Провадження № 4-с/522/81|16
Справа № 522/3293/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, субєкт оскарження відділ примусового виконання рішень ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зацікавлена особа ОСОБА_2 районний відділ поліції Комінтернівського відділу ГУМВС України в Одеській області про визнання неправомірними дій державного виконавця, скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Заявник 24.02.2016 року звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, за якою просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця щодо належного виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2015 року; просила визнати дії державного виконавця з винесення постанови про закриття виконавчого провадження №49564252 противоправними та незаконними; просила скасувати постанову державного виконавця про закриття виконавчого провадження №49564252.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 16.07.2015 року Приморським районним судом м. Одеси винесено рішення, яким її позов задоволено частково: визнано незаконними дії працівників Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області та працівників міліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5, якими порушені права ОСОБА_1 складанням 08.04.2005 р. та 12.09.2006 р. протоколів про адміністративне правопорушення; зобовязано Березівський РВ ГУМВС України в Одеській області повідомити Відділ освіти ОСОБА_2 райдержадміністрації в Одеській області, трудовий колектив загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 3 м.Березівки про закриття проваджень по адміністративним справам відносно ОСОБА_1; стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 гривень; стягнуто з Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 втрачений заробіток за 10.11.2006 р. в розмірі 8,96 гривень; стягнуто з Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 688,14 гривень (справа № 522/20820/13-ц). Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21.10.2015 року рішення суду 1-ї інстанції від 16.07.2015 року залишено без змін. Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчі листи, в яких боржником вказано Березівський РВ ГУМВС України в Одеській області, стягувачем ОСОБА_1.

02.12.2015 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3С відкрито виконавче провадження ВП№49564252 з примусового виконання виконавчого листа № 522/20820/13-ц, виданого 10.11.2015 року Приморським районним судом м. Одеси, про зобовязання Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області повідомити Відділ освіти ОСОБА_2 райдержадміністрації в Одеській області, трудовий колектив загальноосвітньої школи І-ІІІ ст..№3 м. Березівки про закриття провадження по адміністративним справам відносно ОСОБА_1.

05.02.2016 року заявник звернулась до відділу освіти ОСОБА_2 районної державної адміністрації Одеської області з заявою щодо виконання вказаного рішення суду від 16.07.2015 року та листом відділу освіти №01-06/47 від 05.02.2016 року їй було повідомлено, що їм було надіслано лист ОСОБА_2 відділення поліції від 23.12.2015 року та постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 49564252 від 02.12.2015 року відносно ОСОБА_1 про закриття провадження по адміністративним справам. Адміністрація ОСОБА_6 ст..№3 м. Березівки у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 05.02.2016 року також повідомило, що 25.12.2015 року отримала від ОСОБА_2 відділення поліції ГУНП в Одеській області постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49564252 від 02.12.2015 року.

Також скаржник зазначила, що 09.02.2016 року вона була запрошена на засідання колективу школи, на якому ОСОБА_7, інспектором Березівського ВП, було зачитано постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та рішення суду від 16.07.2015 року. Однак, рішення суду, яке було зачитано ОСОБА_7, не містило ні імя та прізвища її, ні працівників міліції, якими було складено незаконні протоколи про адміністративну відповідальність ОСОБА_1 від 08.04.2005 р. та 12.09.2006 р., з прочитаного рішення суду не було зрозуміло яких саме осіб воно стосувалось. Зі слів працівників ОСОБА_2 ОСОБА_1 дізналась про закриття виконавчого провадження з виконання листа № 522/20820/13-ц, на підставі фактичного його виконання.

Однак, з вказаними діями державного виконавця щодо закриття виконавчого провадження не згодна, вважає їх протиправними та незаконними, а постанову державного виконавця про закриття виконавчого провадження такою, що необхідно скасувати. На думку заявника, рішення суду від 16.07.2015 року не було виконано належним чином, зокрема, Березівський РВ ГУМВС України в Одеській області при виконанні вказаного рішення суду мав, по-перше, направити Відділу освіти ОСОБА_2 райдержадміністрації в Одеській області, трудовому колективу загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 3 м. Березівки копії постанов ВСУ від 17.05.2006 року, від 10.10.2006 року, рішення Березівського районного суду Одеської області від 06.11.2006 року, 10.11.2006 року, повний текст рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2015 року із зазначенням прізвищ та імен як її самої, так і працівників поліції, якими були порушені її права та складені протоколи про адміністративне правопорушення. Вказане рішення суду від 16.07.2015 року мало бути належним чином озвучено перед колективом школи та відділом освіти. Однак, у порушення усього цього Березівський РВ ГУМВС України в Одеській області направив їм лише постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, а на засіданні було зачитано рішення суду без імен та прізвищ та не вказано про порушення прав ОСОБА_1. Вважає, що постанова про закриття виконавчого провадження винесена передчасно та державний виконавець в порушення закону не прослідкувала за належним виконанням рішення суду, не застосувала до боржника стягнення у вигляді штрафу за невиконання рішення суду, чим допустила протиправну бездіяльність.

Скаржниця у судовому засідання подану скаргу підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Вважає, що рішення суду від 16.07.2015 року не було виконано належним чином, державний виконавець не прослідкувала за його виконанням та закрила виконавче провадження передчасно та незаконно. Також вона після перегляду судом відеозапису проголошення рішення на засіданні колективу школи пояснила суду, щ вона здійснювала цей запис зі свого мобільного телефону, але вона запізнилася на це засідання та не була присутня з самого його початку. Про кого саме йшла мова в цьому рішенні їй не відомо і не відомо кого саме мав на увазі вчитель математики після його проголошення коли запитав у робітника правоохоронних органу «Так що вона виграла?» і відповідь «Да».

Представник відділу примусового виконання рішень ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення поданої скарги, вважає безпідставною та необґрунтованою. Підтримала пояснення, викладені у письмових запереченнях від 04.03.2016 року (а.с.51-51а). Також вона зазначила що з перегляду відеозапису засідання трудового колективу про виконанні рішення суду стає зрозумілим, що мова йшла саме про ОСОБА_1

Представник ОСОБА_2 районного ВП Комінтернівського відділу ГУМВС України в Одеській області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, за згодою сторін по справі, з урахування вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, ухвалив слухати справу за відсутності представника зацікавленої особи.

Дослідивши матеріли справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, переглянувши відеозапис зборів трудового колективу школи з телефону ОСОБА_1 за 09.02.2016р. суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст..1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, відповідно до ст.2 вказаного Закону примусове виконання рішень покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Ч. 1 ст.6 заданого Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до ч.1 ст. 11 вказаного закону України, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Ч.2 даної статті встановлено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом;

Судом встановлено, що 16.07.2015 року Приморським районним судом м. Одеси було винесено рішення по справі №522/20820/13-ц (а.с.7-8), за яким було частково задоволено позов ОСОБА_1: визнано незаконними дії працівників Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області та працівників міліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5, якими порушені права ОСОБА_1 складанням 08.04.2005 р. та 12.09.2006 р. протоколів про адміністративне правопорушення;

Зобовязано Березівський РВ ГУМВС України в Одеській області повідомити Відділ освіти ОСОБА_2 райдержадміністрації в Одеській області, трудовий колектив загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 3 м.Березівки про закриття проваджень по адміністративним справам відносно ОСОБА_1;

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 гривень;

Стягнуто з Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 втрачений заробіток за 10.11.2006 р. в розмірі 8,96 гривень;

Стягнуто з Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 688,14 гривень.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21.10.2015 року рішення суду 1-ї інстанції від 16.07.2015 року залишено без змін (а.с.9-13).

На виконання рішення суду Приморським районним судом м. Одеси 10.11.2015 року було видано виконавчий лист №522/20820/13-ц, про зобовязання Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області повідомити Відділ освіти ОСОБА_2 райдержадміністрації в Одеській області, трудовий колектив загальноосвітньої школи І-ІІІ ст..№3 м. Березівки про закриття провадження по адміністративним справам відносно ОСОБА_1, за яким боржником вказано Березівський РВ ГУМВС України в Одеській області, стягувачем ОСОБА_1

З наданої представником відділу примусового виконання рішень копії справи виконавчого провадження №345/В-2, заведеної за заявою ОСОБА_1 (а.с.52) з виконання вказаного виконавчого листа, вбачається, що у відповідності до ч.1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» 02.12.2015 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3С було відкрито виконавче провадження ВП№49564252 з примусового виконання виконавчого листа № 522/20820/13-ц. (а.с.54).

Ч.2 ст. 25 Закону України передбачено, що у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Так, згідно п.2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2015 року, боржнику було надано 7-денний строк для самостійного виконання вимог вищевказаного виконавчого документу.

На виконання вимог ст..31 Закону, згідно супровідного листа від 02.12.2015 року №09.1-16838/В-2/345, копії постанов про відкриття виконавчого провадження були направлені сторонам Березівському РВ ГУМВС України в Одеській області та ОСОБА_1 для виконання та відома (а.с.55).

Згідно постанов державного виконавця від 06.01.2016 року, 21.01.2016 року, 03.02.2016 року (а.с.48-50) провадження виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №522/20820/13-ц відкладалось до 21.01.2016Р. потім до 03.02.2016р. та до 16.02.2016р.

06.01.2016 року на адресу відділу надійшов лист ОСОБА_2 від 23.12.2015 року за вих.. №45/1-1283 про направлення матеріалів по виконанню постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№49564252, однак у вказаному листі були відсутні додатки, які підтверджують виконання рішення сулу у повному обсязі, про що складено відповідний акт про відсутність вкладень у пакеті документів (а.с.47).

У звязку з чим, ОСОБА_2 відділенню поліції Комінтернівського відділу ГУНП в Одеській області 06.01.2016 року було направлено лист Відділу примусового виконання рішень управління ДВС №09.1-53/В-2/273, згідно якого боржника повідомлено про відсутність додатків, які б підтверджували виконання рішення суду у повному обсязі, а також попереджено про адміністративну відповідальність з накладенням штрафу відповідно до ст.. 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження», у разу невиконання без поважних причин вищевказаного рішення (а.с.56).

Згідно листа відділу освіти ОСОБА_2 районної державної адміністрації Одеської області від 02.02.2016 року №01-06/41 (а.с.59), вбачається, що загальноосвітня школа І-ІІІ ст..№3 м. Березівки була повідомлена про відкриття виконавчого провадження ВП№49564252 (а.с.59).

Зазначене підтверджується листом Відділу освіти ОСОБА_2 районної адміністрації Одеської області №01-06/47 від 05.02.2016 року, та листом Загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 3 м. Березівки №3 від 23.02.2016 року, направлених на адресу ОСОБА_1 (а.с.16, 18), за якими її повідомлено, що від ОСОБА_2 відділу поліції ними 25.12.2015 року та 11.01.2015 року отримано постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 49564252 від 02.12.2015 року відносно ОСОБА_1 про закриття провадження по адміністративним справам.

Згідно повідомлення загальноосвітньої школи І-ІІІ ст..№3 м. Березівки у звязку з зимовими канікулами та призупиненням начально-виховного процесу до 01.02.2016 року через погіршення погодних умов, трудового колективу загальноосвітньої школи І-ІІІ ст..№3 м. Березівки на найближчих зборах буде повідомлено про закриття проваджень по адміністративним справам відносно ОСОБА_1 (а.с.58).

Ст.. 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Зазначені положення Закону передбачені також у п.8.1-8.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом МЮУ від 02.04.2012 року №512/5.

На виконання вказаних вимог Закону, за невиконання вимог вищевказаного виконавчого документу 08.02.2016 року державним виконавцем Гортолум В.С. було винесено постанову про накладення штрафу на начальника Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8 у розмірі 340. 00 грн. (а.с.50). Копію постанови направлено боржнику для виконання (а.с.51).

12.02.2016 року на адресу Відділу надійшло лист ОСОБА_2 Комінтернівського відділу поліції ГУНП в Одеській області №45 (а.с.52), за яким повідомлено відділ примусового виконання рішень ДВС про виконання постанови про накладення штрафу та сплату штрафу у розмірі 340, 00 грн..

Згідно даного листа №45 повідомлено також, що рішення суду від 16.07.2015 року виконано у повному обсязі. Відділ освіти ОСОБА_2 райдержадміністрації та трудовий колектив ОСОБА_6 ступенів №3 м. Березівка повідомлено про закриття провадження по адміністративним справам відносно ОСОБА_1.

Того ж дня, 12.02.2016 року, керуючись вимогами п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем Гортолум В.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №522/20820/13-ц (а.с.65). Копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження для відома згідно супровідного листа відділу від 12.02.2016 року №09.1-1674В-2/55 (а.с.66).

За приписами статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 17 постанови №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У своїй скарзі заявник просить визнати постанову державного виконавця постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №522/20820/13-ц неправомірною, оскільки є передвчасною, рішення суду від 16.07.2015 року не було виконано належним чином, а державним виконавцем не здійснено усіх необхідних для забезпечення належного виконання рішення суду та не здійснено перевірки його виконання.

В обґрунтування поданої скарги заявник посилалась, що державний виконавець забезпечуючи виконання вказаного рішення суду від 16.07.2015 року, мав направити боржнику копії постанов ВСУ від 17.05.2006 року та від 10.10.2006 року, копії постанов Березівського районного суду Одеської області від 06.11.2006 року та від 10.11.2006 року, які стосувались справ про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, та повний текст рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2015 року. У свою чергу, працівник поліції, виконуючи вказане рішення суду від 16.07.2015 року, мав озвучити перед Відділом освіти ОСОБА_2 райдержадміністрації в Одеській області та трудовим колективом загальноосвітньої школи І-ІІІ ст..№3 м. Березівки усі вищезгадані рішення суду.

Однак суд не погоджується з такими доводами заявника.

У відповідності до ч.2ст. 368 ЦПК України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Як вже було зазначено, Приморським районним судом м. Одеси 10.11.2015 року на виконання рішення суду по справі №522/20820/13-ц від 16.07.2015 року було видано виконавчий лист №522/20820/13-ц, у якому зазначено резолютивну частину рішення: «зобовязати Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області повідомити Відділ освіти ОСОБА_2 райдержадміністрації в Одеській області, трудовий колектив загальноосвітньої школи І-ІІІ ст..№3 м. Березівки про закриття провадження по адміністративним справам відносно ОСОБА_1В.».

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, відділ освіти ОСОБА_2 райдержадміністрації в Одеській області та трудовий колектив загальноосвітньої школи І-ІІІ ст..№3 м. Березівки були повідомлені про відкриття виконавчого провадження ВП № 49564252

Та на виконання рішення суду 09.02.2016 року відбулося засідання методичної ради школи №3, на якому були присутні 52 члени педколективу. Зазначене підтверджується витягом з протоколу №5 (а.с.53), з якого також вбачається, що ОСОБА_7, інспектор Березівського ВП, ознайомив усіх присутніх з рішенням Приморського районного суду м. Одеси №522/20820/13-ц від 16.07.2015 року про закриття провадження її прав за складеним протоколами працівників Березівського РВ від 08.04.2005р. та 12.09.2006р.. крім того судом встановлено що після його оголошення присутні запитали у нього : «Так що вона виграла?» і відповідь була «Да», у звязку з чим суд приходить до висновку що на цих зборах присутні знали що мова йшла саме про рішення суду яке стосувалося ОСОБА_1 Крім того скаржник також не оспорює те що вона не була присутня з початку засідання.

Тому суд не приймає до уваги посилання заявника, що, зачитуючи рішення суду, працівник міліції не називав прізвищ та імен сторін справи, тому працівники школи не могли зрозуміти про що йде мова у рішення, оскільки, зазначене спростовується витягом протоколу школи, крім того згідно пояснень самої заявниці, ОСОБА_9 на запитання працюючих школи відповів, що рішення стосується ОСОБА_1, відносно якої справи про притягнення до адміністративної відповідальності, закриті.

Крім того, відділ освіти та школа були ознайомлені з постановами про відкриття виконавчого провадження, про що цей документ, з яких вбачається що воно стосувалось ОСОБА_1 та з яких підстав.

Суд звертає увагу, що листом №01-06/61 від 09.02.2016 року, направленого начальнику ОСОБА_2 ОСОБА_8А.(а.с.54), Відділ освіти підтвердив виконання рішення суду від 16.07.2015 року та обставини того, що школа була ознайомлена про закриття провадження по адміністративним справам відносно ОСОБА_1.

Таким чином, суд вбачає, що працівником ОСОБА_2 було виконано рішення суду від 16.07.2015 року у спосіб, встановлений резолютивною частиною рішення. Вимоги щодо ознайомлення відділу освіти та школи з постановами судів від 17.05.2006 року, від 10.10.2006 року, від 06.11.2006 року та від 10.11.2006 року перед ОСОБА_2 як боржником не ставились.

У відповідності до п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на те, що рішення суду від 16.07.2015 року було виконано представником ОСОБА_2, суд вбачає, що підстав для застосування ч.2 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» та накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі у державного виконавця не було.

Судом також не приймаються до уваги посилання заявника як на підставу скарги на ст.. 11 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», за якою у разі закриття справи про адміністративне правопорушення слідчий, прокурор або суд зобов'язані на прохання особи письмово повідомити у місячний строк про своє рішення трудовий колектив, в якому працює особа, або за її місцем проживання.

Оскільки, предметом справи, яка розглядалась Приморським районним судом та по якій 16.07.20ё15 року винесено відповідне рішення, було, зокрема, визнання незаконними та протиправними дій субєктів владних повноважень, зобовязання вчинити дії, відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними та протиправними діями, стягнення матеріальних витрат при розгляді справи, відшкодування моральної шкоди, та при цьому судом не вирішувалось питання про закриття проваджень у справах про адміністративне правопорушення, а лише досліджувались рішенням судів, за якими провадження по справам про адміністративне правопорушення були закритті. Тому підстав для застосування вимог ст..11 вищевказаного Закону немає.

Також судом не враховується посилання на те, що відділ освіти 16.02.2016р. відізвав свої листи від 02.02.2016р. та від 09.02.2016р. оскільки юридичного неграмотні, оскільки ці доводи на мають значення та ці лист був складний вже після винесення постанови від 12.02.2016р. про закінчення провадження

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд вбачає, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області при виконання рішення суду від 16.07.2015 року вжито усі необхідні заходи для забезпечення виконання рішень, неупереджено, своєчасно та в повному обсязі вчинено виконавчі дії в межах повноважень та у спосіб, визначених законодавством України.

Таким чином, суд вважає, що державним виконавцем правомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №522/20820/13-ц та підстав для визнання її незаконною не має.

У зв'язку з тим, що відсутні підстави для визнання неправомірною постанови про закінчення виконавчого провадження від 02.03.2016 ВП № 50341041, то і вимога скарги про зобов'язання державного виконавця скасувати цю постанову також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною.

Відповідно до частини третьої статті 387 ЦПК, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали справи та вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог заявника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 11, 57, 60, 64, 208-210, 383, 386, 387 ЦПК України; ст.ст. 1, 3, 6, 11, 17, 31 Закону України «Про виконавче провадження»; суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, субєкт оскарження відділ примусового виконання рішень ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зацікавлена особа ОСОБА_2 районний відділ поліції Комінтернівського відділу ГУМВС України в Одеській області про визнання неправомірними дій державного виконавця, скасування постанови відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.

20.04.2016