АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Болотова Є.В.

ПоливачЛ.Д.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом за позовом публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 1 лютого 2016 року, -

у с т а н о в и в :

У грудні 2015 року ПАТ «Київенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 1 лютого 2016 року відкрито провадження по справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування ухвали суду у зв'язку з тим, що вона суперечить вимогам процесуального закону, та повернення позовної заяви позивачу у зв'язку з непідсудністю.

Відповідач ОСОБА_2, зокрема, посилається на ті обставини, що Дніпровському районному суду м. Києва справа не підсудна, оскільки він зареєстрований в Черкаській області, Лисянському районі і фактично проживає в с. Бужанка Лисянського району Черкаської області. Також зазначає, що даний спір не стосується заподіяння шкоди, а тому альтернативна підсудність не поширюється на правовідносини, які склались між ним та ПАТ «Київенерго».

Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_2, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що підтримує та просить задовольнити апеляційну скаргу, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у його відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Представник відповідача ПАТ «Київенерго», належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не прибув, надіслав письмові заперечення на апеляційну скаргу, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу Дніпровского районного суду м. Києва від 1 лютого 2016 року залишити без змін, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у його відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за

_____________________________________________________

Справа № 755/440/16-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/5039/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Виниченко Л.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому ЦПК України, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вказаної вимоги процесуального закону судом зроблено відповідний запит (а. с. 38).

Так, згідно відомостями відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві на запит суду, ОСОБА_2 по м. Києву зареєстрованим не значиться (а. с. 39).

З доданої до апеляційної скарги копії паспорту вбачається, що ОСОБА_2 станом на 27 листопада 2015 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 45).

Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

За правилом ч. 14 ст. 110 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 114 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Київенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути суму вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією.

Правовідносини виникли між сторонами внаслідок укладення 20 квітня 2005 року договору № 7 про користування електричною енергією, за яким енергопостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 9 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а споживач зобов'язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором.

Послуги надаються за адресою: АДРЕСА_1, власником вказаної квартири є відповідач ОСОБА_2

Згідно з роз'ясненнями п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1 березня 2013 року № 3, правила визначення місця виконання зобов'язання передбачено статтею 532 ЦК України. При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов'язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, п. 4 ч. 1 ст. 532 ЦК) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Доводи ОСОБА_2, що до спірних правовідносин не застосовуються правила альтернативної підсудності, та, у зв'язку з цим, порушення судом першої інстанції вимог територіальності під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, не ґрунтуються на вимогах цивільного процесуального закону, є безпідставними та юридично не значимими для вірно відкритого провадження у справі.

Інші доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують законних і обґрунтованих висновків суду та не беруться до уваги колегією суддів.

Постановлена судом ухвала відповідає вимогам процесуального закону і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі, а тому остання має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 1 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Є.В. Болотов

Л.Д.Поливач