Справа № 559/430/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в особі головуючої судді Лопухович А.О.,

при секретарі Федчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з 27 лютого 2012 року їй належить 1/3 частини квартири АДРЕСА_1. По 1/3 частці вищевказаної квартири належали ОСОБА_2 та ОСОБА_3. 15 липня 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відчужили свої частки їй, а саме по 1/3 частки кожен. З 15 липня 2015 року вона стала власницею всієї квартири АДРЕСА_2. Під час оформлення договору купівлі-продажу часток квартири в ній був зареєстрований ОСОБА_2, який пообіцяв їй, що обов»язково зніметься з реєстрації. Вона неодноразово зверталася до нього з приводу вирішення даної проблеми. Однак він не реагував на її прохання. Через деякий час відповідач десь поїхав, не дотримавши своєї обіцянки, і місце перебування його не відоме. Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 8 в будинку № 20 по вулиці Семидубській в м.Дубно Рівненської області. Зобов»язати відділ міграційної служби Дубенського району в Рівненській області зняти з реєстрації ОСОБА_2.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Пояснила, що відповідач не є її родичем чи членом її сім»ї. Просить позов задоволити в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з"явився. До суду повернувся конверт з відміткою відділення зв»язку «За зазначеною адресою не проживає».

П.5 ст. 74 ЦПК України передбачено, що судова повістка вручається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Згідно інформації Управління державної міграційної служби України в Рівненській області ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 куди і направлялися повістки.

Вислухавши позивачку, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_3. Згідно договору купівлі-продажу від 15 липня 2015 року ОСОБА_2 продав належну йому 1/3 частку у цій квартирі позивачці. Протягом останніх двох років у помешканні не проживає, особистих речей немає. (а.с.3-9).

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України під час розгляду справи №6-158цс14 від 5 листопада 2014 року.

Відповідач не є членом сім»ї позивачки, а тому із припиненням права власності на квартиру, втратив і право на користування ним.

Разом з тим не підлягає до задоволення позовна вимога щодо зняття з реєстраційного обліку відповідачів з таких підстав.

Згідно із абз. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Аналіз вказаної норми закону «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні», дає підстави вважати, що зняття з реєстрації місця проживання проводиться відповідним органом реєстрації на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, виселення, що набрало законної сили, а не судом. Тому зняття з реєстрації місця проживання відповідачів не належить до компетенції суду.

Керуючись ст.ст.3,6,10,11,57,58,60,88,212,215,224-226 ЦПК України, ст.ст.383, 391,405 ЦК України, ст..156 ЖК УРСР, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні», суд,-

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації частково задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, таким, що втратив право на користування квартирою №8 в будинку №20 по вул.Семидубській в м.Дубно Рівненської області.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Копію заочного рішення направити відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі неподання заяви про перегляд в десятиденний строк, заочне рішення набирає чинності після закінчення цього строку

Суддя: