Номер провадження: 22-ц/785/1072/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Сидоренко І.П.

при секретарі Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 18 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, а саме: зобовязати ОСОБА_3 та Августівську сільську раду встановити становище, що існувало до порушення та викорчувати всі кущі винограду, що зазначені в листі сільської ради від 02.12.2012 року та розташовані вдовж суміжної межі ділянок № 56-а та № 58 по вул. Широка, в с. Протопопівка, Біляївського району, Одеської області; зобовязати ОСОБА_3 разом з ОСОБА_2, за участю Августівської сільської ради провести заміри вимірювальним пристроями (рулеткою) відстані від суміжної межі між ділянками № 56-а та № 58 до верха траншеї каналізації ділянки № 58 з відеофіксацією, та відстані верха траншеї каналізації ділянки № 58 до стін будинку № 56-а по всій довжині каналізації; зобовязати ОСОБА_3 провести часткове розкриття підземної каналізації ділянки № 58 для встановлення відстаней до інженерних мереж самопливної каналізації; визнати дії ОСОБА_3 щодо насадження кущів винограду на відстані 10-20 см., від суміжної межи з ділянкою № 56-а неправомірними; визнати бездіяльність Августівської сільради щодо неправомірного розташування кущів винограду на земельної ділянці № 58 незаконною; зобовязати Августівську сільську раду виконати вимоги заяви позивача від 08.11.2013 року; визнати бездіяльність сільської ради щодо ненадання відповіді на запитання позивача в заяві від 08.11.2012 року неправомірною; визнати бездіяльність Августівської сільради щодо неправомірного розташування кущів винограду на земельній ділянці № 58 незаконною; визнати бездіяльність Августівської сільської ради щодо не надіслання заяви позивача до відповідних установ неправомірною; стягнути судовий збір та витрати на поїздки до суду (т. 1 а. с. 2-4).

В обґрунтування свого позову посилався на те, що йому на праві власності належить земельна ділянка № 56-а по вул. Широка в с. Протопопівка Біляївського району Одеської області. Поруч з ділянкою позивача розташована ділянка № 58, користувачем якою є ОСОБА_3 На земельній ділянці № 58 розташовані кущі винограду на відстані в 10-20 см від межі земельної ділянки позивача, що є порушенням таблиці 4.1 ДБН Б.2.4.-1-94 Планування і забудова сільських поселень та таблиці 5.2. ДБН 360-92. Крім того, зазначав, що на його звернення до сільради від 08.11.2013 року не отримана відповідь на всі запитання. В листі до сільради від 08.11.2013 року він порушив питання щодо розташування каналізації ділянки № 58 відносно суміжної межі між ділянками 56-а та 58 та до стін будинку № 56-а. Він вважає, що каналізація ділянки № 58 розташована на відстані, меншій за мінімальні півтора метри, що зазначені в додатку № 8.1 ДБН 360-92 до паркану ділянки № 56-а та відстані, менший за мінімальні три роки до стін будинку № 56-а. Сільрада відмовилась встановити відстань, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 18 серпня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено (т. 1 а. с. 118-120).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права (т. 1 а. с. 125-129).

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 30 березня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовлено (т. 1 а. с. 213-214).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив із безпідставності позовних вимог.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає матеріалам справи та зібраним доказам.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником будинку та земельної ділянки по вул. Широкій, 56-а в с. Протопопівка, Біляївського району, Одеської області, власником суміжного будинку та користувачем суміжної земельної ділянки № 58 по вул.Широкій у с. Протопопівка, Біляївського району, Одеської області є ОСОБА_3

Відповідно до рішення Біляївського районного суду Одеської області від 15.02.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання недійсним державного акту, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недійсним рішення Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 317 від 20.11.2007 року в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських споруд і будівель, яка розташована за адресою: вул. Широка, 58 в с. Протопопівка, Біляївського району Одеської області; визнано недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: вул. Широка, 58 в с. Протопопівка, Біляївського району Одеської області, на імя ОСОБА_3, оскільки існує перетин земельних ділянок № 56-а та № 58. В іншій частині позов залишено без задоволення (т. 1 а. с. 8-11).

Як вказує позивач, ОСОБА_3 були посаджені кущі винограду на відстані 10-20 см від межі суміжної земельної ділянки, що є порушенням таблиці 4.1 ДБН Б.2.4.-1-94 та таблиці 5.2. ДБН 360-92.

ОСОБА_3 пояснила, що кущі винограду були посаджені в 1990-х роках, вони не виходять за межи земельної ділянки, яка розташована за адресою: вул. Широка, 58 в с. Протопопівка, Біляївського району Одеської області, яка знаходиться в її користуванні. За життя матері позивача, спорів з приводу землекористування та зелених насаджень не існувало.

Судом першої інстанції правомірно не прийнято до уваги твердження позивача, оскільки в вищенаведених нормах ДБН вказується про вимогу про насадження на певній відстані від межи чагарників, оскільки виноград не є чагарниками в загальному розумінні цього терміну, у звязку з чим в даному випадку не може бути застосовано розширене тлумачення вказаних норм ДБН. Крім того, відповідно до ст. 105 ЗК України, передбачено право власників та землекористувачів земельних ділянок відрізати корені дерев і кущів, які проникають з сусідньої ділянки у випадку, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за призначенням.

Будь-яких доказів проникнення кущів винограду на земельну ділянку, власником якої є ОСОБА_2, та наявності у звязку з цим перепон для її використання, матеріали справи не містять.

Що стосується вимог ОСОБА_2 щодо зобовязання ОСОБА_3 провести заміри вимірювальними пристроями відстані від суміжної межі між земельними ділянками до верха траншеї каналізації, відстані верха траншеї каналізації по всій довжині каналізації та зобовязання ОСОБА_3 провести часткове розкриття підземної каналізації ділянки № 58 для встановлення відстаней, слід зазначити наступне.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 23.07.2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Августівська сільська рада, Інспекція ДАБК в Одеській області про визнання каналізаційних мереж побудованих з порушенням вимог чинного законодавства, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено, у звязку із безпідставністю позовних вимог, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25.12.2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 30.04.2014 року. При розгляді справи судом встановлено, що на відстані 1,10- 1,40 м від межового паркану суміжних земельних ділянок сторін на земельній ділянці відповідачки знаходиться каналізаційна мережа, яма на відстані 2 м, цільове призначення якої не визначено, яма не експлуатується, що підтверджується актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт від 30 грудня 2011 року та фотознімком. Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з яким погодили апеляційна та касаційна інстанції, дійшов висновку про те, що належних доказів на порушення прав ОСОБА_2 не надано, встановлено, що окремо каналізаційні мережі та яма не можуть бути самочинним будівництвом, оскільки до вказаних правовідносин не може бути застосовані приписи ст. 376 ЦК України. Вказані обставини за правилами ч. 3 ст. 61 ЦПК України не доказуються при розгляді інших справ (т. 1 а. с. 105-107, 108).

В судовому засіданні в апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснював, що метою звернення з такими вимогами є перевірка стану та відстані каналізаційних мереж ОСОБА_3, щоб пересвідчитись, що не замокає будинок.

ОСОБА_4 пояснила, що каналізація будувалась в 1994 року, з дотримання технічних умов, які діяли на той час.

Доказів підтоплення належної позивачу земельної ділянки та наявністю спору з приводу каналізаційних мереж у встановленому законом порядку не надано.

ОСОБА_2 подав в суд позов з метою отримання певних відомостей, а не за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, що не кореспондується з приписами ст. ст. 3, 15, ч. 3 ст. 27 ЦПК України, якими передбачено добросовісне здійснення своїх процесуальних прав, а відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_2 в частині зобовязання ОСОБА_3 разом з ОСОБА_2, за участю Августівської сільської ради провести заміри вимірювальним пристроями (рулеткою) відстані від суміжної межі між ділянками № 56-а та № 58 до верха траншеї каналізації ділянки № 58 з відеофіксацією, та відстані верха траншеї каналізації ділянки № 58 до стін будинку № 56-а по всій довжині каналізації; зобовязати ОСОБА_3 провести часткове розкриття підземної каналізації ділянки № 58 для встановлення відстаней до інженерних мереж самопливної каналізації.

Вимога ОСОБА_2 щодо зобовязання Августівської сільської ради виконати вимоги позивача, викладені в заяві від 08.11.2013 року, та надати відповіді на поставлені запитання є також необґрунтованою.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із відповіді Августівської сільської ради за № Д-55 від 02.12.2013 року ОСОБА_2 надана вичерпна відповідь на його заяву від 08.11.2013 року (т. 1 а. с. 14-15).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна особа зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Враховуючи те, що не доведено неправомірності дій відповідачки по справі, порушення нею прав позивача, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що позов не підлягає задоволенню у зв'язку з безпідставністю вимог.

Доводів, які б спростовували правильні висновки суду першої інстанції, апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.

При зазначених обставинах, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 18 серпня 2014 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ч. 1 п. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 18 серпня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Заїкін А.П.

ОСОБА_5