У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства Фастівської міської ради Київської області «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» до ОСОБА_3, третя особа - Фастівський районний пункт публічного акціонерного товариства «Київобленерго», про стягнення матеріальної шкоди, за касаційною скаргою комунального підприємства Фастівської міської ради Київської області «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 29 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року комунальне підприємство Фастівської міської ради Київської області «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» (далі - КП «Фастівська ЖЕК») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 12 березня 2010 року між ним та «А.Е.С. Київобленерго» укладено договір про спільне використання технологічних електричних мереж. Пунктом 2.1.11 вказаного договору передбачено відшкодування позивачем збитків у разі виявлення безоблікового користування електроенергією в мережах Житлової організації, викрадення електролічильників, навмисного пошкодження приладів обліку, зриву пломб тощо на підставі складених Електропостачальною організацією актів про порушення ПКЕЕН.

Фастівським районним підрозділом «Київобленерго» складено акти про порушення правил користування електричною енергією та в подальшому виставлено штрафи щодо неналежного споживання послуг електричної енергії та її оплати. Оскільки відповідальною особою у період з 3 вересня 2010 року по 11 липня 2012 року в КП «Фастівська ЖЕК» (обіймаючи посади електрика, електромонтера, інженера, тобто будучи головним енергетиком комунального підприємства) був ОСОБА_3, у порядку ст. 1191 ЦК України позивач просив стягнути вказану шкоду з відповідача в порядку регресу.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 29 вересня 2015 року, у задоволенні позову КП «Фастівська ЖЕК» відмовлено.

У поданій касаційній скарзі КП «Фастівська ЖЕК» просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновкам якого погодився й суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, з урахуванням норм ст. 1191 ЦК України виходив із того, що ОСОБА_3 перебував з позивачем у трудових відносинах і не є споживачем послуг, а тому він не може нести відповідальність за шкоду, яку не завдавав.

Колегія суддів вважає, що такі висновки судів є правильними, ґрунтуються на нормах матеріального права та узгоджуються з нормами процесуального права.

Судами установлено, що ОСОБА_3 з 3 вересня 2010 року був прийнятий на посаду електрика 4 розряду Фастівської Житлово-експлуатаційної контори згідно з наказом від 3 вересня 2010 року № 64-к та зарахований на посаду електромонтера 4 розряду. 15 квітня 2011 року ОСОБА_3 переведений на посаду інженера. 11 липня 2012 року відповідно до наказу № 11-01-60-к ОСОБА_3 звільнено з посади інженера за власним бажанням згідно з ст. 38 КЗпП України.

У період роботи ОСОБА_3 та після його звільнення претензій майнового характеру із сторони КП «Фастівська ЖЕК» до відповідача пред'явлено не було, у матеріалах справи такі відомості відсутні.

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_3 з посиланням на норми ст. 1191 ЦК України, КП «Фастівська ЖЕК» надало відомості про складені акти про порушення Правил користування електричною енергією Фастівською житлово-експлуатаційною конторою в період з 1 березня 2010 року по 4 лютого 2013 року, копії актів про виявлене порушення Правил користування електричною енергією в період з 4 березня 2011 року по 7 лютого 2012 року та посадову інструкцію особи, відповідальної за електрогосподарство.

Відповідно до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. За положеннями п. 1 ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 1351 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Тобто притягнути працівника до матеріальної відповідальності у випадках, непередбачених ст. 134 КЗпП України, не можна.

Позивач у позовній заяві про відшкодування шкоди посилається на норми ч. 1 ст. 1191 ЦК України, якою встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У матеріалах справи відсутні відомості, що заподіяна шкода була заподіяна саме з вини відповідача.

За таких обставин висновок судів про те, що надані позивачем докази не доводять, що ОСОБА_3 допустив порушення посадової інструкції, а також те, що його дії або бездіяльність призвели до заподіяння матеріальної шкоди позивачу, є обґрунтованим.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законні й обґрунтовані рішення, подані касаційні скарги слід відхилити, а оскаржувані рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу комунального підприємства Фастівської міської ради Київської області «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 29 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик