РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/15519/15-ц

Провадження № 2/643/721/16

01.03.2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сиротникова Р. Є.,

при секретарі Новаковій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що 13.04.2010 року з вини відповідача, яка керувала автомобілем НОМЕР_1, сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджений автомобіль НОМЕР_2 який належить ОСОБА_2, який належить її на праві приватної власності.

Вина відповідача у скоєнні ДТП встановлена постановою Московського районного суду м. Харкова від 21.05.2010 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експерта складає 8980,87 грн.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту.

Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.39 ч.2.1. Закону).

Відповідно до ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 1.6. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідач на дату дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимогу Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Відповідно до ст.11 ЦК України - цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.

В звязку з настанням події, передбаченої ст.41 п.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 8980,87 грн. Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 520 грн., а всього 9600,87 грн.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.І Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати потерпілій особі у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 ЦПК України.

Суд, ознайомившись із заявою представника позивача, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти на відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 13.04.2010 року з вини відповідача, яка керувала «ВАЗ-2108», д.н.з. НОМЕР_3, сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджений автомобіль НОМЕР_2 який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Вина відповідача у скоєнні ДТП встановлена постановою Московського районного суду м. Харкова від 21.05.2010 року., копія якої є в матеріалах справи.

Як вбачається з копії платіжного доручення № 3501, від 26.08.2010 року, яка є в матеріалах справи, ОСОБА_2 перерахована сума страхового відшкодування у розмірі 8980,87 грн.

Відповідно до ст.61 ЦК України - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрала законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У зв'язку з тим, що відносно ОСОБА_1В,. винесена постанова, згідно якої вона була визнана винною, тому вважається, що її вина доказана.

За змістом ст. 1166, 1187, ч. І п. 3 ст. 1188 ЦПК України та роз'яснень, які містяться у п. З постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна одному з власників з вини іншого, - відшкодовується винним. У разі зіткнення джерел підвищеної небезпеки питання про відповідальність кожного з їх власників за шкоду, заподіяну цим джерелам, перед іншим вирішується на загальних підставах. При цьому за наявності вини обох власників розмір відшкодування визначається відповідно до ступеня вини кожного з них.

Відповідно до п. 4 ч. З ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Про необхідність урахування зазначених конституційних положень судам роз'яснено й в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 5 березня 1977 року № 1 (з відповідними змінами) «Про підготовку цивільних справ до судового розгляду».

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно статті 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержана страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експерта складає 8980,87 грн.

Як встановлено судом, 30.12.2009 року укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, поліс ВС/1230497 між ВАТ УСК «Дженералі Гарант» та ОСОБА_2

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Таким чином, страховик взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування на умовах і в обсязі, передбачених цим договором.

Крім того, відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV), який набрав чинності з 1 січня 2005 року, страховик при настанні страхового випадку відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи відповідно до лімітів відповідальності страховика.

Відповідно до п.2.ч.2.ст.79, ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 23, 979, 993, 1167, 1187, 1188 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10,11 ,60,61, 86, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальні збитки у розмірі 9500,87 грн. (девять тисяч пятсот грн. 87 коп.); судові витрати у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три грн. 60 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, яки брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Суддя Р.Є. Сиротников