Ухвала

іменем україни

24 червня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

ЖуравельВ.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 30 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Франківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, третя особа - ОСОБА_2, про визнання батьківства,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним вище позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просив визнати його батьком ОСОБА_5, зобов'язати Франківський ВРАЦС Львівського МУЮ у свідоцтві про народження дитини вказати його батьком дитини та прізвище, ім'я, по-батькові дитини - ОСОБА_6

Свої вимоги мотивував тим, що він та ОСОБА_7 протягом чотирьох років проживали однією сім'єю, вели спільне господарство та взаємно виконували обов'язки подружжя.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народилася донька ОСОБА_5

ОСОБА_7 померла через шість годин після пологів.

Франківський ВРАЦС Львівського МУЮ зробив запис в акті про народження і свідоцтві про народження дитини, керуючись ст. 135 СК України, вказавши, що батько записаний зі слів матері як ОСОБА_8, хоча насправді батьком цієї дитини є позивач.

ОСОБА_5 надано статус дитини-сироти. Дитина проживає постійно разом із призначеним опікуном - своєю бабою ОСОБА_2

Враховуючи викладені обставини, просив позов задовольнити.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 24 травня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано батьківство ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов'язано Франківський ВРАЦС Львівського МУЮ внести відповідні зміни в актовий запис № 120 від 28 березня 2013 року про народження «ОСОБА_1», де в графі «Відомості про дитину» змінити прізвище «ОСОБА_1» на прізвище «ОСОБА_1», в графі «по-батькові» залишити «ОСОБА_1», у графі «Відомості про батька» батьком вказати «ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України», у графі «Відомості про матір» вказати «ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянка України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року».

У касаційній скарзі ОСОБА_2 та її представник просять скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішень судів попередніх інстанцій.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно застосувавши положення ст. ст. 128, 130 СК України, врахувавши роз'яснення постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оцінивши докази відповідно до ст. 212 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із доведеності позивачем факту його батьківства відносно дитини ОСОБА_5

Доводи касаційної скарги про порушення судами норм процесуального права щодо непроведення судової молекулярно-генетичної експертизи не заслуговують на увагу, оскільки такі експертизи призначалися двічі за клопотаннями ОСОБА_4, однак не були проведеними у зв'язку з неявкою до експертної установи опікуна ОСОБА_2 з дитиною.

Інші доводи скарги зводяться до оцінки доказів, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, встановивши факти та зумовлені ними правовідносини суди правильно застосували норми матеріального та процесуального права та ухвалили рішення про задоволення позову, підстав для скасування яких не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 та її представнику ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_4 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Франківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, третя особа - ОСОБА_2, про визнання батьківства.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І. Журавель