Номер провадження: 22-ц/785/379/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І., Процик М.В.,

при секретарі Решетник М.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 02 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного навчального закладу «Кілійський професійний ліцей» про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до державного ДНЗ «Кілійський професійний ліцей» та просила:

- визнати дії відповідача ДНЗ «КПЛ» неправомірними;

- зобовязати відповідача додати їй викладацьких часів до повної ставки, на яку її було прийнято;

- стягнути з ДНЗ «КПЛ» 3916 гривень 41 копійку матеріальної шкоди;

- стягнути з відповідача ДНЗ «КПЛ» 5000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову посилалась на те, що з 04.10.2011 року працювала в ДНЗ «КПЛ» викладачем хімії та біології на повній ставці, але на початку навчального 2014 року педагогічне навантаження почало зменшуватись, із чим вона незгодна. На погіршення умов оплати праці ОСОБА_2 потрібна обовязкова згода профспілкового органу, яка відсутня. 25.06.2014 року вона була присутня на співбесіді, на якій викладачам доводилось попереднє педагогічне навантаження, заяву від 29.08.2014 року про надання згоди з навантаженням 637 годин на 2014-2015 навчальний рік написала під впливом тиску з боку керівництва ДНЗ «КПЛ». Вважала дії щодо змін у навантаженні неправомірними, різниця між ставкою та фактично нарахованою сумою за період з 01.09.2014 року по 01.07.2015 року з урахуванням індексу інфляції складає 3916 гривень 41 копійка, які вона також просила стягнути з відповідача. Своїми неправомірними діями відповідач порушив душевний спокій ОСОБА_2, тому на відшкодування моральної шкоди просила стягнути 5000 гривень.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 02.12.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити її позов.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що за наказом ДНЗ «КПЛ» № 163 від 03.10.2011 року ОСОБА_2 за контрактом прийнята на роботу з 04.10.2011 року по 30.06.2012 року медпрацівником, викладачем хімії та біології на ставку за 9 розрядом /а.с. 56/.

У відповідності до копії трудової книжки АА № 250027 від 31.03.1997 року ОСОБА_2 на підставі наказу № 76 від 20.05.2012 року з 26.05.2012 року переведена основним працівником на посаду викладача хімії та біології у ДНЗ «КПЛ» /а.с. 3/.

Згідно з наказом Директора ДНЗ «КПЛ» № 95/1 від 20.06.2014 року «Про проведення червневих співбесід з педагогічними працівниками» на 25.06.2014 року були призначені червневі співбесіди з метою: аналізу якості педагогічної діяльності педагогічних працівників ДНЗ «КПЛ»; проведення попередньої тарифікації; доведення попереднього навантаження на 2014-2015 навчальний рік при індивідуальних співбесідах /а.с. 87/.

25.06.2014 року у ДНЗ «КПЛ» проведені «червневі співбесіди» у яких прийняли участь: керівництво ліцею, голова профспілкового комітету, 5 членів профспілкового комітету, які водночас є педагогічними працівниками та педагогічні працівники, у тому числі і ОСОБА_2 Порядком денним співбесід було передбачено: 1. Проведення співбесіди з викладачами загальноосвітніх дисциплін та спецпредметів та розгляд попередньої тарифікації на 2014-2015 навчальний рік. 2. Попередження про можливе зменшення педагогічного навантаження внаслідок невиконання ДНЗ «КПЛ» державного замовлення на 2014-2015 навчальний рік. ОСОБА_2 було повідомлено, що її попереднє педагогічне навантаження становитиме - 692 години /а.с. 88-90/.

Відповідно до наказу ДНЗ «КПЛ» № 99 від 26.07.2014 року попереднє педагогічне навантаження, передбачене навчальними планами для ОСОБА_2, становило 692 години, з яких 484 години - хімія і 208 годин - біологія/а.с. 101-105/.

Згідно з протоколом № 10 засідання педагогічної ради ДНЗ «КПЛ» від 27.06.2014 року заступник директора з НВР персонально ознайомив педпрацівників з попередньою тарифікацією (ОСОБА_2 - 692 години) /а.с. 97-99/.

У відповідності до протоколу № 1 засідання педагогічної ради ДНЗ «КПЛ» від 28.08.2014 року директор ліцею ознайомила педагогічних працівників з педагогічним навантаженням на 2014-2015 навчальний рік. Педагогічне навантаження ОСОБА_2 склало 637 годин, з чим остання була незгодна /а.с. 106-108/.

Наказом ДНЗ «КПЛ» № 111 від 28.08.2014 року педагогічне навантаження, передбачене навчальними планами для ОСОБА_2, становило 640 години, з яких 405 годин - хімія, 208 годин - біологія, 27 годин - фізіологія харчування /а.с. 79-84/.

29.08.2014 року ОСОБА_2 надала адміністрації ДНЗ «КПЛ» письмову згоду з педагогічним навантаженням 637 годин на 2014 2015 навчальний рік /а.с. 91/.

Згідно з листом Міністерства освіти і науки «Про продовження прийому до ПТНЗ у 2014 році та коригування обсягів державного замовлення» за вх. № 355 від 04.09.2014 року 2014-2015 навчальний рік було розпочато з 01.10.2014 року/а.с. 156/.

Наказом ДНЗ «КПЛ» № 157 від 30.09.2014 року група № 5 за професією «Токар, електрогазозварник» не відповідала по набраній кількості учнів державному замовленню, у зв'язку з чим була розформована, а учні переведені до інших груп /а.с. 85/.

У звязку з невиконанням державного замовлення на 2014-2017 роки та припиненням існування групи № 5 і зменшенням загального педагогічного навантаження на 1400 годин, наказом ДНЗ «КПЛ» № 162 від 01.10.2014 року внесені зміни до наказу № 111 від 28.08.2014 року «Про розподіл педагогічного навантаження на 2014-2015 рік». На підставі наказу № 162 від 01.10.2014 року, педагогічне навантаження, передбачене навчальними планами для ОСОБА_2, стало 569 години, з яких 334 годин - хімія, 208 годин - біологія, 27 годин - фізіологія харчування. Зменшення педагогічного навантаження стосувалось не тільки ОСОБА_2, а і інших викладачів, які були задіяні в викладанні навчальних предметів в групі № 5 /а.с. 86/.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що скорочення навантаження було викликано змінами в організації навчально виховного процесу і праці педагогічних працівників, а тому допускається за правилами ч.2ст.36 КЗпП України і вимоги позивачки з огляду на такі обставини щодо визнання дій зі скорочення навантаження є безпідставними.

В решті висновків суд першої інстанції також прийшов до вірного висновку про неможливість задоволення позову, оскілки вимоги про зобовязання додати викладацьких часів, стягнення майнової та моральної шкоди є похідними від визнання факту неправомірності дій, і оскільки зміни були обумовлені обєктивними причинами, то у разі незгоди із ними ОСОБА_2 має право на розірвання договору за п.6ст.36 КЗпП України.

Разом із тим не можна в повній мірі погодитися із висновком суду про те, що про остаточну зміну навантаження на 569 годин у передбачений спосіб було попереджено ОСОБА_2, оскільки письмові докази на підтвердження таких обставин відсутні.

Так, надані протоколи співбесід стосуються хоча і зменшення навантаження, але не щодо 569 годин, а кожне зменшення навантаження потребує повідомлення працівника.

На підтвердження повідомлення відповідачем ОСОБА_2 про зміну навантаження до 569 годин на адресу апеляційного суду були надані копія примірнику наказу №162 від 01.10.2014 року, на зворотному боці одного з аркушів якого є підпис ОСОБА_2 про ознайомлення із наказом.

Проте наданий документ є ксерокопією, підписи викладені не під текстом наказу, під підписом не зазначено із яким наказом була ознайомлена ОСОБА_2, відтак достовірно стверджувати про факт повідомлення про зміни до 569 годин неможливо. Крім того, наданий примірник наказу частково щодо інших працівників відрізняється від наявного в матеріалах справи. Також до суду направлений протокол співбесіди №3 від 01.10.2014 року, на ксерокопії якого є підпис про ознайомлення ОСОБА_2 09.10.2014 року, однак зі змісту записів встановити те, із яким саме протоколом вона була ознайомлена неможливо.

Згідно з абз. 2 п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24 грудня 1999 року № 13 оскільки при зміні систем та розмірів оплати праці у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці (ч. 3 ст. 32 КЗпП України), введенні нових або зміні діючих умов оплати праці у бік погіршення ст. 103 КЗпП України) роботодавець повинен повідомити про це працівника не пізніше ніж за два місяці до їх запровадження, порушення цього строку може бути підставою для задоволення вимог працівника про оплату праці згідно з попередніми умовами за період, на який було скорочено зазначений строк попередження.

Водночас таких вимог, а саме про стягнення коштів через непопередження про зміну умов праці у вигляді зменшення навантаження до 569 годин, позивачкою не заявлено, суд розглядає справу в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, що не позбавляє її права повторного звернення до суду з таких правових підстав.

Не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що неотримання згоди профспілкового комітету дає підстави для збільшення навантаження. Так, згода профспілкового комітету щодо запровадження нових норм чи зміну чинних норм праці передбачена колективним договором між адміністрацією і профспілковим комітетом ДНЗ «КПЛ», схваленому на зборах трудового колективу 24.06.2011 року протоколом № 2 та зареєстрованим УТСЗН Кілійської РДА Одеської області реєстраційний номер 30 від 04.07.2011 року /а.с. 183-202/, проте відсутність такої у вигляді письмового рішення не є підставою для зобовязання адміністрації збільшити навантаження для працівника, коли для цього відсутні обєктивні можливості.

За трудовим законодавством згода профспілкового комітету має правове значення у разі звільнення працівника, при зміні умов праці на можливість відновлення прав працівника безпосередньо не впливає.

Крім того, попередження про можливе зменшення педагогічного навантаження внаслідок невиконання ДНЗ «КПЛ» державного замовлення на 2014-2015 навчальний рік здійснювалося 25.06.2014року у ДНЗ «КПЛ» шляхом проведення співбесід, у яких прийняли участь: керівництво ліцею, голова профспілкового комітету, 5 членів профспілкового комітету, при цьому останні не висловили зауважень з приводу зменшення навантаження, а тому і з огляду на такі обставини доводи є неспроможними.

Посилання в апеляційній скарзі на ст.9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством про працю, є недійсними, також не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки зміна істотних умов праці передбачена ст.32 КЗпП України, відтак допускається законодавцем, зменшення навантаження є зміною істотних умов праці, і за своїм змістом не є умовою договору про працю.

Доводи апеляційної скарги про те, що Інструкцією викладача передбачено гарантію отримання однієї ставки, але не більше 1,5 ставки педагогічного працівника, до уваги не приймаються, оскільки посадова інструкція не є угодою, колективним договором, і відповідно до ст.97КЗпП України власник не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективним договором. Зміна навантаження є обєктивним чинником, та не рішенням про зміну оплати праці, оскільки праця оплачується за фактично відпрацьований час, що передбачено колективним договором.

Оскільки вимоги про стягнення моральної шкоди були обумовлені неправомірними діями відповідача у вигляді порушення права на працю, неправомірне скорочення часу зайнятості, а судом встановлено, що зміни відбулися з обєктивних причин, то відсутні підстави для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.304,п.1ч.1ст.307,309,313,314,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 02 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: