162, т.1). 02 квітня 2013 року цей арешт зареєстрований в Реєстрі, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10 вересня 2014 року №26596311.

Відповідно до постанови заступника начальника Вишенського ВДВС Вінницького міського управління юстиції Вишара А.Ю. від 18 березня 2014 року в межах виконавчого провадження ВП №41595740 при виконанні ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 17 травня 2013 року №127/10327/13-ц накладено арешт на все майно ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_6 (а.с.102, т.1).

Крім того, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10 вересня 2014 року №26596311, 31 травня 2013 року зареєстрований арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_2, на підставі постанови про відкриття провадження ВП №38238457 від 31 травня 2013 року (а.с.31-32, т.1).

Звертаючись з позовом про звільнення майна з-під арешту ПАТ «Укрсоцбанк» виходило з переважного права щодо задоволення боргових зобов'язань за рахунок іпотечного майна перед іншими кредиторами.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Крім того, відповідно до ст.56 зазначеного Закону, не допускається звернення стягнення на майно, зазначене в переліку видів майна громадян, на яке не може бути звернуто стягнення за виконавчими документами, згідно з додатком до цього Закону. Отже, законом не передбачено заборони звернення стягнення на майно, яке перебуває в іпотеці, зокрема і шляхом накладення арешту на нього.

Згідно з ч.1, 8 ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень ЗУ «Про іпотеку».

Таким чином ЗУ «Про іпотеку» та ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису. У той самий час, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами ЗУ «Про виконавче провадження».

З обтяжень на іпотечне майно вбачається, що арешт було накладений в інтересах кредиторів, які не є іпотекодержателями.

Відповідно до ч.3 ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто, зокрема, у разі якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Відповідно до висновку експерта від 15 жовтня 2015 року №ОС-200, за результатами проведеної відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2015 року експертизи, ринкова вартість будинковолодіння №25, що розташоване по пров. Вишенька у м. Вінниця, складає 3689081,00 грн.

Розмір заборгованості ОСОБА_2 перед позивачем становить, зокрема, за договором кредиту від 22 лютого 2006 року №050/25-463: строкова заборгованість - 105880,38 грн., прострочена - 6597,48 грн., прострочена заборгованість по процентам 5901,11 грн., пеня до сплати - 624,70 грн.; за договором кредиту від 06 грудня 2007 року №050-25-1253/1: строкова заборгованість - 405212,08 грн., прострочена - 79329,40 грн., прострочена заборгованість по процентам 36234,27 грн., пеня до сплати - 15517,41 грн. (а.с.158, 159 т.1).

З наведеного вбачається, що вартість предмета іпотеки в декілька разів перевищує розмір заборгованості ОСОБА_2 заставодержателю.

Згідно з ч.6 ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження», за рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються утримання, передбачені статтею 43 цього Закону, після чого кошти використовуються для задоволення вимог заставодержателя. У разі якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином вартість предмета іпотеки у декілька разів перевищує розмір заборгованості заставодержателю. Інші кредитори ОСОБА_2, які є стягувачами у зведеному виконавчому провадженні, також мають право на отримання залишків коштів від реалізації іпотечного майна.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що зняття арешту з майна, яке належить відповідачу ОСОБА_2, призведе до порушення прав інших кредиторів, зокрема визначених ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження», та утруднить чи зробить неможливим виконання рішень судів, які в свою чергу є обов'язковими.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на обставинах та матеріалах справи, відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_7 та представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Ненахова Олексія Олексійовича, відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Суддя-доповідач: _______ Луценко В.В.

Судді: _______ Денишенко Т.О.

_______ Нікушин В.П.