У х в а л а

іменем україни

13 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Гончара В.П., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором оренди, штрафів та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 - на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 17 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 24 000 грн заборгованості за несплату передбачених договором оренди від 24 березня 2012 року платежів, 12 000,00 грн штрафів за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, 2 400 грн на відшкодування моральної шкоди, 4 000 грн витрат на правову допомогу, зобов'язати відповідачів повернути йому транспортний засіб «DAEWOO Nexia».

На обґрунтування своїх вимог посилався на ті обставини, що 24 березня 2012 року між ним та відповідачами укладено нотаріально посвідчений договір найму (оренди) транспортного засобу, на виконання умов якого він передав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у строкове платне користування належний йому автомобіль «DAEWOO Nexia».

Проте відповідачі порушили договірні зобов'язання та всупереч умовам укладеного договору оренди не здійснили жодного платежу за користування автомобілем, тому повинні сплатити борг, штрафи та завдану моральну шкоду. Крім того, після припинення дії договору оренди не повертають йому автомобіль, просив задовольнити позов.

02 лютого 2015 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 17 серпня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6 у солідарному порядку на користь позивача 24 000 грн заборгованості за несплату передбачених договором оренди платежів, 6 000 грн штрафів за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань та 2 400 грн на відшкодування моральної шкоди.

Зобов'язано відповідачів повернути ОСОБА_4 транспортний засіб «DAEWOO NEXIA», реєстр. н/з НОМЕР_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції або ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, повно та всебічно з'ясував та встановив обставини справи, надав їм належну оцінку та правильно виходив з того, що позивач у повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання за договором оренди, згідно з актом передання-приймання від 24 березня 2012 року передав відповідачам належний йому автомобіль, а вони прийняли його, однак порушили договірні зобов'язання та не сплатили відповідно до умов договору орендну плату за користування автомобілем та після припинення дії договору не повернули його власнику, що є підставою для стягнення боргу по орендній платі, штрафу за неналежне виконання зобов'язань та моральної шкоди, а також повернення автомобіля власнику.

При цьому судами правильно застосовані ст. ст. 23, 509, 525, 526, 549, 625, 610, 611, ч. 1 ст. 759, ч. 1 ст. 785, ст. 1167 ЦК України, оскаржувані рішення ухвалені з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 17 серпня 2015 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 - відхилити, заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 17 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

В.П. Гончар

О.В. Попович