АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 551/1152/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1110/16Головуючий у 1-й інстанції Сиволап Д.С. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді Дряниці Ю.В.

суддів: Карнауха П.М., Чумак О.В.,

секретаря Ткаченко Т.І.,

за участі: позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференції в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 22 лютого 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа ОСОБА_7, про повернення незаконно вилучених коштів, стягнення матеріальної і моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Дряниці Ю.В., -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 22 лютого 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 28 грн. 94 коп. судового збору за видачу судом копій документів.

З зазначеним рішенням суду першої інстанції не погодився позивач, оскарживши його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення, поновити його протиправно порушені неправомірними діями слідчого прокуратури Шишацького району ОСОБА_3, завідуючої Шишацьким відділенням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_4, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» права, зобов'язати відповідачів відшкодувати нанесену йому матеріальну і моральну шкоду в загальній сумі 92 928 дол. США. В обґрунтування вимог вказує, що суд, ухвалюючи рішення, не врахував, що постановою старшого слідчого відділу прокуратури Полтавської області було зобов'язано прокурора Шишацького району зняти арешт і повернути ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 906 дол. США, однак, зазначені зобов'язання ОСОБА_3 виконані не були. Крім того, вказує, що згідно до умов договору № 9 на відкриття і ведення поточного рахунку «Для виплат», банк за користування коштами щомісячно нараховує та сплачує клієнту відсотки за ставкою згідно з тарифами банку. Зауважує, що відсотки за користування його грошовими коштами банком не нараховувались. На думку апелянта зазначені обставини порушили його права вільно володіти і користуватись власним майном.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів, заслухавши пояснення позивача і відповідача, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає відхиленню з підстав, передбачених ст. 308 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 червня 2005 року прокурором Шишацького району Полтавської області Ситником Р.Г. відносно начальника управління ветеринарної медицини в Шишацькому районі Полтавської області ОСОБА_2 порушено кримінальну справу № 05790025 за ознаками злочину, передбаченого ст. 364 ч. 2 КК України, по факту здійснення ним приватних розмов з абонентами Сполучених Штатів Америки та Данії за рахунок коштів державного бюджету.

04 серпня 2005 року ОСОБА_2 пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

17 серпня 2005 року дана справа направлена до Шишацького районного суду Полтавської області в порядку ст. 232 КПК України в редакції 1960 року.

28 лютого 2006 року слідчим прокуратури Шишацького району Полтавської області ОСОБА_3 порушена та прийнята до свого провадження кримінальна справа № 06790009 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 368 КК України по факту отримання начальником управління ветеринарної медицини в Шишацькому районі Полтавської області ОСОБА_2 хабара від ОСОБА_9 за видачу йому ветеринарного свідоцтва форми №1.

01 березня 2006 року Шишацьким районним судом Полтавської області надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.125-126/.

02 березня 2006 року в ході обшуку в домоволодінні позивача за адресою: АДРЕСА_1 поміж інших речей було виявлено та вилучено 906 доларів США /а.с.127-129/.

З метою забезпечення можливої конфіскації майна, яка була передбачена в якості додаткового виду покарання санкцією ч.2 ст. 368 КК України, слідчим Ємцем Ю.І. 21 березня 2006 року на підставі ст.ст. 125, 126, 130 КПК України в редакції 1960 року винесено постанову «Про накладення арешту на майно» якою накладено арешт на валютні цінності в сумі 906 доларів США, що були вилучені в житловому будинку ОСОБА_2 та передано дані кошти на зберігання гр. ОСОБА_7 шляхом перерахування їх на депозитний рахунок вказаної особи в Шишацькому відділенні Полтавського обласного філіалу АППБ «Аваль» (на даний час правонаступником є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») /а.с.6/.

10 квітня 2006 року слідчим прокуратури Шишацького району Полтавської області ОСОБА_3 на ім'я начальника Шишацького відділення Полтавського обласного філіалу АППБ «Аваль» ОСОБА_4 направлено лист про перерахування коштів на депозитний рахунок ОСОБА_7, в якості додатків до нього додано постанову про накладення арешту на майно та валютні цінності в сумі 906 доларів США. /а.с.7/.

10 квітня 2006 року між АППБ «Аваль» та ОСОБА_7 укладено договір про відкриття останній поточного рахунку № НОМЕР_1 для виплат у USD та здійснення операцій за ним /а.с.7/.

Згідно платіжного доручення від 10 квітня 2006 року кошти у сумі 906 доларів США (еквівалент у гривнях 4 575,30 грн.) були перераховані прокуратурою Шишацького району Полтавської області на рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_7 в АППБ «Аваль» /а.с.7/.

09 березня 2006 року ОСОБА_2 пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України.

21 червня 2005 року кримінальна справа № 06790009 згідно ст.232 КПК України 1960 року направлена до Шишацького районного суду Полтавської області.

Відповідно до постанови Шишацького районного суду Полтавської області від 25 липня 2006 року кримінальна справа №05790025 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України та кримінальна справа №06790009 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 368 КК України об'єднані в одне провадження.

Згідно вироку Шишацького районного суду від 27 грудня 2006 року ОСОБА_2, в пред'явленому йому звинуваченні за ч.1 ст.364 та ч.2 ст.368 КК України визнаний невинним за недоведеністю і виправданий.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 16.03.2007 року вирок Шишацького районного суду від 27.12.2006 року скасовано і кримінальну справу направлено в прокуратуру Шишацького району для проведення додаткового розслідування.

23 травня 2007 року кримінальна справа № 05790025 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 368, ч.1 ст. 364 КК України відповідно до ст.232 КПК України направлена до Шишацького районного суду Полтавської області.

04 червня 2007 року за вказівкою Апеляційного суду Полтавської області дана кримінальна справа направлена для розгляду по суті до Диканського районного суду Полтавської області.

Відповідно до вироку Диканського районного суду від 23 жовтня 2007 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.364 та ч.2 ст.368 КК України і йому призначено покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків строком на три роки з позбавленням спеціального звання «підполковник ветеринарної медицини» та 11 рангу 6 категорії державного службовця. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням.

Відповідно до ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 19 грудня 2007 року вирок Диканського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2007 року щодо ОСОБА_2 скасовано, а кримінальна справа № 05790025 направлена прокурору Шишацького району Полтавської області для організації додаткового розслідування.

Після цього справа неодноразово розглядалась судами першої, апеляційної та касаційної інстанції, рішення про засудження ОСОБА_2 були скасовані, а справа декілька разів поверталась для проведення додаткового досудового розслідування до прокуратури Шишацького району Полтавської області та розслідувалась слідчим прокуратури ОСОБА_3 В ході проведення додаткового досудового розслідування ОСОБА_2 декілька разів пред'являлось обвинувачення за ч.1 ст. 364 та ч.2 ст. 368 КК України (22.05.2008, 14.09.2009).

07 липня 2011 року кримінальна справа №05790025 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 364 КК України та ч.2 ст. 368 КК України востаннє надійшла до прокуратури Шишацького району Полтавської області і була прийнята до свого провадження слідчим прокуратури району ОСОБА_3

24 серпня 2011 року кримінальна справа за вказівкою Генеральної прокуратури України була прийнята до свого провадження старшим слідчим СВ прокуратури Полтавської області Кириченком С.А. /а.с. 130/.

Постановами старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області Кириченка С.А. від 03 жовтня 2011 кримінальна справа № 05790025 закрита за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу злочинів, передбачених ч.1 ст. 364 та ч.2 ст. 368 КК України, останнього поновлено на посаді начальника управління ветеринарної медицини в Полтавській області та знято арешт з валютних цінностей вилучених у ОСОБА_2 в сумі 906 доларів США /а.с. 9, 131-137/.

18 жовтня 2011 року № 77-1992 вих. 11 прокурором Шишацького району Полтавської області Кулішем А.В. на ім'я керуючої Шишацькою філією ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_4 направлено лист з зазначенням того, що він не заперечує проти видачі грошових коштів у сумі 906 доларів США ОСОБА_7 для подальшої їх передачі ОСОБА_2, на видачу яких була наявна заборона /а.с. 9/.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_11 суд першої інстанції виходив з того, що накладення арешту на грошові кошти позивача, їх вилучення і передання на зберігання ОСОБА_7, було здійснено слідчим відповідно до процедури, встановленої КПК в редакції 1960 року, який був чинний на момент виникнення правовідносин між сторонами. Таким чином, судом не встановлено в діях прокуратури Шишацького району Полтавської області ознак непрамовомірності, які б порушували особисті майнові і немайнові права.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, керуючись наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 КПК України в редакції 1960 року, що діяв на момент виникнення правовідносин, у справах про злочини, за які кримінальним законом передбачена конфіскація майна, слідчий зобов'язаний вжити необхідних заходів до забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, склавши про це постанову.

Згідно до ч. 1 ст. 126 КПК України в редакції 1960 року, забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на вклади зазначених осіб проводиться виключно за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що постановою слідчого прокуратури Шишацького району від 21 березня 2006 року було накладено арешт на валютні цінності в сумі 906 доларів США, які були вилучені в житловому будинку ОСОБА_2 Арештовані грошові кошти були передані на зберігання ОСОБА_7, з перерахуванням їх на депозитний рахунок ОСОБА_7 в Шишацькому відділенні Полтавського обласного філіалу АППБ «Аваль» /а.с. 6/.

Частиною 2 ст. 126 КПК України встановлено, що майно, на яке накладено арешт, описується і може бути передане на зберігання представникам підприємств, установ, організацій або членам родини обвинуваченого чи іншим особам.

Отже, наведене спростовує доводи апелянта щодо неправомірності вилучення і розміщення арештованих коштів позивача на депозитному рахунку ОСОБА_7, оскільки, законом не було встановлено вичерпного переліку осіб, яким може бути передано на зберігання арештоване майно обвинуваченого, а тому передання арештованих грошових коштів на зберігання ОСОБА_7, яка є подругою сім'ї позивача, відбулося відповідно до вимог закону і не призвело до порушення особистих прав ОСОБА_2

Колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта щодо незаконності слідства по обвинуваченню його у здійсненні ряду кримінальних правопорушень, оскільки як встановлено судом і не оспорюється позивачем, відповідно до рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25 липня 2013 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_2 вже було компенсовано шкоду, завдану незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, про прокуратури і суду.

Також на думку судової колегії безпідставними є доводи апелянта щодо неправомірності довготривалого утримання слідчим прокуратури Шишацького району ОСОБА_3 і завідуючою Шишацького відділення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_4 вилучених коштів, розміщених на валютному рахунку, відкритого на ім'я ОСОБА_7 з огляду на наступне.

Згідно до постанови старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Полтавської області від 03 жовтня 2011року, знято арешт з валютних цінностей вилучених у ОСОБА_2 у сумі 906 доларів США. Кошти в сумі 906 доларів США повернуто ОСОБА_2 Постанову для виконання направлено прокурору Шишацького району.

Листом від 18 жовтня 2011 року № 77-1992 вих. 11 прокурором Шишацького району Полтавської області Кулішем А.В. адресованому керуючій Шишацькою філією ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_4, повідомлено, що він не заперечує проти видачі грошових коштів у сумі 906 доларів США ОСОБА_7 для подальшої їх передачі ОСОБА_2, на видачу яких була наявна заборона.

Відповідно до п.10.11. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління НБУ 21 січня 2004 року №22, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 року за №377/8976 (з відповідними змінами та доповненнями) зняття арешту з коштів банк здійснює за постановою державного виконавця, прийнятою відповідно до законодавства, або за постановою слідчого, коли під час провадження досудового слідства в застосуванні цього заходу відпаде потреба, а також за рішенням суду, яке надійшло до банку безпосередньо від суду.

Отже, оскільки постановою слідчого слідчого відділу прокуратури Полтавської області, у зв'язку з закриттям кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу злочинів передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 368 КК України, було знято арешт з валютних цінностей вилучених у ОСОБА_2 у сумі 906 доларів США і зобов'язано банк повернути вилучені кошти, то у банку було достатньо підстав для зняття арешту з коштів, що перебувають на депозитному рахунку ОСОБА_7

Проте, позивачем не надано суду жодного належного і допустимого доказу на підтвердження звернення ОСОБА_7 до банку з відповідною заявою про видачу валютних коштів, що перебувають на депозитному рахунку, відкритому на її ім'я.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта, що він звертався до банку з вимогою про повернення коштів у сумі 906 доларів США, з посиланнями на інформаційний запит від 27 жовтня 2011 року, направлений ним керівникам Шишацького районної філії ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і Полтавської обласної філії «Райффайзен Банк Аваль».

Відповідно до ст. 1071 ЦПК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта лише на підставі його розпорядження або на підставі рішення суду.

Згідно до п. 7. 1. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління НБУ 12 листопада 2003 року № 492, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (з відповідними змінами та доповненнями) видаткові операції за поточними рахунками фізичних осіб здійснюються за розпорядженням власника або за його дорученням на підставі довіреності (копії довіреності), засвідченої нотаріально, а у випадках, визначених законодавством України, - іншими уповноваженими на це особами. Довіреність може бути засвідчена уповноваженим працівником банку, якщо вона складається в банку (у присутності власника рахунку та довірених осіб). Така довіреність додаткового засвідчення не потребує.

Таким чином, враховуючи, що згідно до умов договору № НОМЕР_2, поточний рахунок «Для виплат» у АППБ «Аваль» був відкритий на ім'я ОСОБА_7, то видача грошових коштів, що перебувають на зазначеному рахунку може бути здійснена лише на підставі її заяви, а тому звернення до банку з вимогою про видачу вилучених коштів ОСОБА_2 не є достатньою підставою для здійснення будь-яких операцій щодо коштів, які знаходяться на поточному рахунку ОСОБА_7

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7, як власник поточного рахунку для виплат № НОМЕР_2 до банку з заявою про видачу коштів, що перебувають на її рахунку не зверталась, а тому у судової колегії немає підстав вважати, що відповідач неправомірно утримує кошти, що належать позивачу.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що права позивача по поверненню вилучених у нього, під час розслідування кримінальної справи, валютних цінностей у сумі 906 доларів США, на яких постановою слідчого прокуратури Шишацького району від 21 березня 2006 року було накладено арешт, діями відповідачів порушені не були, а отже правові підстави для задоволення його позовних вимог відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Посилання апелянта на незаконність рішення зводяться до власного вибіркового тлумачення норм матеріального і процесуального права без повного і системного їх аналізу, не спростовують висновків місцевого суду, не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відхилення апеляційної скарги і залишення рішення місцевого суду без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 22 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя (підпис) Дряниця Ю. В.

Судді: (підпис) Карнаух П. М.

(підпис) Чумак О. В.

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Ю. В. Дряниця